Справа №1-178/07
ПОСТАНОВА

19 червня 2007
року Ленінський районний суд м. Полтави
в складі:

головуючого судді
- Крючко Н.І.,

при секретарі - Мотієнко
О.О.,

з участю прокурора - Паскевича
О.Г.,

за участю адвоката
- ОСОБА_2.,

розглянувши на
попередньому розгляді у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Полтаві матеріали кримінальної справи про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Уфа Російської Федерації, росіянина,
громадянина України, працюючого:
менеджером ТОВ «Техноторг-Полтава», який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, -

у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 будучи директором спільного українсько-шведського підприємства
"УМАК" міста Полтави, скоїв
дії, які виразилися у внесенні службовою
особою до офіційних документів (вантажних митних декларацій) завідомо
неправдивих відомостей, а також видачі
завідомо неправдивих документів за таких обставин.

ОСОБА_1 рішенням
засновників підприємства був призначений на посаду директора СУШП
"УМАК" згідно протоколу №7 від 1.08.1999 року, який згідно Статуту товариства є службовою
особою, на яку покладено виконання організаційно-розпорядчих
та адміністративно-господарських обов'язків.

Для виконання
своїх уставних завдань щодо перевезення пасажирів службові особи СУПШ
"УМАК" протягом 1998-1999 років тимчасово ввезли в Україну із
Королівства Швеції та отримали в оренду 14 автобусів іноземного виробництва
марки Вольво та Сканія.

Оскільки
автобуси, що використовувались СУШП
"УМАК" для перевезення пасажирів,
були ввезені в Україну тимчасово під зобов'язання зворотного
вивезення, товариства внесли зміни до
Статуту СУШП ТОВ "УМАК",
затверджені розпорядженням №775-р від 19 жовтня 1999 року виконавчого
комітету Полтавської міської Ради, згідно яких фірма "Бусмаркет
Швіден" здійснює майновий внесок до уставного фонду СУШП ТОВ
"УМАК" у вигляді автобусів іноземного виробництва для
розукомплектування на складові частини.

Завідомо
знаючи, що автобуси не будуть розукомплектовані
з метою підтримання технічного стану інших транспортних засобів, ОСОБА_1,
як службова особа, 17 березня
2000 року, через декларанта СУШП
"УМАК" ОСОБА_2., який не знав
про його дійсні злочинні наміри, вніс у
графи 31, 44 вантажної митної декларації
№1200 від 17 березня 2000 року завідомо неправдиві відомості про оформлення
автобусів марки Вольво В10
М, 1983 року виготовлення, шасі НОМЕР_1, двигун НОМЕР_2, та марки Сканія CR-112, 1983
року виготовлення, шасі НОМЕР_3, двигун НОМЕР_4, з метою розукомплектування для забезпечення
належного технічного стану автобусів іноземного виробництва, що експлуатуються підприємствами транспорту
загального користування і використовуються для перевезення пасажирів, без права реєстрації в органах ДАІ. У той же
день вказаний неправдивий документ разом із змінами до статуту СУШП
"УМАК", затвердженими
розпорядженням №775-р від 19.10.1999 року
виконкому Полтавської міської
ради, в яких також були вказані

2

неправдиві
відомості щодо мети оформлення автобусів,
ОСОБА_1, через декларанта
ОСОБА_2., який не знав про його дійсні
злочинні наміри, видав працівникам
Полтавської митниці, як підставу для
митного оформлення в режимі вільного використання двох транспортних засобів. В
дійсності, вказані автобуси були ввезені
не для розукомплектування, а для
подальшої реєстрації в органах ДАІ як транспортні засоби, нібито,
виготовлені в Україні.

