АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду кримінальне провадження № 0004428 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 12 лютого 2015 року стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7

потерпілої - ОСОБА_8

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А :

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 12 лютого 2015 року, в якій, не оспорюючи обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, правильність правової кваліфікації його дій, просив змінити обвинувальний вирок в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, та призначити покарання з застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Вимоги своєї апеляційної скарги обвинувачений обґрунтовує тим, що раніше до кримінальної відповідальності не притягався, проблем з законом не мав, має постійне місце проживання, родину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання. Крім того, суд першої інстанції у вироку обмежився зазначенням обставин, які характеризують його тільки з позитивної сторони, але не зазначив з яких мотивів його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання з реальним позбавленням волі. Вважає, що суд першої інстанції призначив йому суворе покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого. Матеріальний збиток він не заподіяв, в суді вибачився перед потерпілою за спричиненні легкі тілесні ушкодження, позовні вимоги заявлені не були, а отже суд першої інстанції мав можливість звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Оскаржуваним вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 12 лютого 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винуватим в тому, що він 12 жовтня 2014 року приблизно о 21 годині 20 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухаючись по вул. Виконкомівській в місті Дніпропетровськ, побачив раніше йому незнайому ОСОБА_8 , яка прямувала по вул. Виконкомівській від вул. Чкалова в місті Дніпропетровськ з трьома малолітніми дітьми. В цей час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел щодо нападу, на ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном, поєднаний із насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я в момент нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 12 жовтня 2014 року близько 21 год. 25 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наздогнав ОСОБА_8 біля будинку № 53 по вул. Виконкомівській в місті Дніпропетровськ, та діючи умисно, з корисливих мотивів напав на потерпілу і з метою заволодіння її майном наніс останній удар правою рукою стиснутою в кулак в область лівого вуха, потім удар в область лівої скули, ще удар в область грудної клітини і удар в область голови, при цьому вимагаючи грошові кошти та цінні речі у останньої. В цей час на крики ОСОБА_8 про допомогу підбіг ОСОБА_11 , який проходив поруч, в результаті чого ОСОБА_12 , злякавшись, покинув місце вчинення злочину.

В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в виличній області ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які кожен окремо вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, думку прокурора, який вважав, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, доводи потерпілої, яка просила вимоги апеляційної скарги обвинуваченого залишити без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Нормами ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними в матеріалах кримінального провадження доказами в тій частині, в якій воно було оскаржено.
Висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 КК України обвинуваченим в поданій ним апеляційній скарзі не оспорюються. За викладених обставин, колегія суддів при розгляді вимог апеляційної скарги обвинуваченого питання стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 187 КК України не перевіряються.
Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів апеляційного суду вважає доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про неправильне застосування судом першої інстанції закону про кримінальну відповідальність не обґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 були дотриманні.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Обставин, що пом`якшують покарання судом першої інстанції не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, на які обвинувачений посилається у своїй апеляційній скарзі, як на підставу для пом`якшення покарання, а саме те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, проблем з законом не мав, має постійне місце проживання, родину, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, на думку колегії суддів, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому не можуть бути підставою для застосування норм ст. 75 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий корисливий злочин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілої, яка під час нападу знаходилась з трьома малолітніми дітьми, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 норм ст. 75 КК України.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання, в тому числі і шляхом застосування ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.
Оскільки вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, на думку колегії суддів, підстави для його скасування або зміни відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ від 12 лютого 2015 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту отримання ним її копії.

Судді: