Справа № 206/3520/14-к
Провадження № 1-кп/206/3/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"25" лютого 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000399 від 11.02.2013 року за обвинуваченням -

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища технічна, військовозобов`язаного, одруженого, має неповнолітнього сина 2001 року народження, офіційно не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 10.02.2013 року близько 18 годин 30 хвилин, знаходився біля магазину «Продукти», який розташований за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Наставників, 1-а, де між ним та ОСОБА_8 , який знаходився там же та перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка. В ході якої ОСОБА_3 , наніс не менше 2-х ударів кулаками в обличчя. Не бажаючи спричинити ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження та не маючи умислу на заподіяння смерті останньому, не передбачивши, що потерпілий, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння може впасти та отримати ушкодження внаслідок падіння та удару головою об асфальтоване покриття, але повинен був та міг це передбачити, діючи необережно. Після чого схопив голову потерпілого зажавши та відносно зафіксувавши її рукою з метою позбавити можливості останнього наносити йому удари. Від поштовху потерпілого вони впали на землю.
Внаслідок злочинної недбалості ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забиті рани: по серединній лінії у лобній області на межі росту волосся, орієнтована зліва-направо ззаду-наперед глибиною 0,4 см. розміром 4х0,3 см, та друга на 1 см. до гори від зовнішнього кінця лівої брови розміром 1,8х0,2 см. глибиною 0,3 см; на 3 см ліворуч від серединної лінії на каймі верхньої губи ще одна рана глибиною 0,3 см, з крововиливом у тканину губи навколо розміром 5х4 синюшно-червоного кольору з нечітким контуром. Також виявлено аналогічного характеру крововиливи у лівій тім`яно-скроневої області діаметром 5 см та 3 крововиливи округлої форми у правій лобно-тім`яно-скроневій області, діаметром 1-3 см. У навколо очній клітковині, а також в області перенісся суцільний крововилив розміром 16х4 см. Виявлено перелом хрящів носу. У лівій лобно-скроневій області, а потім переходячи на основу скроневої долі виявлена субдуральна гематома (крововилив) загальним об`ємом біля 40 мл. Під м`якою мозковою оболонкою у лівій лобно-тім`яній області виявлено темно-червоний крововилив частково згорнутої крові, овальний орієнтований з переду назад 10х4 см. На нижньо-боковій поверхні лівої скроневої долі розповсюджуючись на її полюс є крововилив, що складається з численних крапок та плям, які на полюсі зливаються у суцільний крововилив, на фоні якого є дрібні дефекти м`якої мозкової оболонки, загальна площа ділянки з цим крововиливом 6х10 см.
Крововиливи синюшно-червоного кольору ліворуч на нижній губі 3х2 см. і праворуч на нижній губі, біля кута роту 2х1 см.
Синці з нечітким контуром та помірним набряком тканин: навколо обох очей праворуч 8х5 см, ліворуч 7х5 см; на правій щоці переривчастий, який складається з більш дрібних плямистих синців, вертикальний на ділянці 7х4 см; в області перенісся, який з`єднає між собою синці навколо очей розміром 4х3 см.
На лівій щоці, вертикальна ділянка осадження, яка складається з численних садин-царапок загальним розміром 6х4 см.
Аналогічного характеру синці на розгинальній поверхні нижньої третини правого передпліччя 2 синця розміром верхній 4х2 см і нижній 2,5х1 см; на тилі правої кисті над другою п`ястною кісткою округлий діаметром 3 см; на тильній поверхні лівої кисті над 5 п`ястною кісткою округлий діаметром 3 см; на тильній поверхні 4 пальця лівої кисті неправильної форми 5х2 см.
Переломи 9, 10 ребер ліворуч без ушкодження плеври з крововиливом у навколишні тканини.
Тілесні ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонки головного мозку, забитими ранами на обличчі, крововиливами у покрови голови з внутрішньої сторони, перелом хрящів носа, синцями на обличчі, яка ускладнилася набряком (крім ділянки осадження на лівій щоці) згідно висновків експерта № 124/Л-Е від 28.02.2013 року, № 124/Л-Е/20 від 05.03.2013 року, у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_8 .
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засідання свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, не визнав та показав, що 10.02.2013 року у його батька був День народження який вони святкували в колі родини. Під час святкування він випив 3 чарки горілки та не заходився у стані алкогольного сп`яніння. На початку шостої години вечора, він зателефонував своїм друзям та зібрався їхати до них в гості. Він вийшов з дому та попрямував до зупинки транспорту, що розташована біля магазину «Продукти». Зайшовши до кафе "Розлив", що розташоване біля вказаного магазину, де побачив потерпілого ОСОБА_8 , який був в стані алкогольного сп`яніння. Привітавшися із барменом та взяв у нього цигарку. В той час до магазину зайшов потерпілий. Він вийшов на вулицю, де стояв та палив біля входу в кафе. Слідом за ним на вулицю вийшов потерпілий та також запалив. Деякий час вони вдвох мовчки стояли та палили на вулиці. Раптово потерпілий звернувся до нього і між ними розпочалася розмова, яка дуже швидко переросла у сварку. Потерпілий штовхнув його, а він у відповідь відштовхнув потерпілого від себе. Після цього потерпілий почав рухатися в його бік, між ними була штовханина, не наносячи при цьому один одному ударів. В процесі боротьби голова потерпілого опинилася в нього під правою рукою. Він зажав рукою голову потерпілого, щоб той не зміг його вдарити, та вони декілька секунд боролися в такій позі. Потерпілій тримаючи його руками, почав рухатися на нього, та намагався підняти, внаслідок чого він зробив кілька кроків назад і вони разом впали на землю. Після того як він підіймався ще деякий час тримав потерпілого за одежу, в районі грудей, чекаючи поки той заспокоїться. Удари в цей момент вони один одному не наносили. Коли він побачив, що потерпілий заспокоївся, він його відпустив. ОСОБА_8 , підвівся на ноги, отрусив бруд з одягу, підняв свою кепку, вибачився за свою поведінку. Вони потиснули один одному руки та потерпілий пішов. В цей момент він побачив біля магазина свого знайомого ОСОБА_9 , якого він попросив підвезти його до друзів на вул. Бехтерева, на що той погодився. Він сів до машини ОСОБА_9 та поїхав з місця конфлікту. Більше потерпілого в той день він не бачив. Із друзями знаходився приблизно до 22 години, після чого повернувся додому. Вважає, що його вини в смерті потерпілого ОСОБА_8 не має, оскільки, він під час цього конфлікту не причиняв потерпілому тілесних ушкоджень. Також зазначив, що із чуток йому та всім мешканцям цього району, відомо що ОСОБА_8 , вбили 3 чоловіка на пляжі де було знайдено тіло ОСОБА_8 .

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , суду показала, що ОСОБА_8 був її сином. 10.02.2013 року її син був дома та приблизно о 18 годині він пішов до магазину за хлібом. Оскільки син через тривалий час не повернувся, вони з чоловіком почали телефонувати йому на мобільний телефон, але той не відповідав. У зв`язку із чим вона почала дзвонити його друзям, але сина ніде не було. Біля 7-ї години ранку їй з чоловіком повідомили, що біля магазину на зупинці була бійка за участю їх сина. Вони поїхали у міліцію, щоб сповістити про зникнення сина, там їм показали фотокартку на якій вона впізнала свого сина і вони поїхали на впізнання. Як їй відомо, мобільного телефону та грошей, які були у його сина знайдено не було. Також пояснила, що її син алкогольними напоями не зловживав, допомагав матеріально, ніколи без попередження нікуди не зникав. Характер спокійний та врівноважений.

Аналогічні показання дав суду і свідок ОСОБА_10 батько загиблого ОСОБА_8 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , суду показала що вранці біля 10 год. 11.02.2013 року пішла до берега річки, за травою для курей. Побачила тіло на березі з відстані 2-3 метри, та побігла до сусідки ОСОБА_12 , щоб повідомити про побачене. Труп лежав на спині, біля нього крові не бачила. В ночі ніяких сторонніх звуків які б доносилися з вулиці не чула.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , суду пояснила що наприкінці зими, вранці близько 9 год., ранку до неї додому прийшла сусідка та повідомила, що на березі річки знаходиться труп чоловіка. Вони разом пішли до річки, де побачили напівроздягнутий труп чоловіка. Біля нього було багато слідів, та прим"ята трава, через, що вона зробила висновок, про те, що могла бути бійка. Померлий був дуже сильно побитий. Він лежав на светрі, біля нього була пом"ята брудна куртка. Сама вона живе близько цього місця на відстані приблизно 200 метрів, вночі на передодні нічого, а саме криків чи будь-якого шуму, не чула. Крові на березі не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , суду пояснив що вранці близко 10 год. точної дати він не пом"ятає, проте, зазначає, що це могло бути 11.02.2013 року. До них додому прийшла сусідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що на березі біда, і дружина пішла з нею. Коли вони повернулись, дружина сказала що на березі потопельник, та сказала щоб він викликав міліцію. Потім вони разом пішли на берег з міліцією, там він побачив труп чоловіка, напівроздягнутого, без рубашки, ноги у нього були у воді, а спина на піску. Обличчя було дуже побите та синє. ОСОБА_14 , якого він раніше знав, не впізнав, оскільки, обличча трупа було сильно побите. Крові на обличчі не бачив. Їх будинок знаходиться на відстані 150-200 метрів, від місця де було знайдено труп. Вночі на передодні цього він із дружиною ОСОБА_12 , нічого не чули.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду пояснив що 10.02.2013 року, йому виповнилось 55 років, день народження він святкував вдома із своєю родиною. Його син ОСОБА_3 випив близько 100 грамів горілки, після чого поїхав до друзів, повернувся додому вночі. Наступного дня до них, додому приїхала міліція, допитала його із дружиною ОСОБА_16 , та їх сина ОСОБА_3 , співробітники міліції оглянули та вилучили одежу сина ОСОБА_3 , та останнього забрали до міліції. На ніч його із міліції не відпустили. Вечорі наступного дня, він особисто приїхав до міліції, дав покази та разом із сином поїхали додому. 11.03.2013 року сина знову викликали до міліції та взяли під варту. Сина охарактеризував як спокійну та врівноважену людину, пояснивши, що йому не відомо щоб син брав участь у бійках, або чіплявся до когось. Алкогольними напоями не зловживав, інколи вживав алкоголь у невеликих дозах. В той день в стані алкогольного сп"яніння не перебував.
Свідок ОСОБА_16 , - мати обвинуваченого, в силу ст.63 Конституції України відмовилася від дачі свідчень.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду пояснив, що працює барменом у ПП «Бойко магазині "Розлив", розташованого за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Наставників, 1-а. На прикінці січня початку лютого 2013 року, точної дати він не пом"ятає, близько 18-19 години вечора. Був на роботі у ПП «Бойко магазині "Розлив", до магазину зайшов раніше йому знайомий ОСОБА_3 , привітався та попросив цигарку, після чого вийшов на вулицю і стояв поблизу ганку та палив. За ним до магазину, зайшов потерпілий, який йому раніше був не знайомий, замовив 50-100гр. горілки, випив та вийшов на вулицю де стояв ОСОБА_3 . Вони обидва знаходились у адекватному стані. Моменту сутички та падіння особисто він не бачив, бачив лише коли вони вже підійнялись та почали обтрушуватись. Загиблий ОСОБА_8 , отрусився надів кепку та пішов за магазин. Хода у останнього була рівна, без будь-яких видимих вад. Біля магазину рівне покриття заасфальтоване, коли вони розійшлись приблизно через 3 години прибирав біля магазину, слідів крові будь яких речей, каміння не бачив. Оскільки освітлення біля магазину дуже погане, було темно, моросив дощ. В магазині де він знаходився під час сутички ОСОБА_3 , та ОСОБА_18 , тоновані вікна, то йому було погано видно що відбувалося на вулиці. Від покупців чув, що ОСОБА_8 вбили 3 чоловіка на пляжі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду пояснив, що точної дати не пам`ятає але не виключає, що це могло бути 10.02.2013 року, він їхав із знайомою ОСОБА_20 та її тьотєю до центру скуповуватися. Побачив ОСОБА_21 близько 18-19год., який шов у напрямку до магазину "Розлив" на ньому був чорний шкіряний піджак темні брюки та кепка. Загиблий йшов самостійно, рівно, слідів побоїв не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 суду показав, що наприкінці зими 2013 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно о 17 годині до нього зателефонував ОСОБА_3 та сказав, що приїде до нього в гості. Приїхав ОСОБА_3 після 18 години, зі слів останнього його підвіз якийсь товариш. Вони відпочивали із ОСОБА_3 , ОСОБА_23 , та ОСОБА_24 . Коли ОСОБА_3 приїхав до нього, у останнього була брудна куртка та розірваний ремінь на штанях. ОСОБА_3 пояснив йому, що по дорозі у нього виник з кимось конфлікт, під час якого вони впали, але потім потиснули один одному руки та розійшлись. Із чуток йому стало відомо що загиблий пішов далі випивати з якоюсь компанією і ті його вбили. На допиті у судовому засіданні при розгляді справи суддею ОСОБА_25 , ці факти йому відомі не були. Вони всі разом пішли на галявину, де смажили картоплю та вживали алкогольні напої. На галявині, вони знаходилися приблизно до 22 години.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, 10.02.2013 році ОСОБА_26 разом із ним, ОСОБА_22 , який є його сусідом та ОСОБА_27 , разом відпочивали та смажили шашлики. Домовились про зустріч того ж дня близько 17 год. хто кому телефонував не пам"ятає. ОСОБА_3 , приїхав до них після 18год., про конфлікт нічого не розповідав. ОСОБА_3 , прийшовши до нього додому попив чай та заснув, потім вони зібрались та пішли на природу. ОСОБА_3 , був випивший, але у адекватному стані. Бруду на речах, або будь-яких тілесних ушкоджень на ньому не було.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду показав, що в лютому 2013 року, точної дати він не пам`ятає, приблизно в 18.30 год. він із своєю дружиною ОСОБА_28 заїхали до магазину «Продукти», щоб купити харчі. Біля входу в магазин він побачив свого знайомого ОСОБА_3 та знайомого ОСОБА_29 . Ішов дощь, побачив, що ОСОБА_30 з ОСОБА_29 обтрушувалися. ОСОБА_30 попросив підвести його на вул.Бехтерева. Перехрестя вул.Наставників та пер.Томського напроти заправки освітлювалось вуличним ліхтарем біля магазину обидва були біля входу в добудову кафе "Розлив", Саму подію, він не бачив, бачив що вони встають та обтрушувались. Він підішов і привітався з ОСОБА_31 . ОСОБА_32 та ОСОБА_33 не розглядав, але побачив у ОСОБА_32 на щоці був чи бруд чи подряпина. Сам конфликт він не бачив. Зі слів Величка йому відомо, що ОСОБА_34 висказав в очі те, що йому не подобається образ життя ОСОБА_35 . Відвізши ОСОБА_3 на вул.Бехтерева він висадив його на перехрестя біля 5 поверхового будинку, приблизно о 18-40. Величка ніхто не зустрічав. ОСОБА_34 стояв на ногах впевнено, у свідомості та обтрушувався. Коли вони відїзджали то він побачив, що ОСОБА_29 пішов за магазин, хода була нормальна, ішов самостійно. Вони розійшлись мирно, потиснули один одному руки так як не мали претензій один до одного. Біля магазину освітлення штучне, видимість погана проте, коли він їх побачив, то прийшов до висновку що вони боролись. Чув чутки, що є інші хлопці які його вбили, а ОСОБА_26 - непричетний.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 , суду показала, що 10.02.2013 року приїхали з чоловіком до магазину, скуповуватися. Коли під`їздили до магазину та вийшли з машини то побачили, що ОСОБА_30 з ОСОБА_29 обтрушувалися. Вона пішла до магазину, чоловік привітався з обвинуваченим та зайшов за нею, коли вийшли з магазину ОСОБА_30 попрохав його підвезти на вул.. Бехтерева. Чоловік спочатку не хотів, оскільки у ОСОБА_3 була брудна куртка, але потім погодився. Відвезши обвинуваченого, вони поїхали по своїм справам. ОСОБА_36 пішов в сторону дому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 , суду показав наступне, що він із родиною взимку 2013 року проходив біля магазину «Продукти» де побачив ОСОБА_38 , який сказав, що везе ОСОБА_39 на вул.Бехтерева. Бачив як відїзжала автівка. ОСОБА_21 , ні він ні його родина не бачили. ОСОБА_40 їхав в тому напрямку в якому і він шов із родиною. Пізніше він бачив ОСОБА_41 , коли останній повернувся, після того як відвіз Величка на вул.Бехтерева.
Свідок ОСОБА_42 , судом допитаний не був оскільки він був присутній при слуханні справи в усих судових засіданнях.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_43 , суду пояснив що він є братом обвинуваченого ОСОБА_3 , йому відомо, що 10.02.2013 року на пляжі "Папаніна" було вбито людину. Йому дзвонив ОСОБА_44 та повідомив, що злочин вчинив родич ОСОБА_45 , там було декілька людей, вони приїхали на авто.
Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференс зв`язку, свідок ОСОБА_46 , суду пояснив, що точної дати події він не пам`ятає. Це було взимку 2013 року. На другий день після вбивства ОСОБА_21 , який є його близьким другом та однокласником, до нього прийшов батько ОСОБА_29 та запитав чи не приходив до нього ОСОБА_47 , це було близько 22 год. Вони разом обдзвонили усих його знайомих. Батько ОСОБА_29 пішов у райвідділ у зв"язку із тим, що ОСОБА_29 , не повернувся додому та його телефон був вимкнений, а також те, що раніше ОСОБА_29 нікуди не зникав без попередження. О 2 годині ночі батько ОСОБА_32 повідомив, що ОСОБА_29 вбили. Охарактеризував ОСОБА_21 як спокійну людину, який не приймав участі в бійках, та в нього не було приводів до міліції та взагалі подібних ситуацій. Боргів ніколи не було, близьких друзів теж не було, оскільки він був не дуже товариський та розбірливий у відносинах. Алкогольними напоями ОСОБА_29 не зловживав, випивав мало. Обвинуваченого охарактеризував негативно. Він особисто обвинуваченого бачив на 2 день після смерті ОСОБА_21 в компанії його друзів. Вони вели себе неадекватно, кричали. ОСОБА_29 з ОСОБА_48 ніяких стосунків не підтримували.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_49 , суду пояснив, що загиблий ОСОБА_47 його знайомий. У минулому році, тобто 2013 році, взимку, його попросили пошукати ОСОБА_21 , на що він відповів, щоб родичі звертались до міліції. Подзвонили з міліції та повідомили що за їхнім описом зниклого сина, знайдено труп, і він разом із батьками загиблого поїхали у морг на впізнання, де побачили ОСОБА_8 . Бачив лише його обличчя, яке було синє, в саднах та гематомах, точне розташування яких він не памятає.