Ухвала

іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Ковтюк Є.І. та Гриціва М.І.,

за участі прокурора

Опанасюка О.В.,

розглянувши в
судовому засіданні в місті Києві 22 липня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на ухвалу апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2007 року
щодо ОСОБА_1,

встановила:

вироком Подільського районного суду міста Києва від 19 липня 2007 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Єревана
(Республіка Вірменія), мешканця міста Києва, громадянина України, такого, що не
має судимостей,

засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;
за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено остаточне
покарання - позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього
передбаченого ст. 76 КК України обов'язку не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 26 вересня 2007 року вирок
змінено: виключено кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 186 КК України,
призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України та ухвалено вважати його засудженим
за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки.

У решті вирок залишено без зміни.

Цим же вироком засудженоОСОБА_2, щодо якого касаційного подання не подано.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 08
вересня 2006 року близько 16 години 30 хвилин в будинку АДРЕСА_1, будучи в
стані алкогольного сп'яніння, відкрито заволодів золотим ланцюжком та іншим
майном потерпілої ОСОБА_3 на загальну суму 300 гривень.

23 січня 2007 року близько 23 години ОСОБА_1 та ОСОБА_2.,
будучи в стані алкогольного сп'яніння, із застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя і здоров'я, відкрито заволоділи майном та грошима
потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 2 380 гривень.

У касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, просить змінити ухвалу апеляційного суду. Своє прохання
мотивує тим, що апеляційний суд, перевіряючи вирок за апеляційним поданням про
неправильність застосування кримінального закону при кваліфікації дій
засудженого ОСОБА_1, вийшов за межі апеляції й погіршив становище ОСОБА_1,
через те що фактично визначив до реального відбування покарання, від відбування
якого його було звільнено з випробуванням вироком суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, висновок прокурора
Опанасюка О.В. про скасування ухвали апеляційного суду у зв'язку з істотним
порушенням вимог кримінально-процесуального закону, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає частковому
задоволенню з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 365 КПК України вирок суду першої інстанції
перевіряється в межах апеляції.

Між тим, у даній справі зазначені вимоги закону фактично не було дотримано.
Зокрема, як убачається з результатів апеляційного розгляду справи, апеляційний
суд при перевірці доводів апеляції прокурора, в якій порушувалося тільки
питання про неправильне застосування кримінального закону, вийшов за межі
заявленого в ній прохання й, по суті, ухвалив рішення, яким погіршив становище
засудженого ОСОБА_1 Зокрема, із
резолютивної частини ухвали суду випливає, що ОСОБА_1 повинен відбувати реально
покарання, від відбування якого його було звільнено вироком суду першої
інстанції й правильність визначення якого в апеляції не оспорювалася.

З наведеного видно, що зазначене рішення прийнято з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, й, крім того, відображено в судовому акті -
ухвалі апеляційного суду, яка при застосуванні більш суворого покарання не
виноситься. За таких обставин ухвала апеляційного суду щодо засудженого ОСОБА_1
не може залишатися в силі, а підлягає скасуванню з направленням справи на новий
апеляційний розгляд, під час якого з дотриманням вимог процесуального закону,
зокрема й з урахуванням наведених в касаційному поданні інших доводів, слід
прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду міста Києва від 19 липня 2007 року щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд у той же суд в
іншому складі суду.

С у д д і:

Присяжнюк Т.І. Ковтюк
Є.І. Гриців
М.І.