справа № 488/22/15-к
провадження № 1-кп/488/85/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.06.2015 року Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілоїОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Демидів Вишгородського району Київської області, громадянин України, українець, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

· 18.12.2002 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 187 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнений 05.10.2006 року зі зміною на виправні роботи на строк на строк на 6 місяців 15 днів;

· 09.07.2007 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі, звільнений 06.08.2010 року по відбуттю строку покарання;

· 03.03.2014 року Корабельним районним судом міста Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття строку покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
02.12.2014 року близько 01:00 години обвинувачений ОСОБА_8 під час вживання спиртних напоїв за місцем мешкання іншої особи, матеріали за обвинуваченням якої виділенні у окреме провадження (надалі у тексті інша особа) у зв`язку із ухиленням від суду за адресою: АДРЕСА_3 , запропонував останньому вчинити крадіжку чужого майна на території СВТ «Культурний сад», розташованому в селищі Широка Балка в Корабельному районі міста Миколаєва. В той же день, близько 04:00 години обвинувачений та інша особа, діючи за попередньою змовою, реалізуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, на велосипеді обвинуваченого прибули до території СВТ «Культурний сад», де удвох перелізли через огорожу дачної дільниці № 158 та шляхом пошкодження вікна, проникли до приміщення будинку, звідки повторно, таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме:

· куртку чоловічу з овічої шерсті, 50 розміру, світло-коричневого кольору, вартістю 500,00 гривень;

· перчатки трикотажні, білого кольру, в кількості 30 пар, вартістю 1,00 гривня за кожну пару, на загальну суму 30,00 гривень;

· сковороду чугуну, вартістю 50,00 гривень;

· радіоприймач-лампу «Сунка», вартістю 200,00 гривень;

· три пластини з обладнання каміну з нержавеючої сталі розмірами 600х800 мм, загальною вартістю 200,00 гривень;

· водопровідний ключ металевий, вартістю 60,00 гривень;

· радіоприймач МП-3 SU10, вартістю 150,00 гривень;

· два набора постільної білизни, білого кольору, вартістю по 100,00 гривень кожний, загальною вартістю 200,00 гривень;

· дві кофти (термобілизна) чоловічі, бежевого кольору та світло- зеленого кольору, вартістю по 100,00 гривень кожна, загальною вартістю 200,00 гривень;

· праску електричну, вартістю 120,00 гривень;

· сумку господарчу синього кольору, вартістю 100,00 гривень.

тим саимим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну сумму 1.810,00 гривень. Викрадені речі обвинувачений та інша особа завантажили на велосипед, на якому повезли їх у напрямку річки Південний Буг в районі території відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в місті Миколаєві, але по дорозі були затримані працівниками міліції, які вилучили у них викрадене майно.

Окрім того, 01.05.2015 року, близько 04:00 години ранку, перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_4 , обвинувачений, керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, перестрибнувши через паркан домоволодіння, таємно проник у двір, звідки повторно вчинив крадіжку належного потерпілій ОСОБА_6 парового котла, вартістю 6.250,00 гривень, спричинивши їй шкоду на вказану суму.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно, в грудні 2014 року разом із ОСОБА_10 викрав у СВТ «Культурний сад» вказане вище майно, після чого був затриманий працівниками міліції. Окрім того, 01.05.2015 року, в одному з будинків по вулиці Знаменській, викрав паровий котел, належний потерпілій, пізніше здавши його на металобрухт, а отриманими грошима розпорядившись на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 надала суду показання, в яких заявила, що з кінця березня до початку травня 2015 року з території її домоволодіння декілька разів викрадалося різне майно, у тому числі, 01.05.2015 року паровий котел, але лише цей епізод був доведений до суду. Підтвердила, що шкода, спричинена злочином, на даний час не відшкодована.