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_50 , суду показав, що влітку 2013 року разом з товаришом ОСОБА_51 відпочивали в літньому кафе у пос.Рибальське. До них підійшов ОСОБА_52 та повідомив, що ОСОБА_32 вбили 3 чоловіка, які були на авто. Вбили з метою обікрасти. В автівці був ОСОБА_53 та 2 водія маршрутних таксі. Він особисто намагався повідомити про те, що стало йому відомо матір загиблого ОСОБА_7 , яка відмовилась спілкуватись із ним. ОСОБА_54 він особисто не знає, те, що його так звуть йому розповіли люди.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_55 , суду показав, що він орендував літне кафе у пос.Рибальське у ОСОБА_56 . Він разом із товаришем ОСОБА_57 , відпочивав у цьому кафе в середині минулого року. До столика де вони сиділи підійшов ОСОБА_52 та повідомив що ОСОБА_32 вбили 3 чоловіка, які були на авто. В автівці був ОСОБА_58 та 2 водія маршрутних таксі. Один з них злякався, сів в машину та почав від`їздити і напевне комусь по дорозі про це розповів. Самостійно до міліції не приходили, оскільки були впевнені що ОСОБА_26 не винний.
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_59 , показав суду, що він повністю підтримує свої висновки. При цьому пояснив наступне. Переглянутий відеозапис зроблений камерами відеоспостереження від 10.02.2013 року повністю відповідає тілесним ушкодженням виявленим на тілі потерпілого ОСОБА_8 . Як вбачається із відеозапису з камер спостереження були нанесені удари в обличчя та було падіння з прискоренням. Оскільки рани не сильно глибокі тому сильної кровотечі могло і не бути. У потерпілого могла бути внутрішня кровотеча задніх відділів і тому кров беспосередньо витікає до носоглотки та у шлунок. Оскільки кровотеча могла бути незначна він міг не спльовувати кров. Весь комплекс тілесних ушкоджень при падінні потерпілого з висоти власного зросту не міг утворитись лише від самого падіння потерпілого з висоти власного зросту. Крім цього, відеозапис проведення слідчого експеременту на місці пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_3 від 11.04.2013 року не відповідає відеозапису з камер спостереження від 10.02.2013, оскільки з відеозапису з камер спостереження від 10.02.2013 вбачається нанесення ударів в обличчя, при проведенні слідчого експерименту, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , цього не було. Також зазначив, що з моменту отримання комплексу тілесних ушкоджень до настання смерті могло пройти до 4 годин, та потерпілим міг не відчувати погіршення стану, та смерть могла настати раптово.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_60 , показав суду, що він повністю підтримує свої висновки та пояснив, що на проглянотуму відеозапису зроблений камерами відеоспостереження від 10.02.2013 року видно 2-3 удари які обвинувачений наніс потерпілому до падіння. Тілесні ушкодження виявлені при огляді трупу та оглянуті на відео є тотожнними. Як вбачається з відеозапису, голова потерпілого була зажата та зафіксована рукою обвинуваченого, і тому потерпілий був позбавлений можливості уникнути удару або відвернутись. В зв`язку із фіксуванням голови потерпілого, на потерпілого, при падінні, діяла його маса тіла та маса тіла обвинуваченого, що посилило тяжкість пошкодження голови. Для відчуття погіршення стану необхідно щоб пройшло не менше години. Потерпілий внаслідок того, що відбувалось отримав 8 ушкоджень, оскільки від одного удару може бути кілька пошкодженя. Так, наприклад, якщо на землі було 3 камінця, то буде три травми. Відповідно до відеозапису проведення слідчого експеременту комісія експертів дійшла висновку, про те, що поверхня на яку впав потерпілий із обвинуваченим була нерівна. Потерпілий міг отримати весь комплекс тілесних ушкоджень в проміжок часу в 2 хвилини. При отриманих потерпілим пошкодженнях можлива внутрішня кровотеча без зовнішніх ознак. Після отриманих пошкоджень потерпілий міг виконувати активні дії. Смерть ОСОБА_8 , настала з 10.02.2013р. на 11.02.2013 року близько 12 год ночі, з похибкою до 2-х годин, точніше визначити не можливо, оскільки наявність алкоголю в крові по різному впливає на труп та прояв трупних явищ.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_61 , суду показав, що він повністю підтримує свої висновки та пояснив, що на відеозапису зробленому камерами відеоспостереження видно лише два удари та одне падіння, а при дослідженні трупу ОСОБА_8 , виявлено 8-9 травматичні дії в область обличча та голови. Від отримання комплексу травматичних дій до смерті потерпілого ОСОБА_8 , могло пройти десятки хвилин тобто від десяти до шестидесяти хвилин. Виходячи із характеру та локалізації тілесних ушкоджень після спричиненя комплексу травматичних дій, які супроводжувались внутрішньою кровотечею тіло потерпілого ОСОБА_8 , знаходилось горизонтально. Відео 3 хвилини, а для отримання комплексу травматичних дій що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_8 , необхідно більше часу. Комплекс тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого ОСОБА_8 , зазвичай супроводжується втратою свідомості. Всі ушкодження знаходяться в різних площинах, враховуючи дані гістологічного дослідження зразків тканин з трупу потерпілого комісія експертів дійшла до висновку, що після отримання тілесних ушкоджень в області голови, які стали причиною смерті, потерпілий був живий незначний проміжок часу до однієї години. Внаслідок падіння за обставин, зафіксованих камерами відеоспостереження, потерпілий теоретично міг отримати якесь з виявлених у нього ушкоджень в області голови, однак він виключає можливість отримання всього комплексу тілесних ушкоджень в області голови. На його думку, після закінчення спричинення потерпілому тілесних ушкоджень в області голови він вже позу свою не змінював, тобто після останнього удару потерпілий вже не рухався.

Крім вищезазначених показів обвинуваченого, потерпілого, свідків та експертів, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засідання письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.

- Як вбачається з протоколу огляду місця події від 11.02.2013 року та фототаблиці до нього, труп потерпілого ОСОБА_8 було знайдено на березі річці Самара, розташованого між територіями домоволодіння №1 по вул. Профспілковій та територією садівничого товариства «Чайка» у м. Дніпропетровську. Труп ОСОБА_8 знаходився в положенні лежачі на спині, обличчям догори, одягнений в джинси, труси, шкарпетки та напівчоботи, верхня частина тіла роздягнута. Нижня частина тіла по пояс знаходилася в воді. На невеликій відстані від трупа, було знайдено його кепку чорного кольору, шкіряну куртку чорного кольору з плямами з внутрішньої сторони куртки бурого кольору та спортивну кофту чорного кольору. Крім того, на оглянутій ділянці місцевості були виявлені числені плями речовини бурого кольору, схожих на кров (т.1 а.п.9-27).
- відеозапис зроблений камерами відеоспостереження від 10.02.2013 року, що розташовані біля магазину «Продукти», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Наставників, 1.
- Згідно з висновками судово-медичних експертиз №124/Л-Е від 28.02.2012 року (т.2 а.п.5-12), №124/Л-Е/20 від 05.03.2013 року (т.2 а.п.21-25) у ОСОБА_8 встановлені наступні тілесні ушкодженні, у вигляді забиті рани: по серединній лінії у лобній області на межі росту волосся, орієнтована з ліва-направо ззаду-наперед глибиною 0,4 см розміром 4x0,3 см., та друга на 1 см до гори від зовнішнього кінця лівої брови розміром 1,8x0,2см глибиною 0,3 см; на 3 см ліворуч від серединної лінії на каймі верхньої губи ще одна рана глибиною 0,3 см, з крововиливом у тканину губи навколо розміром 5x4 см синюшно-червоного кольору. Відповідно ранам у м`яких тканинах є крововиливи темно-червоного кольору з нечітким контуром. Також виявлено аналогічного характеру крововиливи у лівій тім`яно-скроневої області діаметром 5 см. та 3 крововиливу округлої форми у правій лобно-тім`яно-скроневій області, діаметром 1-3 см. У навкологлазничній клітковині, а також в області перенісся суцільний крововилив розміром 16x4 см. Виявлено перелом хрящів носу. У лівій лобно-скроневій області, а потім переходячи на основу скроневої долі виявлена субдуральна гематома (крововилив) загальним об`ємом біля 40 мл. Під м`якою мозковою оболонкою у лівій лобно-тім`яній області виявлено темно-червоний крововилив частково згорнутої крові, овальний орієнтований з переду назад 10x4см. На нижньо-боковій поверхні лівої скроневої долі розповсюджуючись на її полюс є крововилив що складається з численних крапок та плям, які на полюсі зливаються у суцільний крововилив, на фоні якого є дрібні дефекти м`якої мозкової оболонки, загальна площа ділянки з цим крововиливом 6x10.

Крововиливи синюшно-червоного кольору ліворуч на нижній губі 3x2 см і праворуч на нижній губі біля кута роту 2x1 см.

Синці з нечітким контуром та помірним набряком тканин: навколо обох очей праворуч 8x5 см, ліворуч 7x5 см; на правій щоці переривчастий, який складається з більш дрібних плямистих синців, вертикальний на ділянці 7x4 см; в області перенісся, який з`єднує між собою синці навколо очей розміром 4x3см.

На лівій щоці вертикальна ділянка осадження, яка складається з численних саден-царапок загальним розміром 6x4см.

Аналогічного характеру синиці на розгинальній поверхні нижньої третини правого передпліччя 2 синця розміром верхній 4x2см і нижній 2,5x1 см; на тилі правої кисті над другою п`ясною кісткою округлий діаметром 3 см; на тильній поверхні лівої кисті над 5 п`ясною кісткою неправильної форми 5x3 см; на тильній поверхні 4 пальця лівої кисті неправильної форми 5x2 см.

Переломи 9, 10 ребер ліворуч без ушкодження плеври з крововиливом у навколишні тканини.

Негостро виражений атеросклероз судин мозку серця. Рідкий стан крові, повнокрів`я внутрішніх органів.

Смерть його наступила від закритої внцтрішньо-черепної травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонку головного мозку забитими ранами на обличчі, крововиливами у покрови голови з внутрішньої сторони, перелом хрящів носа, синцями на обличчі, яка ускладнилася набряком мозку, що підтверджується наявністю вищезгаданих ушкоджень та даними судово-гістологічного дослідження (при якому виявлено крововиливи з лейкоцитарною реакцією, судинний лейкоцитоз у покровах голови лобної та лівої лобної області відповідно рані, у м`яких тканинах біля перелому ребра та обличчя з області перенісся).

