Справа
№ 11-490/2008 Головуючий 1
інстанції: Грушко О.П.
- ст. 296 ч.3 КК України Доповідач:
03 жовтня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі :
головуючого: судді
суддів: Оседача
М.М., Борисенка І.П.
при секретарі Маслової
з участю: прокурора Сороки Г.В.
потерпілих: ОСОБА_1,
захисника ОСОБА_4
засудженого:
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями
прокурора Коропського району Марченка О.В. та адвоката ОСОБА_4 на вирок
Коропського районного суду від 17 червня 2008 року.
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, не одружений, освіта
вища, працюючий о/у СКР Коропського РВ УМВС, раніше не судимий, -
Засуджений за ст. 296 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання, якщо він
протягом 1 року не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України покладено наступні обов'язки:
- не виїздити за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої інспекції.
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
За ст. ст. 125 ч.2, 128 КК України - виправдано.
Судом засуджений визнаний винним в
тому, що 25 січня 2008 року, після спільного розпиття спиртних напоїв разом з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в кафе «Божий дар», яке розташоване за
адресою: смт. Короп, площа Кибальчича 3, близько 23 години, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну
неповагу до відпочиваючих у кафе осіб, почав висловлюватись на адресу ОСОБА_1
та присутніх сторонніх осіб нецензурними словами, а потім наносити вдари рукою
по обличчю ОСОБА_1 та виштовхувати останню з приміщення кафе на вулицю.
Продовжуючи свої хуліганські дії, з мотивів явної неповаги до загальновизнаних
правил поведінки та моральності, ОСОБА_5 завів ОСОБА_1 в парк, який
розташований навпроти кафе «Божий дар» та з особливою зухвалістю, в присутності
сторонніх осіб, а в подальшому на протязі тривалого часу наносити їй удари
руками та ногами по голові, тулубу та рукам від чого потерпіла неодноразово
падала на землю. В зазначений час на місце пригоди прибули працівники міліції
Коропського РВ УМВС - ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, які знаходились при виконанні
службових обов'язків і охороняли громадський порядок. Останні запропонували
ОСОБА_5 припинити порушення правопорядку та спробували його відвести від
ОСОБА_1. У відповідь ОСОБА_5 вчинив опір працівникам міліції, не реагував на
законні вимоги представників органів правопорядку та продовжував висловлюватись
нецензурною лайкою та погрозами в бік присутніх, в тому числі і працівників
міліції, наносити удари руками по обличчю ОСОБА_1. В подальшому, коли ОСОБА_1
разом зі своєю знайомою ОСОБА_2, яка намагалась захистити її від нападника,
почали втікати, то ОСОБА_5, наздогнавши жінок вдарив ОСОБА_2 рукою від чого
потерпіла впала на землю та зламала ліву руку, отримавши середньої тяжкості
тілесні ушкодження, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №
466 від 05 березня 2008 року, а ОСОБА_5 наздогнавши ОСОБА_1 продовжив наносити
останній удари руками в різні частини тіла. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 465 від 05 березня 2008 року у ОСОБА_1 виявлено
закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, синці на обох верхніх
кінцівках, які виникли 25 січня 2008 року і відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. Крім того,
коли працівники міліції ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_10, які знаходились при
виконанні службових обов'язків та несли службу по охороні громадського порядку,
намагалися припинити хуліганські дії ОСОБА_5, останній вдарив ОСОБА_3рукою в
обличчя спричинивши тим самим йому кровотечу лівої брови.
Прокурор Коропського району Марченко О.В. просить вирок Коропського
районного суду від 17 червня 2008 року скасувати, у зв'язку з призначенням
м'якого покарання. Вказує, що ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнав не
повністю, не розкаявся у вчиненому діянні, не усвідомив суспільну небезпеку
вчиненого ним злочину та не зробив відповідних висновків. Також зазначає, що
судом безпідставно та необґрунтовано виправдано ОСОБА_5 за ст. ст. 125 ч.2, 128
КК України, оскільки дії останнього було б вірно кваліфікувати за сукупністю
злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч.3, 128, 125 ч.2 КК України. Вважає вирок
суду несправедливим внаслідок неправильного застосування кримінального закону
та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.
Адвокат ОСОБА_4 просить вирок Коропського районного суду від 17 червня 2008
року змінити, перекваліфікувавши дії засудженого ОСОБА_5 з ст. 296 ч.3 КК
України на ст. ст. 125 ч.2, 128 та 342 ч.2 КК України, закривши кримінальну
справу за примиренням підсудного з потерпілими. Свої вимоги аргументує тим, що конфлікт
був викликаний особистими неприязними відносинами і в діях ОСОБА_5 відсутній
склад злочину хуліганства, а тому опір працівникам правоохоронних органів під
час виконання ним покладених обов'язків щодо охорони громадського порядку
необхідно кваліфікувати за ст. 342 ч.2 КК України. Посилається на ст. 282 КПК
України, яка передбачає закриття кримінальної справи за примиренням підсудного
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає безпідставним
виправдання ОСОБА_5 за ст.ст.125 ч.2 та 128 КК України, а також призначення
м”якого покарання, адвоката ОСОБА_4, який вважає відсутнім у діях ОСОБА_5 склад
злочину, передбачений ст.296 КК України, а справу такою, що підлягає закриттю у
зв'язку з примиренням ОСОБА_5 з потерпілими, потерпілих, свідків, перевіривши
матеріали справи в ході часткового
судового слідства та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає
апеляції такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Проведеним по справі частковим судовим слідством встановлено наступне.
Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що
25.01.2008 року біля 23 години він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та іншими знаходились в кафе „Божий дар” в смт.Короп де відпочивали і
вживали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_5 запропонував своїй співмешканці
ОСОБА_1 поїхати разом з ним додому, але остання відповіла відмовою. Після
цього ОСОБА_5 вивів її за руку з кафе до
парку. В парку між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відбулась сварка, в процесі якої він
штовхав ОСОБА_1 В цей момент до них підійшла ОСОБА_2, яка почала заспокоювати
та рознімати їх. Ще через деякий час до них підійшов ОСОБА_6, потім ОСОБА_8 які
також стали заспокоювати ОСОБА_5 та ОСОБА_1
Під час сварки ОСОБА_5 однією рукою тримав ОСОБА_1, а другою відштовхнув
ОСОБА_2, яка впала і таким чином отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому
руки. Через деякий час до них підійшли
працівники міліції: ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які також почали заспокоювати
ОСОБА_5 Звідки взялись тілесні
ушкодження у вигляді садна біля глазу у працівника міліції ОСОБА_3 засуджений
ОСОБА_5 не зміг пояснити. Як пояснив
ОСОБА_5 сварка між ним та ОСОБА_1 в парку відбувалась близько 15-20 хвилин і
близько 5 хвилин біля приміщення паспортного столу.
Свою вину ОСОБА_5 визнає частково,
оскільки не визнає вини у вчиненні хуліганства, а визнає себе винним у
заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1 та середньої тяжкості
тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2
Потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що 25
січня 2008 року він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 знаходивсь у групі по охороні
громадського порядку. Біля 23 години черговий по відділу повідомив, що в парку
біля кафе „Божий дар” між працівниками міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_1 відбувається
сварка і він вирушив до парку. Прибувши на місце він побачив як ОСОБА_5
штовхнув ОСОБА_1 від чого остання впала. Працівники міліції почали заспокоювати
ОСОБА_5, а ОСОБА_3 повів ОСОБА_1 до кафе за її одежою. Коли вони були біля
паспортного столу їх знову наздогнав ОСОБА_5 і штовхнув ОСОБА_1 ОСОБА_3 схватив
ОСОБА_5 за руку, а останній почав вириватись.
Як пояснив потерпілий ОСОБА_3 він
припиняв неправомірні дії ОСОБА_5 і ним тілесні ушкодження були отримані під
час того, як ОСОБА_5 виривався. Самого удару він не відчув, а помітив, що у
нього з голови злетів кашкет.
Потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що
25.01.2008 року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 та
іншими відпочивала в кафе „Божий дар” в смт.Короп. В приміщенні кафе до неї
підійшов ОСОБА_5 і запропонував їй піти додому, але вона відмовилась. Тоді
ОСОБА_5 за руку вивів її з кафе до парку. В парку між ОСОБА_5 та нею
відбувалась сварка, в ході якої він штовхав її, вона падала. До них підійшли
ОСОБА_6 та ОСОБА_2, які їх заспокоювали. Через деякий час до них підійшли
працівники міліції, які також їх заспокоювали. ОСОБА_5 в парку наніс їй удар по
голові і вона впала. В присутності працівників міліції він її не бив. ОСОБА_2 в
присутності працівників міліції ОСОБА_5 також не бив, оскільки останні його тримали.
Потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 25
січня2008 року ввечері вона разом з ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6 та іншими
віпочивала в кафе „Божий дар” в смт.Короп. Біля 23 години вона бачила як
ОСОБА_5 взяв ОСОБА_1 за руку та вивів її
з кафе. ОСОБА_2 вийшла за ними з кафе в сторону парку і підійшовши побачила, що
ОСОБА_1 лежала на землі. В цей час до них підійшов міліцейський патруль і
працівники міліції стали заспокоювати ОСОБА_5, оскільки той був в агресивному
стані. Коли ОСОБА_2 з ОСОБА_1 пішли з парку до кафе то їх
наздогнав ОСОБА_5, вона відчула поштовх і впала на землю від чого отримала
тілесні ушкодження у вигляді перелому руки. Коли їй допомогли встати то
побачила, як ОСОБА_1 бігла в сторону
церкви, а за нею гнавсь ОСОБА_5 В парку ОСОБА_5 висловлювавсь на адресу ОСОБА_2
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що
25.01.2008 року він був на роботі в кафе „Божий дар” в смт.Короп де він працює
діджеєм і за сумісництвом охоронцем. Він бачив, що в кафе за столом сиділи
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ще дві дівчини. Через деякий час до нього підійшла ОСОБА_2
та повідомила, що ОСОБА_5 свариться зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 ОСОБА_8 вийшов з кафе і в парку побачив
ОСОБА_5 та ОСОБА_1, які сварилися між собою. Коли ОСОБА_8 почав заспокоювати
ОСОБА_5 останній сказав, щоб він відійшов і не заважав йому розбиратись з
ОСОБА_1, застосувавши при цьому нецензурну лайку. ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_1 від
чого остання впала. В цей час на місці конфлікту перебували працівники міліції,
які теж заспокоювали ОСОБА_5 Потім ОСОБА_5 вирвавсь від працівників міліції та
побіг за ОСОБА_1, продовжуючи при цьому нецензурно висловлюючись.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що
25.01.2008 року він перебував у групі по охороні громадського порядку.
Проходячи біля кафе „Божий дар” в парку почули крики. Коли підійшли то побачили
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ще незнайомих дівчат та хлопців. ОСОБА_5 та ОСОБА_1
з”ясовували між собою стосунки і свідок разом з іншими почали заспокоювати
ОСОБА_5 При сварці ОСОБА_5 штовхав
потерпілу ОСОБА_1, намагавсь її вдарити, висловлювавсь нецензурною лайкою в
присутності інших осіб. Він разом з іншими працівниками міліції стримував
ОСОБА_5 Зі слів працівника міліції
ОСОБА_3 свідок дізнався, що внаслідок дій ОСОБА_5 йому були спричинені тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що
25.01.2008 року він знаходивсь у групі по охороні громадського порядку.
Проходячи біля кафе „Божий дар” в парку вони почули крики. Коли підійшли то
побачили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 з”ясовували стосунки. При цьому ОСОБА_5 штовхав
ОСОБА_1 від чого та падала на землю. Коли вони підійшли то ОСОБА_1 лежала на
землі. ОСОБА_5 висловлювась нецензурною лайкою як на адресу ОСОБА_1, так і на
адресу працівників міліції. Працівники міліції були вимушені держати ОСОБА_5 за
руки, щоб він не штовхав ОСОБА_1 Коли вони відпустили ОСОБА_5 то він наздогнав
ОСОБА_1 і штовхнув її знову, а тому працівники міліції затримали ОСОБА_5, щоб
припинити його протиправні дії. Зі слів ОСОБА_3свідку стало відомо, що йому
ОСОБА_5 завдав тілесні ушкодження.
Свідок ОСОБА_6 пояснив,
що 25.01.2008 року він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_1 та іншими перебував в кафе
„Божий дар”. На прохання ОСОБА_2 він вийшов на вулицю, щоб припинити сварку між
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Коли він вийшов із кафе то побачив, що на землі лежала
ОСОБА_2, а ОСОБА_5, та ОСОБА_1 в парку вже не було.
Колегія суддів при
наданні оцінки показанням потерпілих: ОСОБА_1,
ОСОБА_3; свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звертає увагу на їх різницю з тими показаннями, які вони надавали
на досудовому слідстві та при розгляді справи у суді першої інстанції в бік
пом”якшення дій засудженого. Вважає такі зміни в свідченнях викликаними
об”єктивними обставинами, а саме: потерпіла ОСОБА_1 є співмешканкою
засудженого; потерпілий ОСОБА_3, свідки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є працівниками
міліції, тривалий час разом працювали і знаходяться в дружніх відносинах з
засудженим.
Відповідно до висновку
службового розслідування щодо події, яка мала місце в ніч з 25 на 26.01.2008 року за участю працівників
Коропського РВ УМВС України в Чернігівській області від 15.02.2008 року біля
приміщення кафе „Божий дар” в смт.Короп
25.01.2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 сталась сварка в ході якої
ОСОБА_5 брутально висловлювавсь на адресу ОСОБА_1, наніс їй декілька ударів
рукою в обличчя, хапав за одяг та штовхав, внаслідок чого та неодноразово
падала. До місця конфлікту прибули працівники міліції, які намагались припинити
конфлікт, але незважаючи на це ОСОБА_5 продовжував сваритись. Коли з метою
припинення конфлікту також втрутилась гр.ОСОБА_2 то ОСОБА_5 штовхнув її
внаслідок чого остання впала і отримала тілесні ушкодження.
ОСОБА_5 факту виникнення
конфліктної ситуації при обставинах зазначених вище не заперечував. Факту
вживання спиртних напоїв також не заперечував.
26.01.2008 року ОСОБА_1
звернулась з рапортом на ім.”я
начальника Коропського РВ УМВС України Чернігівської області , в якому
зазначила, що ОСОБА_5 під час сварки з нею нецензурно висловлювався та
спричинив їй тілесні ушкодження. В цей же день ОСОБА_1 звернулась за медичною
допомогою та була госпіталізована до Коропської ЦРЛ з попереднім
діагнозом: забій м”яких тканин голови,
Крім цього в Коропському
РВ УМВС України в Чернігівській області 26.01.2008 року за №92 зареєстроване
повідомлення медсестри Коропської ЦРЛ про звернення до лікарні з тілесними
ушкодженнями гр.ОСОБА_2 Попередній діагноз: закритий перелом шиловидного
відростку лівої променевої кістки без зміщення.
Відповідно до висновку
експерта №466 у ОСОБА_2 мається тілесне ушкодження у вигляді: закритого
перелому шилоподібного відростка, лівої променевої кістки, котре виникло від
дії тупого предмету, могло утворитись 25-26.01.2008 року і відноситься до
категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою розладу здоров”я, строком
Відповідно до висновку
експерта №465 у ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої
чекрепно-мозкової трвми, струсу головного мозку, синців на обох верхніх кінцівках,
котрі виникли від дії тупих предметів.
Закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку, могли утворитись 25.01.2008 року і відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад
Аналізуючи в сукупності
досліджені докази, колегія суддів вважає доведеним, що ОСОБА_5 являючись
співробітником оперативного підрозділу органу внутрішніх справ, неодноразово
приймаючи участь у заходах по охороні громадського порядку, достовірно знаючи,
що є громадським порядком і що є порушенням громадського порядку, силоміць
вивів потерпілу ОСОБА_1 з приміщення кафе до парку, який знаходиться поряд з
приміщенням кафе, ігноруючи присутність сторонніх осіб, з мотивів явної
неповаги до суспільства штовхав потерпілу ОСОБА_1, від чого остання падала на
землю, вдарив її по обличчю, при цьому
висловлювався нецензурною лайкою, спричинивши при цьому потерпілій ОСОБА_1
легкі тілесні ушкодження. Не зважаючи на втручання працівників міліції та
цивільних громадян тривалий час не припиняв свої злочинні дії, здійснюючи опір
працівникам міліції, що виразились в активній фізичній протидії по здійсненню
ними своїх обов”язків по припиненню протиправних дії з його сторони, одному з яких спричинив тілесні
ушкодження, а також спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_2, яка також намагалась припинити протиправні дії ОСОБА_5.
Колегія суддів вважає, що
вина ОСОБА_5 в хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю
та пов”язане з опором представникам влади, які виконували обов”язки з охорони
громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії,
повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ст.296 ч.3 КК України.
Виходячи з викладеного підстави для застосування ст.282
КПК України відсутні.
Таким чином апеляція
адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого є необґрунтованою та безпідставною.
Правильність кваліфікації
дій засудженого ОСОБА_5 за ст.296 ч. 3 КК України випливає з обставин
об'єктивної та суб'єктивної сторони складу злочину, а також відповідає
диспозиції статті, в зв”язку з чим є невірним твердження адвоката про наявність
в даному випадку злочину передбаченого ст.342 ч.2 КК України.
Безпідставними також є
доводи, що викладені в апеляції прокурора Коропського району, а саме
необхідності кваліфікації дій засудженого за ст.125 ч.2 КК України та ст.128 КК
України та призначення більш суворого покарання засудженому.
постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 року за ознакою
особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення
громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням
потерпілій особі побоїв або заподіянням потерпілій особі тілесних ушкоджень,
знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу,
тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи
організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий
тілесних ушкоджень є однією з ознак особливої зухвалості хуліганства, тобто
однією з ознак порушення громадського порядку, тому хуліганство, яке
супроводжувалось спричиненням легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень
не потребує додаткової кваліфікації.
Колегія суддів, таким чином, приходить до висновку, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини справи та обгрунтовано поклав в основу
вироку докази, що підтверджують винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого
злочину, а також вірно кваліфікував його дії за ст. 296 ч. 3 КК України.

Що стосується обраної ОСОБА_5 міри покарання, то вона є необхідною для
виправлення засудженого, визначена відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого ним діяння, даних про особу засудженого та усіх обставин
справи.

Тому колегія суддів підстав для скасування вироку і призначення більш суворого покарання, про що порушується питання в
апеляції прокурора, не вбачає.

Ё1 Керуючись ст.ст. 365 , 366 КПК
України судова колегія ,-

У Х В
А Л И Л А :

Апеляції прокурора Коропського району та
адвоката ОСОБА_4 в інтересах засудженого залишити без задоволення, а вирок
Коропського районного суду Чернігівської області від 17 червня 2008 року щодо ОСОБА_5 - без
змін.

СУДДІ:

МЕЛЬНИЧЕНКО Ю.В.
ОСЕДАЧ М.М. БОРИСЕНКО І.П.