Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/9635/15-к
Провадження № 1-кп/279/279/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.08.2015 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2015 року № 0000618 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженки с. Жеревці Лугинського району Житомирської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ст. 125 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И В :
11.05.2015 року близько 12-ої години ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку № 43 по вул. Шолом Алейхема в м. Коростені, на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно нанесла ОСОБА_4 один удар долонею лівої руки в область правої скроневої частини обличчя, два удари правою долонею руки в область лівої скроневої частини обличчя, лівою рукою схопила за волосся, а кулаком правої руки нанесла два удари в область лівої потиличної частини голови. Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця з незначним осадженням шкіри в проекції зовнішнього кута лівого ока, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Судовий розгляд суд проводить в межах висунутого обвинувачення у відповідності до ст. 337 КПК України.
Допитана в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 винною себе визнала частково і пояснила, що дійсно вона мала намір з`ясувати з ОСОБА_7 стосунки, оскільки вона неодноразово чіплялась до неї, до членів її родини, а останній раз накинулась із сваркою на її малолітнього онука, який їхав на дитячий машинці і випадково зачепив її. 11.05.2015 року в передобідній час, вона побачила ОСОБА_7 неподалік будинку, підійшла і поцікавилась чому остання чіпляється до неї, до її дітей і до онуків. Розмова переросла в сварку і вона випадково, намагаючись відштовхнути ОСОБА_7 , зачепила її рукою за ліву частину обличчя. Не заперечує, що від цього міг утворитись синець. Разом з тим заперечує, що наносила потерпілій будь-які інші удари, тягала її за волосся і пошкодила одяг, оскільки весь конфлікт тривав хвилини три і вона не встигла би нанести стільки ударів і порвати одяг.
Крім часткового визнання своєї вини самою обвинуваченою, її винність у вчиненні інкримінованого злочину стверджується показаннями потерпілої, свідків та долученими до матеріалів кримінального провадження і дослідженими документами.
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що дійсно в один із днів зробила зауваження доньці обвинуваченої з приводу того, що її син, їдучі на дитячій машинці, зачепив візок, у якому знаходилась її десятимісячна дитина і ледве не перекинув його. Через декілька днів, 11.05.2015 року, десь після 11-ої години, коли вона з чоловіком приїхала до своїх батьків і перебувала поблизу будинку № 43 по вул. Ш.Алейхема в м. Коростені, почула крики і нецензурну лайку ОСОБА_6 у свою адресу. Вона намагалась ОСОБА_6 заспокоїти, але та ударила її в область обличчя лівою рукою і два рази правою рукою. Її чоловік намагався її захистити, але ОСОБА_6 його відштовхнула, вхопила її лівою рукою за волосся, а правою рукою нанесла два удари в область потиличної частини голови. Від ударів у неї з лівої сторони потиличної частини голови виникла гематома, ліва сторона обличчя стала червоного кольору, светр і бюстгальтер були порвані.
Свідок ОСОБА_8 підтвердив, що 11.05.2015 року, коли вони приїхали до батьків його дружини, до них зі сварками і образами підійшла ОСОБА_6 . Вона хапала його дружину за одяг, за волосся, нанесла два удари по обличчю з обох боків та в область потилиці. Він не зміг захистити свою дружину.
Свідок ОСОБА_9 пояснив, що ОСОБА_4 являється його дочкою і 11.05 2015 року, коли віз у візочку онуку, почув крик ОСОБА_6 , а потім побачив, як вона накинулась на його дочку, рвала одяг, волосся, била руками по обличчю.
Свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона живе по сусідству з ОСОБА_4 і вранці 11.05.2015 року ніяких синців на її обличчі не було, а через кілька днів вона побачила на її обличчі синець.
З рапорту, зареєстрованого належним чином, слідує, що о 19-ій годині 50 хвилин 11.05.2015 року до чергової частини Коростенського МВ УМВС України надійшло повідомлення з лікарні про надання медичної допомоги ОСОБА_7 з приводу забійної гематоми лівої тім`яної ділянки.
Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_4 містить відомості про те, що 11.05.2015 року тілесні ушкодження їй заподіяла невідома особа жіночої статі.
В протоколах огляду місця події зафіксовані місця, де ОСОБА_6 наносила удари ОСОБА_7 та місце виявлення та вилучення жіночого светра та бюстгальтера потерпілої, які мають пошкодження.
Висновками судово-медичного експерта встановлено, що виявлені у потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця з незначним осадженням шкіри в проекції зовнішнього кута лівого ока, утворились внаслідок дії тупих твердих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Діагноз «Струс головного мозку» свого підтвердження не знайшов.
В протоколі проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 зафіксовано механізм нанесення їй ударів обвинуваченою.
Обираючи покарання ОСОБА_6 суд враховує тяжкість вчиненого злочину, відомості про особу винної, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
Компрометуючі відомості за місцем проживання відносно ОСОБА_6 відсутні, на спеціалізованих обліках вона не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Обставин, що обтяжують або пом`якшують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 слід обрати в межах санкції ст. 125 ч.1 КК України у виді штрафу.
Таке покарання суд визнає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Розв`язуючи цивільний позов, який підтримала потерпіла і не визнала обвинувачена, суд приходить до наступного. Представлені суду товарні чеки свідчать про придбання медичних препаратів, хоча будь-яких відомостей про те, що ці препарати були призначені лікарем для лікування потерпілої внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суду не представлено. Одна з квитанцій свідчить про придбання 17.05.2015 року дизпалива; друга про придбання гелю для узд; третя про придбання медичних препаратів 05.06.2015 року. З цього слід зробити висновок, що представлені чеки і квитанції не можуть свідчити про понесення витрат на лікування потерпілої. Також жодним чином не підтверджена вартість пошкодженого одягу. На підставі викладеного позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.
Щодо стягнення моральної шкоди, то судом враховується ступінь фізичного болю і душевних страждань, перенесених потерпілою внаслідок заподіяння їй ударів, разом з чим вона зазнала і приниження честі, оскільки удари їй були нанесені у присутності членів сім`ї і визнає, що заявлена сума у 10000 гривень є занадто великою і зменшує її розмір до 1000 гривень.
Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України і обрати покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1000 гривень моральної шкоди та 100 гривень процесуальних витрат.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя Коростенського
міськрайонного суду ОСОБА_1