Закрита внутрішньочерепної травми з усіма ушкодженнями м`яких тканин на голові та мозку з оболонками (крім ділянки осодження на лівій щоці) знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті. Оцінка пошкоджень на голові окремо одне від одного недоцільна (крім осадження на щоці), оскільки саме сукупність цих ушкоджень формувала внутрішньочерепну травму, і спричинення кожного наступного пошкодження обтяжувало перебіг раніше виниклих. Тому всі ушкодження на голові (крім осадження лівої щоки) у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ на час огляду трупа ймовірно смерть настала за 14-18 годин до оцінки цих явищ.

Характер ушкоджень (забиті рани, синці, садна, крововиливи неправильної та округлої форми) свідчать про те, що ушкодження спричинені тупими твердими предметами.

Смерть потерпілого настала, можливо через 2-4 години після отримання пошкоджень. Не виключено, що потерпілий міг до втрати свідомості виконувати активні дії.

Враховуючи розташування ушкоджень на різних поверхнях тіла та у різних анатомічних областях, взаєморозташування потерпілого та особи (осіб), які спричиняли ушкодження змінювалися.

При судово-токсологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 1,8%, у крові та 2,98% у сечі, що стосовно живих осіб могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню. Вищезазначена експертиза повністю підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №7 від 13.03.2014 року.

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації від 11.04.2013, було проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , в присутності експерта, під час якого останній вказав місце, обставини та механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 (т.2 а.п. 69-72, диск DVD-R ).

Відповідно до висновку експерта № 124/Л-Е39 від 17.04.2013 року вбачається, що враховуючи кількість та розташування тілесних ушкоджень при обставинах на які вказує ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проведенні слідчого експерименту у потерпілого ОСОБА_8 , виникнути за механізмом травматизації вказаним ОСОБА_3 не могли (т.2, а.п.43-44).

З висновку експерта № 124/Л-Е/40 від 17.04.2013 року, вбачається, що не виключено, що весь комплекс тілесних ушкоджень (ушкодження в область голови) з внутрішньочерепною травмою, переломи ребер, синці на обличчі, синці на кінцівках, садно на обличчі) виявлених при дослідженні трупа гр.. ОСОБА_8 міг виникнути внаслідок ударів рукою стиснутою в кулак в обличчя потерпілого, з наступним падінням (з прискоренням) на тверду поверхню, біля магазина (т.2, а.п. 33-35).

Висновок комісійної судово-медичної експертизи №154 від 04.09.2013 року, яка не суперечать висновкам наведених вище судово-медичних експертизи в частині кількості та локалізації тілесних ушкоджень, однак мають дещо інші виводи щодо механізму та обставин їх спричинення, а також причини та часу настання смерті потерпілого (т.3, а.п. 109-138).

Всі вищенаведені докази свідчать про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 119 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що всі докази, досліджені в судовому засіданні і покладені в основу вироку, є достовірними, допустимими і достатніми, які повною мірою підтверджують встановлені в суді фактичні обставини по справі. Досліджені судом і покладені в основу вироку докази не суперечать один одному і узгоджуються між собою.

До висновку комісійної судово-медичної експертизи №154 від 04.09.2013 року, в частині того, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження не характерні внаслідок падіння потерпілого з висоти власного зросту, як з приданням тілу прискорення так і без нього, що після спричинення черепно-мозкової та лицьової травм потерпілий не змінював положення тіла, що виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців в області кистей рук могли виникнути при закритті голови та обличчя руками під час спричинення в ці ділянки ударів, що тілесні ушкодження, які призвели до настання смерті, не могли виникнути за умов і при обставинах, які були зафіксовані камерами відео спостереження, а також того, що всі виявлені ушкодження виникли незадовго до настання смерті (незначний проміжок часу в межах десятку хвилин), який пройшов з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті ОСОБА_8 , суд відноситься критично оскільки, вказаний висновок спростовується висновками судово-медичних експертиз №124/Л-Е від 28.02.2012 року (т.2 а.п.5-12), №124/Л-Е/20 від 05.03.2013 року (т.2 а.п.21-25) та №124/Л-Е/40 від 17.04.2013 року (т.2 а.п.33-35) та висновком комісійної судово-медичної експертизи №7 від 13.03.2014 року (т.4 а.п.32-58).

Відповідно до вказаних висновків потерпілий ОСОБА_8 , міг виконувати активні дії, після отримання комплексу тілесних ушкоджень, до 4 годин.
Грубих пошкоджень мозку, які могли би викликати знерухомлення потерпілого немає. Субдуральна гематома, що розташована ззаду не розповсюджувалася (якби потерпілий потерпілий лежав після травматизації мозку).

Затікання крові при носовій кровотечі можливо при вертикальному положенні.

Кровопостачання носу. Ніс рясно забезпечується кров`ю з систем зовнішньої і сонної артерії. Особливо густа і поверхнево розташована судинна сітка знаходиться у передніх відділках носової перегородки в так названому «Кисельбаховому» місці, який є найбільш частим джерелом носових кровотеч. Кровотеча із середніх відділів носа відрізняється великим об`ємом крововтрати. Із задніх відділів носа кровотечі по за об`ємом бувають такі що загрожують життю та потребують екстреного комплексного підходу до їх зупинення. Кровотеча з передніх відділів носа (зона Кисельбаха), зазвичай не являють безпосередньої загрози для життя. Однак, вони можуть викликати анемію.

За місцем пригоди існують зняті окремо предмети одежі та плями (можливо крові) на відстані від тіла. А затікання крові можливо і при вертикальному розташуванні тіла, як було зазначено раніше. Кількість ударів: голова є сферою та може контактувати з кількома анатомічними областями з виступаючими предметами, а при розташуванні кількох таких предметів можливо при падінні на них, одномоментне виникнення кількох пошкоджень (наприклад ран на лобі, синці на обличчі одночасно з переломом носа), садна. А при подальшій боротьбі можливе повторне травмування м`яких тканин. Цей висновок в цілому, не протиріччить висновкам комісійної експертизи, оскільки там зазначено: не менше 8-9 дій, в область тулубу ліворуч не менше однієї дії в область механічної дії в область правого передпліччя та обох кистей не менше 5-ти дій. Таким чином, зазначено не удари, а впливання, а на відео видно принаймні один удар в обличчя і падіння двох осіб (при цьому потерпілий падав головою вниз) збоку від упорядкованого майданчику біля магазину, а потім боротьба при якій мокли виникнути синці на кінцівках, крововилив в м`які тканини спини.

За механізмом утворення очевидно, що в даному випадку мала місце травма прискорення. Дані розтину трупа: були ударні ушкодження на обличчі і волосистої частини голови в тім`яно-лобно-скроневої областях (більш виражені праворуч). Також були протиударні ушкодження у вигляді плямистих субарахноїдальних крововиливів і ерозивних ушкоджень м`якої мозкової оболонки.

Характер ушкоджень: На голові є ударні ушкодження які виникли від ударів напрям яких цілком можна встановити, а саме спереду назад забита рана на губі і крововилив у слизову), а також зверху вниз про що свідчить наявність ударних ушкоджень в тім`яно-лобно-скроневої областях та протівоудару - в конфронтуючому полюсі однойменного півкулі з ерозивні ушкодженнями м`якої мозкової оболонки, плямистими крововиливами під м`яку мозкову оболонку характерними для травми прискорення. Висновок про механізм травми наявність відносно близько розташованих ушкоджень, а також характер травмуючої поверхні (відсутність плоского покриття і можливо, наявність виступаючих твердих предметів (наприклад, щебеню на місці падіння), свідчить про можливість виникнення кількох ушкоджень м`яких тканин з одночасною травматизацією тканини мозку при падінні з прискоренням і ударом об нерівну поверхню.

Синці на кінцівках, не є характерними лише для самооборони, і крім механізму зазначеного комісієй, могли виникнути і при інших обставинах. Перелом ребра є згинальні (що підтверджено комісією). Даний перелом міг виникнути при уплощенні (прідавліванні) грудної клітини при падінні або подальшої боротьби. Зазначений комісієй механізм виникнення «від місцевої дії тупого твердого предмету з відносно обмеженою контактуючою поверхнею в напрямку до грудної клітини спереду назад» не відповідає характеру та механізму виникнення перелому.

Таким чином, враховуючи висновки наведених вище комісійних судово-медичних експертиз, а саме: час настання смерті потерпілого (з 22.15 год. 10.02.2013 року по 02.15 год. 11.02.2013 року), значний проміжок часу з моменту спричинення ушкоджень до настання смерті (до чотирьох годин), кількість, характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, а також той факт, що після спричинення тілесних ушкоджень в ділянці голови потерпілий міг виконувати активні дії, суд доходить до висновку, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , від яких настала його смерть, спричинені підчас конфлікту з обвинуваченим, який мав місце о 18.30 год. 10.02.2013 року.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, однак дана кваліфікація не знайшла свого підтвердження, оскільки.

Якщо особа бажала заподіяти потерпілому будь-які тілесні ушкодження, в тому числі й ті, що фактично настали, але при цьому не бажала смерті, хоча мала б її передбачити, такі дії охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. У разі коли особа під час застосування насильства не бажала смерті потерпілому, але могла (мала можливість) її передбачити, такі дії підлягають кваліфікації за ст. 119 КК України.

Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема врахувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер та локалізацію ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки та інше.

На думку суду, обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, тобто умисного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого, є необґрунтованим і свого підтвердження в ході судового розгляду не знайшло.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків свої дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання тяжких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 чи ст. 128 КК України. Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Позиція потерпілої, та сторони обвинувачення, щодо необхідності кваліфікації судом дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України ґрунтується на припущеннях та суб`єктивному сприйнятті встановлених судом обставин, а також суперечить вимогам ст. 337 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, яка викладена в рішеннях «Пелісьє і Сассі проти Франції» від 25 березня 1999 року та «Маттеї проти Франції» від 19 грудня 2006 року.

Під час судового розгляду, стороною обвинувачення не було надано жодного доказу, який би свідчив про вчинення уминого тяжкого тілесного ушкодження, що спричинили смерть потерпілого, оскільки з відеозапису чітко видно, що до падіння призвели дії саме потерпілого, який рухаючись в бік ОСОБА_3 , штовхнув ОСОБА_3 , та останній сам впав разом з потерпілим на спину.

Згідно з п. п 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.90 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» -мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації злочину полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

До показів обвинуваченого в частині причетності інших осіб до умисного вбивства ОСОБА_8 , суд відноситься критично, оскільки на підтвердження цього заявлені стороною захисту свідки ОСОБА_50 , та ОСОБА_55 , які не є прямими свідками та очевидцями події, і всі надані ними покази були отримані з чужих слів без зазначень прізвищ та адрес проживання вказаних осіб, а тому суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_62 , ОСОБА_55 , ОСОБА_22 , та ОСОБА_23 , ОСОБА_43 , оскільки останні не були очевидцями ними подій на які вони вказують, та усі викладені ними покази та факти їм відомі лише зі слів людей, прізвищ та адрес, жодного з яких ними названо не було.

Що до свідчень свідка ОСОБА_17 в частині того, що йому відомо зі слів покупців, що потерпілого ОСОБА_8 , вбили 3 чоловіка, суд також відноситься критично, оскільки прізвищ жодного з вказаних ним осіб в судовому засіданні свідок так і не надав.