Продовжуючи
виконувати свій єдиний умисел,
направлений на внесення та видачу завідомо неправдивих документів, 22 березня 2000 року, ОСОБА_1,
як службова особа, через
декларанта СУШП "УМАК" ОСОБА_2.,
який не знав про його дійсні злочинні наміри, вніс у графи 31, 44 вантажної митної декларації №1264 від 22
березня 2000 року завідомо неправдиві відомості про оформлення трьох автобусів
марки Вольво В10 М, 1981 року виготовлення, шасі НОМЕР_5,
двигун НОМЕР_6, шасі НОМЕР_7, двигун НОМЕР_8, шасі НОМЕР_9, двигун НОМЕР_10 та двох автобусів марки Сканія CR-112,
1982 року виготовлення,
шасі НОМЕР_11, двигун НОМЕР_12, шасі НОМЕР_13,
двигун НОМЕР_14, з метою
розукомплектування для забезпечення належного технічного стану автобусів
іноземного виробництва, що
експлуатуються підприємствами транспорту загального користування і
використовуються для перевезення пасажирів без права реєстрації в органах ДАІ.
У той же день вказаний неправдивий документ разом із змінами до статуту СУШП
"УМАК", затвердженими
розпорядженням №775-р від 19.10.1999 року виконкому Полтавської міської
ради, в яких також були вказані неправдиві
відомості щодо мети оформлення автобусів,
ОСОБА_1, через декларанта
ОСОБА_2., який не знав про його дійсні
злочинні наміри, видав працівникам
Полтавської митниці, як підставу для
митного оформлення в режимі вільного використання п'ятьох транспортних засобів.
В дійсності, вказані автобуси були
ввезені не для розукомплектування, а для
подальшої реєстрації в органах ДАІ як транспортні засоби, нібито,
виготовлені в Україні.

Крім того, 5 квітня 2000 року ОСОБА_1, як службова особа, через декларанта СУШП "УМАК"
ОСОБА_2., який не знав про його дійсні
злочинні наміри, вніс у графи 31, 44
вантажної митної декларації №1492 від 5 квітня 2000 року завідомо неправдиві
відомості про оформлення двох автобусів марки Сканія CR-112,
шасі НОМЕР_15,
двигун НОМЕР_16, 1981 року
виготовлення та шасі НОМЕР_17, двигун
НОМЕР_18, 1983 року виготовлення, а також продовжуючи свою злочинну діяльність
13 квітня 2000 року, як службова
особа, через вищевказану особу, вніс у графи 31, 44 вантажної митної декларації
№1492 від 13 квітня 2000 року завідомо неправдиві відомості про оформлення
п'ятьох автобусів марки Вольво
В10 М, шасі НОМЕР_19, двигун НОМЕР_20, 1982 року виготовлення,
шасі НОМЕР_21, двигун НОМЕР_22, 1983 року виготовлення,
шасі НОМЕР_23, двигун НОМЕР_24, 1983 року виготовлення,
шасі НОМЕР_25, двигун НОМЕР_26, 1983 року виготовлення,
шасі НОМЕР_27, двигун НОМЕР_28, 1981 року виготовлення,
з метою розукомплектування для забезпечення належного технічного стану
автобусів іноземного виробництва, що
експлуатуються підприємствами транспорту загального користування і
використовуються для перевезення пасажирів без права реєстрації в органах ДАІ.
У той же день вказаний неправдивий документ разом із змінами до статуту СУШП
"УМАК", затвердженими розпорядженням
№775-р від 19.10.1999 року виконкому Полтавської міської ради, в яких також були вказані неправдиві
відомості щодо мети оформлення автобусів,
ОСОБА_1, через декларанта
ОСОБА_2., який не знав про його дійсні
злочинні наміри, видав працівникам
Полтавської митниці, як підставу для
митного оформлення в режимі вільного використання п'ятьох транспортних засобів.
В дійсності, вказані автобуси були
ввезені не для розукомплектування, а для
подальшої реєстрації в органах ДАІ як транспортні засоби, нібито,
виготовлені в Україні.

3

Підсудний
ОСОБА_1 свою вину в пред'явленому йому обвинуваченні визнав повністю і
пояснив, що перебуваючи на посаді
директора СУШП ТОВ "УМАК" з 1.08.1999 року, та як службова особа 17.03.2000 року, 22.03.2000 року, 5 квітня 2000 року та 13 квітня 2000 року
вніс в ВМД №1200 від 17.03.2000 року,
ВМД №1492 від 5.04.2000 року, ВМД
№1264 від 22.03.2000 року та ВМД №1631 від 13.04.2000 року, через декларанта УСШП "УМАК"
ОСОБА_2., який не знав про його дійсні
злочинні наміри, завідомо неправдиві
відомості про оформлення автомобілів марки Вольво та Сканія іноземного виробництва з метою розукомплектування
для забезпечення належного технічного стану автобусів іноземного
виробництва, що експлуатуються
підприємствами транспорту загального користування і використовуються для
перевезення пасажирів без права реєстрації в органах ДАІ. Вищевказані
неправдиві документи разом із змінами до статуту СУШП "УМАК", затвердженими розпорядженням №775-р від
19.10.1999 року виконкому Полтавської міської ради, в яких також були вказані неправдиві
відомості щодо мети оформлення автобусів,
також через декларанта ОСОБА_2.,
який не знав про його дійсні злочинні наміри, видав працівникам Полтавської митниці, як підставу для митного оформлення в режимі
вільного використання цих транспортних засобів. В дійсності, вказані автобуси були ввезені не для
розукомплектування, а для подальшої
реєстрації в органах ДАІ як транспортні засоби,
нібито, виготовлені в Україні. В
скоєному щиросердно розкаюється та надав заяву,
в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 366 КК України та закрити провадження по
справі внаслідок зміни обстановки.

Крім повного
визнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у
вчиненому злочині за обставин викладених в постанові повністю доведена
зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами в їх
сукупності.

Допитані у ході
досудового слідства свідки ОСОБА_3. ,
ОСОБА_4. та ОСОБА_2., які
працювали в СУШП «УМАК» менеджерами зовнішньоекономічної діяльності і
здійснювали митне оформлення автобусів пояснили, що директор СУШП «УМАК» надавав їм серед
інших, установчі документи товариства в
яких було вказано, що автобуси марки Вольво та Сканія
ввозяться для розукомплектування як іноземна інвестиція. Дані зміни в установчі
документи були необхідні для того, щоб
автобуси були переміщені через митний кордон України, оскільки згідно діючого на той час законодавства
автобуси, які виготовлені чи
експлуатувались більше 8 років заборонені до ввозу в Україну і можуть бути
ввезені тільки на підставі п. 7 Постанови КМУ №341 від 1994 року, з метою розукомплектування для підтримання
технічного стану автобусів, що вже
використовуються транспортними підприємствами. Ці документи були передані в
Полтавську митницю і зберігались в СУШП «УМАК». Чому СУШП «УМАК» не
розукомплектувало ввезені автобуси, а
після капітального ремонту реєструвало їх в органах ДАІ їм не відомо.

Вони вказували у
вантажних митних деклараціях, що
автобуси ввозяться саме для розукомплектування без права реєстрації в органах
ДАІ, оскільки в інших випадках такі
автобуси не були б оформлені в Полтавській митниці (Т. 3, а.с. ).

Крім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні дій, які виразилися у службовому підробленні, підтверджується речовими доказами по
справі, а саме: вантажними митними
деклараціями форми МД-2 №1200 від 17, 03.2000 року , №1492 від 5.04.2000 року, №1264 від 22.03.2000 року та №1631 від
13.04.2000 року у відповідних графах яких вказано, що відправником товару є «Бусмаркет Свіден
АБ» Швеція, одержувачем - СП «УМАК» Україна, товар - автобуси марки «Вольво» та «Сканія». У
графі 31 вказано, що автобус ввозиться в
Україну для розукомплектування без права реєстрації в органах ДАІ. У графі 44
зазначено перелік документів, які
підтверджують переміщення автобуса через митний кордон (т.1 а.с. 43-86).

Даними протоколу
огляду вантажних митних декларацій та інших документів, які були подані ОСОБА_1., через працівника СУШП «УМАК», як підстава для

4

переміщення автобусів через митний кордон України
протягом січня - липня 2000 року. Згідно вказаних документів автобуси ввозились
в Україну як іноземна Інвестиція, для
розукомплектування з метою підтримки автобусів,
що вже використовуються підприємством для перевезення пасажирів. В
дійсності , автобуси після капітального
ремонту реєструвались в органах ДАІ як такі,
що виготовлені в Україні (Т.2, а
с. 10-12).

Даними протоколу
огляду бухгалтерських та інших документів,
вилучених в СУШП «УМАК», в яких
відображено, що кожний автобус марки «Вольво» та «Сканія», що ввозився в Україну, нібито для розукомплектування з метою
підтримки технічного стану інших автобусів,
в дійсності не розукомплектовувався,
а лише ремонтувався на філії «Рембус» або на ТОВ «Полтава - автомат». Більше
того, на кожний автобус в бухгалтерії
СУШП «УМАК» заведена окрема папка, яка
обліковується за номером шасі автобуса,
що вказаний у вантажній митній декларації ( Т.3 а.с. 3-5).

