№1-кп/489/259/2015 р.
УХВАЛА
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
07.04. 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Мар`ївка, Запорізького району, Запорізької області, громадянці України, з вищою освітою, заміжній, працюючій завідуючим денним стаціонаром Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, раніше не судимій, проживаючій та зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.03.2015 р. до суду з прокуратури Ленінського району м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, з угодою про визнання винуватості, укладеною 17.03.2015 р. між обвинуваченою та прокурором ОСОБА_3 .

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 постійно обіймає посаду в комунальній установі, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій. Таким чином, відповідно до примітки ст. 364 КК України, ОСОБА_7 є службовою особою.

ОСОБА_6 , в силу свого службового становища, була обізнаною про те, що наркозалежним особам, які перебувають на державній програмі замісної підтримувальної терапії може призначатись у вигляді лікування «Метадон» та «Еднок», при цьому «Еднок» є менш шкідливим для організму людини. У зв`язку з чим, наркозалежні особи, які перебувають на програмі замісної підтримувальної терапії мали зацікавленість в призначенні їм в якості лікування саме препарату «Еднок». Крім того, ОСОБА_6 достовірно знала, що кількість осіб, яким може бути призначено в якості лікування «Еднок» є обмеженою.

13.02.2015, знаходячись в своєму службовому кабінеті на території Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, за адресою: м. Миколаїв, вул. Володарського, 4-6 одержала від ОСОБА_8 незаконну вигоду в розмірі 1000 грн. за постановлення ОСОБА_8 на облік замісної підтримувальної терапії за програмою «Еднок», а також за сприяння вирішення Комісією, до складу якої вона входить, питання щодо затвердження рішення про зміни програми замісної підтримувальної терапії з «Метадону» на «Еднок».

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 368 КК України тобто в умисному протиправному діянні, що виразилися у одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища.

Обвинувачена ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_9 під час досудового розслідування, 17.03.2015 р., уклали угоду про визнання винуватості у якій в зв`язку з беззастережним визнанням ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, зобов`язанням співпрацювати у викритті кримінального правопорушення вчиненого іншою особою, узгодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченій за ст.368 ч.1 КК України у вигляді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,0 грн.

Суд вислухавши думку прокурора та обвинуваченої, вирішуючи, на підставі п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання щодо можливості затвердження угоди, приходить до висновку, що підстав для затвердження угоди не вбачається.

Так, відповідно до вимог п.1, 6 ч.7 ст.474 КПК України, суд повинен перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовити в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Укладена угода не відповідає вимогам цього Кодексу, оскільки відповідно до ч. 1 ст.472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначається міра покарання яка повинна відповідати вимогам санкції статті особливої частини Кримінального кодексу, тобто узгоджене покарання повинно відповідати вимогам санкції ч. 1 ст. 368 КК України в якій обов`язкове застосування до основного покарання додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись повною діяльністю на строк від 1 року до 3 років, що не було застосовано в укладеній угоді.

Таким чином, враховуючи вимоги ч.7 ст.474, п.1 ч.3 ст.314 КПК України, суд вважає необхідним відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Керуючись ст.314, 474, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.368 КК України - відмовити.

Кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :