Провадження № 1-кп/537/107/2015
Справа № 537/1218/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.04.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 10.01.2015 року за №0000050, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, без освіти, який не одружений, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , на даний час не має постійного місця проживання, раніше судимий:

- 31.07.2001 року Київським районним судом м. Сімферополя АРК за ч.3 ст.81, ст.44, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (1960 року) до 2 років позбавлення волі. Звільнений 01.03.2003 року по відбуттю покарання.

- 17.10.2003 року Центральним районним судом м. Сімферополя АРК за ч.2 ст.185, ч.5 ст.185, ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі. Звільнений 13.05.2010 року по відбуттю покарання;

- 26.07.2010 року Київським районним судом м. Сімферополя АРК за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 21.11.2014 року по відбуттю покарання, :

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, -

в с т а н о в и в :
10.01.2015 року близько 14 год. 30 хв. на перехресті вулиць Цюрупи та Горького у м. Кременчук ОСОБА_7 здійснив розбійний напад, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, а саме погрожуючи ножем здійснив напад на малолітнього ОСОБА_8 2002 р.н., та відкрито заволодів мобільним телефоном " Lenovo A 660" ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 1400 грн. завдавши матеріальну шкоду у вказаному розмірі. З місця скоєння злочину зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд.

17.01.2015 року близько 15 год. 00 хв. біля будинку №25/9 по вул. Шевченка в м. Кременчук ОСОБА_7 із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, повторно відкрито викрав у малолітнього ОСОБА_9 , 2003 р.н., мобільний телефон "Нокіа 101" ІМЕІ НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_10 , чим спричинив останній матеріальну шкоду в розмірі 325 грн. З місця скоєння злочину зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд.

17.01.2015 року близько 21 год. 00 хв. між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій, знов здійснив розбійний напад, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, а саме погрожуючи ножем здійснив напад на ОСОБА_11 та заволодів її майном: мобільним телефоном "Самсунг GT1200" ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 290 грн., МР-3 плеєром та грошима в розмірі 100 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 390 грн. З місця скоєння злочину зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд.

19.01.2015 року близько 23 год. 00 хв. біля будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_7 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій, знов здійснив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, а саме погрожуючи ножем здійснив напад на ОСОБА_12 та відкрито намагався заволодіти майном потерпілої. Але внаслідок вчиненого потерпілою опору ОСОБА_7 не зміг заволодіти її майном та втік з місця скоєння злочину.

20.01.2015 року близько 20 год.00 хв. у дворі будинку АДРЕСА_5 ОСОБА_7 повторно відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме жіночою сумкою вартістю 250 грн., з пудрою "Шанель" вартістю 1000 грн., блиском "Діор" вартістю 500 грн., парфум "Барбері" вартістю 150 грн., сережками вартістю 240 грн., карткою ПАТ КБ "Приватбанк", дисконтними картками магазинів та паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , завдавши потерпілій матеріальну шкоду в загальному розмірі 2140 грн. З місця скоєння злочину зник, чужим майном розпорядився на власний розсуд.

20.01.2015 року близько 20 год. 30 хв. біля будинку АДРЕСА_6 ОСОБА_7 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій, знов здійснив розбійний напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілого, а саме із застосуванням ножа здійснив напад на ОСОБА_5 з метою заволодіння її майном, в ході якого ОСОБА_7 спричинив потерпілій тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я у вигляді різаної рани лівої кісті з ушкодженням сухожиль згибателів 4-го та 5-го пальців. Але внаслідок вчиненого потерпілою ОСОБА_5 опору ОСОБА_7 не зміг заволодіти майном та зник з місця скоєння злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному. Розповів як в м. Кременчук вчинив 4 розбійні напади з метою заволодіння чужим майном (в тому числі на малолітню особу), із погрозою застосування ножа та із застосуванням ножа. Також розповів як в м. Кременчук двічі відкрито викрав чуже майно, в тому числі у малолітньої особи із погрозою застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Пояснив суду, що розумів, що вчиняє злочини стосовно малолітніх осіб. Повідомив суду, що не має паспорту, освіти та постійного місця проживання. Після досягнення повноліття весь час відбував покарання в місцях позбавлення волі. Після останнього звільнення не зміг поїхати додому в м. Сімферополь та влаштуватися на роботу, а тому не мав постійного джерела доходу. Пред`явлені в обвинуваченні злочини вчинив за відсутності засобів для існування.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений та потерпілий, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_7 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя потерпілого ОСОБА_8 , а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.187 КК України.

Також обвинувачений ОСОБА_7 відкрито заволодів чужим майном потерпілої ОСОБА_4 , а також із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , за ознакою повторності, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим обвинувачений ОСОБА_7 , будучі особою, яка раніше вчинила розбій вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також із застосуванням насильства небезпечного для життя потерпілої ОСОБА_5 , а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки та кількість вчинених злочинів, які є тяжкими, направленими не лише проти власності, а й проти здоров`я та життя потерпілих, в тому числі малолітніх осіб. В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просила суворо покарати обвинуваченого за вчинені злочини, потерпіла ОСОБА_5 просила призначити покарання передбачене законом.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не має освіти, сім`ї, стійких соціальних зв`язків, не працює, хоча є особою працездатного віку, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, посередньо характеризується за місцем відбування покарання. Зазначені злочини вчинив одразу після звільнення від відбування покарання, що свідчить про його стійку антисоціальну направленість та небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з актом судово-психіатричного експерта №92 від 27.02.2015 року ОСОБА_7 не підпадає під дію ч.2, ч.3 ст.19, ст.20 КК України. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Може постати перед слідством та судом. В період часу, що відноситься до інкримінованих протиправних діянь, не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь наявних інтелектуально-мнестичних та емоційно-вольових порушень у ОСОБА_7 є таким, що не позбавляла його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу і не позбавляє такої здатності у даний час.

Обставиною, яка в силу ст.66 КК України пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд не вбачає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування шкоди, оскільки фактично потерпілім шкода частково відшкодована шляхом повернення майна працівниками міліції, що не свідчить про добровільність відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, яка в силу ст.67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо малолітніх осіб.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції закону за вчинені ним злочини, та призначити остаточне покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Суд вважає за необхідне для забезпечення виконання вироку продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання про речові докази вирішити відповідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 187, ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання

· за ч.1 ст.187 КК України 4 роки позбавлення волі;
· за ч.2 ст.186 КК України 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
· за ч.2 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу, обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід , залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з дня винесення вироку 06.04.2014 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування під вартою з моменту затримання та обрання запобіжного заходу з 21.01.2015 року по 05.04.2015 року включно.

Речові докази ніж, який знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Крюківському ВМ КМВ знищити; пару жіночих сережок, жіночу сумку з дисконтними картками, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , які належать потерпілій ОСОБА_4 , та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів при Крюківському ВМ КМВ повернути власнику потерпілій ОСОБА_4 ; мобільний телефон "Нокіа 101" ІМЕІ НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 та знаходиться у неї на зберіганні повернути власнику потерпілій ОСОБА_10 ; мобільний телефон "Самсунг GT1200" ІМЕІ НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 та знаходиться у неї на зберіганні повернути власнику потерпілій ОСОБА_11 ; CD-диски з відеозаписами проведення слідчих дій зберігати при справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та його захиснику, потерпілим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .