Провадження № 1-кп/487/343/14
Справа № 487/5566/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої- ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000760 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Пересадівка Жовтневого району Миколаївської області, українки, громадянки України, не працюючої, заміжній, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мешкає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ:

13.02.2013 року приблизно о 15-20 годин, біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 в ході конфлікту із своєю сусідкою ОСОБА_5 , умисно спричинила останній тілесні ушкодження, а саме: нанесла декілька ударів в обличчя потерпілій, після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисні спричинення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнала, підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті і суду пояснила, що 13.02.2013 року приблизно о 15-20 годин, біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 , вона в ході конфлікту із своєю сусідкою ОСОБА_5 , нанесла декілька ударів в обличчя останній.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про застосування до неї Закону України Про амінстію від 08.04.2014 року, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно яких вона не позбавлена батьківських прав, вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від відбування покарання на підставі п.«в» ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення ОСОБА_4 кримінальному правопорушення, не заперечувала проти застосування до обвинуваченої амністії.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненного злочину, який віднесно законом до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання не виявлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченої, суд також враховує особу обвинуваченого то, що вон раніше судима, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку МОПЛ та ОНД не знаходиться.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, яке є достатнім для її виправлення.

Крім того, згідно ст. 85 КК Українина підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України Про амністію амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 Закону України Про амністію встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

19.04.2014 р. набрав чинності Закон України Про амністію у 2014 році від 08 квуітня 2014 року №1185-VII. Дія цього Законупоширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст.12 цього Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році»питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п."в" ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року, який набрав чинності 19 квітня 2014 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З матеріалів кримінального провадження вбаачється, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 мала на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївського обласного управління юстиції від 29.08.2003 року і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно свідоцтва про народження, виданого Первомайською селищною радою 07.08.2002 року, відносно яких вона не позбавлена батьківських прав, вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке є невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинила 13.02.2013 року, тобто до набрання чинності Закону України Про амністію у 2014 році, свою вину у вчинення кримінального правопорушенні визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_4 амністії, які передбачені ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні та ст. 8 Закону України Про амністію у 2014 році, судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України Про амністію у 2014 році, а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Судом роз`яснені обвинуваченої ОСОБА_4 наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до неї не може бути застосована.

Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1