АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.
Як зазначено в ухвалі, до Шевченківського районного суду м. Києва 10.04.2015 надійшла скарга потерпілої ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000181, з якої випливає, що заявниця 04.02.2015 звернулася до вказаного слідчого з клопотанням про витребування з Київської міської Ради оригіналу протоколу № 167 від 15.01.2014 засідання постійної комісії Київради та проведення з її участю допиту певних осіб. Оскільки вказане клопотання не було розглянуто, заявниця 01.04.2015 повторно звернулася до слідчого з аналогічним клопотанням.Всупереч положенням ст. 220 КПК України слідчий вказані клопотання не розглянув. Вважаючи зазначене мовчазним рішенням слідчого про відмову у задоволенні поданих клопотань, заявниця просила слідчого суддю покласти на слідчого обов`язок витребувати вищезазначений документ, доручити оперативному підрозділу встановити прізвища та адреси проживання низки депутатів Київради, яких допитати у її присутності.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов до висновку, що оскільки згідно з ч.2 ст.220 КПК у разі відмови у задоволенні клопотання виноситься постанова, саме вона може бути предметом оскарження у порядку п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України, а відсутність процесуального документа у формі постанови свідчить про ухилення слідчого від виконання обов`язку про розгляд клопотання, тобто є підтвердженням бездіяльності, яка підлягає оскарженню. Сам по собі нерозгляд клопотання у передбачений законом 3-денний строк не свідчить про прийняття слідчим рішення про відмову у задоволені клопотання, не може ототожнюватися з останнім та не породжує права на його оскарження як певного рішення.Таким чином заявниця помилково прирівняла бездіяльність слідчого щодо не розгляду клопотання до рішення про відмову слідчого у проведенні певних слідчих дій.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.04.2015 року у справі № 761/10469/15-к, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України у м. Києві ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 виконати певні слідчі дії, а саме: витребувати з Київської міської ради оригінал протоколу № 167 засідання постійної комісії Київради з питань власності від 15.01.2014 року; доручити співробітникам оперативного підрозділу встановити ім`я та по батькові, місце проживання та місце роботи ряду депутатів Київради VI скликання - членів постійної комісії Київради з питань власності та службових осіб КМДА, Оболонської районної державної в м. Києві адміністрації ОСОБА_9 , а також допитати вказаних в клопотанні осіб за участі потерпілої ОСОБА_6 .

Як зазначає апелянт, слідчий суддя під час постановлення вказаної ухвали істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а висновки викладені в ухвалі від 14.04.2015 року не враховують того, що предметом її скарги було оскарження бездіяльності слідчого щодо не розгляду клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його подання, тобто бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальної дії, яку слідчий зобов`язаний був вчинити у визначений КПК строк, та ігнорування з боку слідчого її клопотань, тому вона вважала, що спосіб захисту її прав, як потерпілої, у вигляді зобов`язання слідчого розглянути її клопотання є недієвим, а необхідним та адекватним способом захисту її права є саме зобов`язання слідчого провести слідчі дії, вказані у її клопотаннях.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , котра підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною і необґрунтованою, думку прокурора у кримінальному провадженні, котрий повідомив, що слідчим до цього часу не розглянуті клопотання ОСОБА_6 про проведення слідчих дій та просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Виходячи з вимог ст. 220 КПК України, клопотання потерпілого, яким є ОСОБА_6 з моменту звернення нею 30.12.2014 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення, про виконання будь яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, чого не було зроблено щодо клопотань ОСОБА_6 від 04.02.2015 року та 01.04.2015 року, чим слідчим допущена бездіяльність, яка може бути оскаржена до слідчого судді в силу положень ч.1 ст. 303 КПК України, в строк встановлений ч. 1 ст. 304 КПК України протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на зазначену вище бездіяльність слідчого 10.04.2015 року, з дотриманням строків оскарження бездіяльності пов`язаної з не розглядом її клопотань, останнє з яких подане 01.04 2015 року, в строк встановлений ст.220 КПК України, але при цьому, виклавши у своїй скарзі фактично бездіяльність слідчого, вказала, що скарга подана на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, вважаючи що ігнорування слідчим її клопотань є усною формою відмови у їх задоволенні.

Слідчий суддя формально вірно оцінив форму скарги з якою звернулась ОСОБА_6 , вказавши в ухвалі, що нею фактично оскаржується бездіяльність слідчого, а не відмова в задоволенні клопотань потерпілої, яка повинна оформлятись постановою слідчого, але при цьому не в повній мірі врахував як сам зміст скарги ОСОБА_6 , так і необхідність захисту її права на оскарження бездіяльності прокурора, слідчого, гарантованого ст. 24 КПК України, постановивши ухвалу про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Виходячи з того, що фактично потерпілою ОСОБА_6 оскаржується саме бездіяльність слідчого, пов`язана з нерозглядом її клопотань про проведення процесуальних дій в строк встановлений ст.220 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, суд апеляційної інстанції уповноважений скасувавши ухвалу слідчого судді постановити нову ухвалу, тобто розглянути по суті скаргу ОСОБА_6 , і реалізуючи ці повноваження колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення зазначеної скарги, в частині зобов`язання слідчого розглянути її клопотання від 04.02.2015 року та 01.04.2015 року в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, що випливає зі змісту ст. 307 КПК України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 має бути задоволена частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404,405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 квітня 2015, якою відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_7 задовольнити частково та зобов`язати цього слідчого розглянути клопотання ОСОБА_6 від 04.02.2015 року та 01.04.2015 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 09.01.2015 року до ЄРДР за №0000181, в порядку передбаченому ст. 220 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/1048/2015
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1