Окрім того, судом були досліджені письмові докази.
За епізодом від 02.12.2014 року. З протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.12.2014 року вбачається, що потерпілий ОСОБА_9 повідомив про викрадення належного йому майна з його домоволодіння (т. 2, а.п. 19). Місце події було в той же день оглянуте, в ході огляду нічого не вилучалося (т. 2, а.п. 20-22). Майно, що стало предметом кримінального правопорушення, вартість якого у розмірі 1.810,00 гривень не заперечувалася учасниками провадження та підтверджується інформацією, що міститься у рахунку від 15.12.2014 року (т. 2, а.п. 23), вилучено у обвинуваченого та іншої особи, оглянуте (т. 2, а.п. 24) визнане речовим доказом (т. 2, а.п. 25) та передане на зберігання потерпілому (т. 2, а.п. 26). Велосипед, на якому вказане майно перевозилося, виданий обвинуваченим (т. 2, а.п. 27), оглянутий (т. 2, а.п. 28-29), визнаний речовим доказом (т. 2, а.п. 30) та переданий обвинуваченому на зберігання (т. 2, а.п. 31). В ході проведення слідчого експерименту обвинувачений на місці події розповів, яким саме вином ним вчинялося вказане кримінальне правопорушення (т. 2, а.п. 32-36).
За епізодом від 01.05.2015 року. З протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2015 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 повідомила про викрадення належного їй майна з її домоволодіння (т. 2, а.п. 38). Місце події було в той же день оглянуте, в ході огляду нічого не вилучалося (т. 2, а.п. 39-41). В ході впізнання особи за фотознімками свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 впізнали обвинуваченого, як особу, що вчинила крадіжку парового котла (т. 2, а.п. 42-43) та продала його як металобрухт (44, 45).
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого за епізодом від 02.12.2014 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та за епізодом від 01.05.2015 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, суд кваліфікує за частиною 3 статті 185 КК України.
Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, (т. 2, а.п. 49), не одружений, але проживає однією родиною без реєстрації шлюбу із ОСОБА_14 (т. 2, а.п. 69, 70), яка на даний час вагітна (т. 2, а.п. 71), на її утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей (т. 2, а.п. 72, 73), раніше неодноразово судимий, у тому числі, за вчинення корисливих злочинів (т. 2, а.п. 50-53, 54-56), нове кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового терміну, призначеного вироком суду (т. 2, а.п. 57-58, 59, 60), на обліку у лікаря-нарколога (т. 2, а.п. 61, 62) та лікаря-психіатра (т. 2, а.п. 63, 64, 65) не перебуває, за місцем проживання дільничним інспектором міліції характеризується посередньо (т. 2, а.п. 67), а сусідами позитивно (т. 2, а.п. 68).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, корисливим, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини.

Таким чином, суд доходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства та про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатній для його виправлення та недопущення в подальшому вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03.03.2014 року обвинувачений був засуджений за частиною 2 статті 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік із іспитовим строком на 1 (один) рік, таким чином, новий злочин вчинив в період іспитового строку, тому остаточне покарання, з урахуванням вимог статті 71 КК України, суд визначає шляхом часткового приєднання покарання, невідбутого за попереднім вироком.

Запобіжний захід до обвинуваченому в рамках даного кримінального провадження не обирався, однак з урахуванням вимог підпункту 9 пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, суд, з урахуванням обраного виду покарання та існуванням ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з обвинуваченого на свою користь 15.000,00 (п`ятнадцять тисяч) гривень (а. п. 46).

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ході судового розгляду була доведена вина обвинуваченого у викраденні майна потерпілої, а саме, парового котла, вартістю 6.250,00 гривень (а.п. 48). Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 3 статті 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 03.03.2014 року та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_15 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Обрати ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття ОСОБА_16 призначеного покарання обчислювати з моменту взяття обвинуваченого під варту з 25.06.2015 року.

Позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 6.250,00 (шість тисяч двісті п`ятдесят) гривень.

Речові докази, а саме:

· майно, що стало предметом кримінального правопорушення за епізодом від 02.12.2014 року залишити за належністю потерпілому ОСОБА_17 ;

· велосипед «Україна» - залишити за належністю обвинуваченому (т. 2, а.п. 30, 31).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1