Згідно висновку
№507 судово-економічної експертизи від 28 вересня 2006 року автобуси, які були ввезені в Україну СУШП «УМАК»
протягом 2000-2004 років, були
капітально відремонтовані філією «Рембус» СУШП «УМАК» або ТОВ
«Полтава-автомаш», після чого передані
СУШП «УМАК» як транспортні засоби. При цьому ,
за даними бухгалтерського обліку,
після розукомплектування автобусів марки «Вольво» та «Сканія», які були завезені на територію України, їх запасні частини (вузли та агрегати) не
використовувались СУШП «УМАК» з метою підтримки належного технічного стану
інших автобусів, які вже були у
використанні підприємства (т.1, а.с. 214-226).

Також винність
ОСОБА_1 в причетності до вчинення злочину за обставин викладених в
постанові, підтверджується і іншими
доказами, зібраними по справі, дослідженими та перевіреними в судовому
засіданні.

Таким
чином, суд вважає доведеною винність
ОСОБА_1 у внесенні службовою особою до офіційних документів (вантажних митних
декларацій) завідомо неправдивих відомостей,
а також видачі завідомо неправдивих документів, тобто злочину передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В судовому
засіданні адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінальної справи
відносно ОСОБА_1, в зв'язку зі зміною
обстановки та надав від ОСОБА_1 відповідну заяву.

Вислухавши
підсудного ОСОБА_1, міркування прокурора, який не заперечував просив закриття справи в
зв'язку із зміною обстановки, дослідивши
матеріали справи приходить до висновку,
що кримінальна справа підлягає закриттю за наступних підстав.

Приймаючи до
уваги, те що ОСОБА_1 обвинувачується у
скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст.
366 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої
тяжкості, відповідно до довідки Щ при
УМВС України в Полтавській області до вчинення даних злочинів ОСОБА_1 не
притягувався до кримінальної відповідальності,
з місця роботи та проживання характеризується позитивно, а тому є підстави вважати, що на даний час ОСОБА_1 перестав бути суспільно
небезпечним внаслідок зміни обстановки.

Статтею 48 КК
України передбачено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або
середньої тяжкості, може бути звільнено
від кримінальної відповідальності, якщо
буде визнано, що на час розслідування або
розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило
суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до
ч.1 ст. 7 КПК України, суд вправі звільнити підсудного від
кримінальної відповідальності , коли
буде визнано, що на час розгляду справи
в суді внаслідок зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну
небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

5

Частиною 3 ст. 7 КПК України передбачено,
що за наявності підстав,
зазначених у статті 48 Кримінального кодексу України, у справах,
які надішли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні виносить постанову
про закриття справи.

За таких
обставин , суд вважає за необхідне
закрити провадження по кримінальній справі за ч.1 ст. 366 КК України стосовно ОСОБА_1 на
підставі ч.3 ст. 7 КПК України
звільнивши останнього від кримінальної відповідальності.

Речові докази по
справі, а саме: вантажні митні
декларації №№1200 від 17.03.2000 року; 1492 від 05.04.2000 року;1264 від
22.03.2000 року;1631 від 13.04.2000 року,
які приєднані та зберігається в матеріалах кримінальної справи вантажні
митні декларації підлягають зберіганню разом з матеріалами справи (т.1
а.с. 27-108).

Судові витрати
по справі відсутні.

Цивільний позов
в справі не заявлявся.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 48 КК України, ч. 2 ст. 7, 247, 248 КПК України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звільнити від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ст.48 КК України, в зв'язку з тим, що на час розгляду справи в суді внаслідок
зміни обстановки він перестав бути суспільно небезпечним.

Кримінальну
справу за ч.1 ст. 366 КК України
відносно ОСОБА_1 - закрити, в зв'язку зі зміною обстановки.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Речові докази по
справі , а саме: №№1200 від 17.03.2000
року; 1492 від 05.04.2000 року;1264 від 22.03.2000 року;1631 від 13.04.2000
року, які приєднані та зберігається в
матеріалах кримінальної справи - зберігати разом з матеріалами кримінальної
справи (т.1 ах.27-108).

На постанову
може бути принесено апеляцію до апеляційного суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
протягом 7 діб.