Також суд, не приймає до уваги версію висунуту захисником та обвинуваченим ОСОБА_3 , в яких він вказує про те, що потерпілий після конфлікту з ОСОБА_3 мав ще один конфлікт з невстановленими особами, під час якого йому і були заподіяні тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, вважає їх неправдивими і розцінює як обрану обвинуваченим лінію свого захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння саме ним тяжкого злочину, від вчинення якого настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

В частині показів свідка ОСОБА_13 , щодо наявності при огляді місця події, слідів боротьби суд відноситься критично та не бере до уваги, оскільки берег річки на якому було знайдено труп ОСОБА_8 , є громадським місцем, а також це не має відношення до данного кримінального правопорушення.

Доводи ОСОБА_3 , і захисту про те, що смерть потерпілого ОСОБА_8 , не могла настати від дій ОСОБА_3 , оскільки він прямих ударів не наносив, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються поясненнями експертів ОСОБА_63 , та ОСОБА_64 , та наданими ними висновками експертиз №124/Л-Е від 28.02.2012 року, №124/Л-Е/20 від 05.03.2013 року, №124/Л-Е/40 від 17.04.2013 року та висновком комісійної експертизи №7 від 13.03.2014 року.

Аналіз вищенаведеними показами експертів, в сукупності з іншими доказами, свідчить, що саме дії ОСОБА_3 , призвели до закритої внутрішньочерепної травми з крововиливами під тверду та м`яку мозкову оболонки головного мозку, забитими ранами на обличчі, крововиливами у покрови голови з внутрішньої сторони, перелом хрящів носа, синцями на обличчі, яка ускладнилася набряком (крім ділянки осадження на лівій щоці) у сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Суд розцінює поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , під час судового розгляду та його фактичне не визнання вини, як захисно-установчу в суб`єктивно складній, несприятливій для нього судово-слідчій ситуації.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що експертиза на стан алкогольного (наркотичного) сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 , не проводилася, покази допитаних учасників судового розгляду різнобічні, а тому під час судового розгляду встановити реальний стан, в якому перебував обвинувачений на момент вчинення кримінального правопорушення, суд не має можливості.

Отже, враховуючи принцип презумпції невинуватості, згідно якого всі сумніви мають трактуватись на користь обвинуваченого, суд вважає, за необхідне, виключити цю обставину з обтяжуючих покарання обставин.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного: який, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно (т.2 а.п.90), наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також те що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т.2 а.п.87,88), раніше не судим (т.2 а.п.91), та того, що обвинувачений протягом всього часу з моменту скоєння злочину не прийняв будь-яких дієвих заходів до зміни ситуації, що склалася, до добровільного відшкодування заподіяної шкоди, даючи зрозуміти потерпілій про повну байдужість до її болів, переживань та моральних страждань та інших наслідків до яких привели його дії, а також повне не визнання вини у вчинені кримінального правопорушення не визнав.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що даний злочин скоєно проти життя людини, що є найвищою соціальною цінністю, яка охороняється державою, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , не можливо без ізоляції від суспільства в зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі з його реальним відбуттям в межах санкції ч.1 ст.119 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.

Разом з цим, 19.04.2014 року вступив в законну силу Закон України «Про амністію в 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 році, відповідно до ст. 1 п. "в" якого підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України - осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 року питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Беручи до уваги, що ОСОБА_3 вчинив злочин, з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлений батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом має дитину, якій не виповнилося 18 років, в зв`язку з чим підпадає під дію п.в ст..1 Закону України «Про амністію в 2014 році» №1185-VII від 08 квітня 2014 році.

У відповідності до ст. 128 КПК України потерпілою ОСОБА_7 , заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

У заявленому позові потерпіла просить стягнути з ОСОБА_3 , на її користь моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень, та матеріальну шкоду в розмірі 3699,95 (три тисячі шістсот дев"яносто дев"ять) гривні 95 коп.

В судовому засіданні прокурор просила задовольнити цивільний позов в межах доведеності, обвинувачений позов не визнав.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Потерпілою (цивільним позивачем), на обґрунтування поданого цивільного позову, в частині розміру матеріальної шкоди, були надані копії накладних та квітанцій.

Щодо розміру моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, зазначила, що визначила її розмір наступним чином : 15 років (термін працездатності сина) * 12 місяців = 180місяців * 1100 (середня заробітна плата) = 200000грн.

На підставі ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає доведеними та такими, що підлягають задоволенню витрати ОСОБА_7 , на поховання, та ритуальні послуги, оскільки вони підтвердженні відповідними документами (т.3 а.п.49-50), отже на її користь підлягоють стягненню матеріальна шкода у сумі 3699,95 грн., з ОСОБА_3 .

При визначенні розміру моральної шкоди, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

За наведених обставин, враховуючи норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про те, що заявлений потерпілою розмір завданої моральної шкоди виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, повинно бути задоволено частково на суму 100000 грн.

Витрат на залучення експертів немає.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені, вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Зарахувати у строк відбуття покарання, перебування під вартою з 11.03.2013 року по 17.10.2013року.

На підставі ст. 1 п.в Закону України «Про амністію у 2014 році» № 1185-VII від 08 квітня 2014 року звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_7 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_7 3699,35 (три тисячі шістсот дев"яносто дев"ять) гривень 35 коп.

Речові докази:

- мікрочастиці з долоней рук трупа ОСОБА_8 , в одному пакеті, піднігтьові зрізи з обох рук трупу ОСОБА_8 , в 2 паперових пакетах, 2 фрагменти грунту з РБК в 2 паперових конвертах, 1 фрагмент деревини з РБК в 1 паперовому пакеті, кашкет чоловічий в 1 пакеті, кофта чоловіча в 1 пакеті, куртка чоловіча в 1 пакеті, три пластикові стакани в 1 пакеті, пляшка з під горілки в 1 пакеті, паперовий пак з під вина в одному пакеті - знищити.

- диски в кількості 2 шт. для системи лазерного зчитування "Ellstex DVD-RW" , " VIDEX DVD-RW" із записами проведення слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_3 , та відеозапис з відеокамер спостереження магазину на місці скоєння злочину - зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1