Справа № 212/2515/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , розглянувши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по кримінальному провадженні № 0000357 від 07.02.2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1
Встановив:

07 лютого 2015 року, в період часу з 04 годин 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 ивого Рогу, вчинив сварку на побутовому підґрунті з ОСОБА_8 поруч з якими також перебували у вказаній квартирі ОСОБА_10 та малолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході сварки гр. ОСОБА_9 з ОСОБА_8 , в стані алкогольного сп`яніння погрожував позбавити життя ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та малолітнього сина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті якої умисно кілька разів вдарив гр. ОСОБА_12 спричинивши йому фізичний біль, та перебуваючи в агресивному стані, намагався проявляти активні дії направлені на завдання ударів руками та ногами ОСОБА_8 .
В цей час, в безпосередній близькості з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 перебував малолітній ОСОБА_11 19.02.2010 року народження, який в результат сварки дорослих почав плакати. ОСОБА_10 яка перебувала у вказаній кімнаті, з метою заспокоїти малолітнього ОСОБА_11 , щоб той не плакав, та не постраждав від агресивних та активних дій ОСОБА_9 , відвела його в бік.
В цей же час, 07.02.2015 року, близько 05 годин 00 хвилин гр. ОСОБА_8 знадячись у дальній спальній кімнаті в квартири АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, діючи з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , з особистих неприязних стосунків, умисно повалив його на підлогу, та утримуючи останнього на підлозі, своєю правою рукою обхватив і затиснув у ліктьовому суглобі шию гр. ОСОБА_9 , - життєво важливий орган людини, перекриваючи таким чином доступ повітря до органів дихання потерпілого, і утримував ОСОБА_9 до тих пір, поки той помер на місці вчинення суспільно небезпечного діяння.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 269-Д від 06.03.2015 року виявлені у потерпілого ОСОБА_9 , тілесні ушкодження як входять до комплексу механічної асфіксії, отриманні в результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_8 , у вигляді: синців навколо зовнішніх дихальних отворів червоної обвідки верхніх губ, нижньої губи, крововиливи слизової оболонки верхньої та нижньої губи, ушкодження слизової оболонки верхньої губи та нижньої губи, садна підборіддя, внутрішньо шкіряний крововилив передньої та передньобічних поверхонь шиї у середній третині шиї на рівні щитоподібного хряща, крововилив у м`які тканини шиї, згинальний перелом ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані, за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент вчинення.
Винуватість ОСОБА_8 вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

-Протоколом оглядом трупа від 07 лютого 2015 року, відповідно до якого в квартирі по АДРЕСА_3 був виявлений труп громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-Висновком судово медичної експертизи №269 від 07 лютого 2015 року, відповідно до якого експертом встановлено, що при розтинні виявлені ушкодження які входять до комплексу механічної асфіксії синці навколо зовнішніх дихальних отворів - червоної обвідки верхньої губи, нижньої губи, крововиливи слизової оболонки верхньої та нижньої губи, ушкодження слизової оболонки верхньої губи та нижньої губи, садна підборіддя, внутрішньо шкіряний крововилив передньої та передньобічних поверхонь шиї у середній третині шиї на рівні щитоподібного хряща, крововилив у м`які тканини шиї, згинальний перелом ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані. Такі ушкодження специфічні та свідчать про спричинення даних находжень при дії гнучкого м`якого предмета, яким могла бути як рука людини так і інший м`який предмет які стискали отвори рота та верхню третину шиї незадовго до настання смерті.
Ушкодження у вигляді лінійних саден внутрішньої поверхні лівого передпліччя, саден верхніх кінцівок, крововиливу у м`які тканини задньої поверхні тіла в проекції ості лівої лопатки виникли незадовго перед настанням смерті від багаторазової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, в область передпліччя діяв предмет лінійної форми або предмет с загостреною країкою, конструктивні особливості предметів які діяли в область спини та тильної поверхні лівої кисті та правого ліктя не відобразилися, такими предметами могли бути кулак руки, взута нога та інші тупі тверді предмети з обмеженою контактуючою поверхнею.
Смерть померлого наступали від механічної асфіксії при удавленні. Висновок підтверджується комплексом специфічних ушкоджень навколо зовнішніх дихальних отворів синців червоної обвідки верхньої губи, нижньої губи, кроволивів слизової оболонки верхньої та нижньої губи, ушкоджень, саден підборіддя, ушкоджень на шиї внутрішнього шкіряного крововиливу у середній третині шиї, крововилову у м`які тканини шиї , згинального перелому ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані, характером морфологічних змін зі сторони внутрішніх органів переповнення малого кола кровообігу, гостра емфізема легень, ознаками смерті, що швидко настала рідкий стан крові, крапкові крововиливи під вплевру легень і епікард, повнокров`я внутрішніх органів.

При судово токсичному дослідженні крові та сечі з трупа, виявлений етиловий спирт у концентрації 1.37 проміллє в крові та 2,62 проміллє в сечі, що у живих осіб може відповідати алкогольному сп`янінню легкого ступеню.

- Висновком судово медичної експертизи №269-Д від 06 березня 2015 року, відповідно до якого експертом встановлено, що ушкодження які входять до комплексу механічної асфіксії, (синці навколо зовнішніх дихальних отворів червоної обвідки верхніх губ, нижньої губи, крововиливи слизової оболонки верхньої та нижньої губи, ушкодження слизової оболонки верхньої губи та нижньої губи, садна підборіддя, внутрішньо шкіряний крововилив передньої та передньобічних поверхонь шиї у середній третині шиї на рівні щитоподібного хряща, крововилив у м`які тканини шиї, згинальний перелом ріжків під`язичної кістки та хрящів гортані), носять ознаки тяжкого тілесного ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення та знаходяться у прямому причиненому зв`язку з настанням смерті.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра дихальна недостатність, що розвинулася як ускладнення механічної асфіксії.
Після отримання ушкоджень в області шиї та обличчя на протязі проміжку часу близько 5-8 хвилин настала смерть потерпілого.
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 13 лютого 2015 року за участю ОСОБА_8 , відповідно до якого, особа відносно якого розглядається клопотання зазначила всю хронологію подій, що відбулися 07 лютого 2015 року.
Показаннями представника потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що о 09 годинні 07 лютого 2015 року прийшла до квартири де проживав ії племінник ОСОБА_9 , так як їй зателефонувала ОСОБА_13 о 8 годинні 00 хвилин. Коли вона прийшла до квартири де проживав покійний племінник то там вже знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , міліція та ОСОБА_16 . Як все сталося вона не бачила.

Показаннями свідка ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що в ніч з 6 на 7 лютого 2015 року вона відпочивала разом зі своєю подругою з 12 годинні до 3 годинні ночі на дискотеці «Міланж», що розташована на 129 кварталі міста Кривого Рогу. Бачила померлого ОСОБА_18 на дискотеці, але до нього не підходила. Померлий ОСОБА_19 неодноразово їй телефонував, але вона не брала трубку. О третій годинні взяла трубку та ОСОБА_18 почав кричати та нецензурно висловлюватися та вона відключила зв`язок. Біля четвертої години ранку зателефонував ОСОБА_18 та почав погрожувати, що візьме ніж та вб`є дитину, а саме спільного сина ОСОБА_20 . Вирішила додому не приходи заради того, щоб не спровокувати конфлікт, а з ранку все само стане на свої місця, так як ОСОБА_19 коли п`яний то завжди провокує конфлікт. Прийшла додому о 10 годинні, ранку, мама їй повідомила, що ОСОБА_18 спить. Вирішила пройти до кімнати де знаходився ОСОБА_19 , щоб взяти гроші для сплати за комунальні послуги. Відкрила двері до кімнати то одразу побачила, що ОСОБА_18 був мертвий, це було видно по обличчю. Забіг ОСОБА_21 та повідомив, що дід убив батька, зазначив, що він його задушив.

Показанням свідка ОСОБА_22 , яка суду пояснила, що 07 лютого 2015 року близько 5 годинні ранку їй зателефонував онук ОСОБА_19 та повідомив, що вона була права та онук був схвильований. Вона йому повідомила, що візьми малолітнього сина ОСОБА_21 та приходь жити до неї, на цьому розмова була закінчена.

Показаннями свідка ОСОБА_23 , який суду повідомив, що він є практичним психологом та працює в системі освіти України, а саме в середній школі. Він був запрошений слідчим для надання допомоги малолітньому ОСОБА_24 та з`ясування всіх обставин справи. Він встановив, що дитина була свідком подій. Дитина повідомила, що матері не було дома, батько почав конфлікт та телефонував матері. Почалася бійка, дід виявися сильнішим та вдарив батька. Бабуся допомагала в`язати батька, а дід бив. Більше нічого при бесіді з дитиною встановити не вдалося.

Судом неодноразово виносили ухвали про примусовий привід в якості свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до повідомлень працівників міліції, що викладенні у формі рапорту було встановлено, що здійснити привід ОСОБА_10 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 не є можливим. ОСОБА_10 двері не відчиняє, відмовляється спілкуватися з працівниками міліції, сусіди повідомили, що ОСОБА_10 , веде незрозумілий спосіб життя та складається враження, що вона є неадекватною людиною.

Судом встановлено, що відповідно до довідки за №974 від 16 лютого 2015 року ОСОБА_10 , 1954 року народження, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , перебуває під наглядом лікаря психіатра з 1987 року з діагнозом: шизофренія, параноїчна форма.

Судом в якості спеціаліста був допитаний лікар психіатр Криворізького психоневрологічного диспансеру ОСОБА_25 , яка суду повідомила, що діагноз: шизофренія, параноїчна форма, що встановлений ОСОБА_10 , 1954 року народження, відноситься тяжкої психічної хвороби.

Відповідно до частини 3 статті 97 КПК України, суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона: відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу;

Судом на розгляд сторін провадження ставилось питання про визнання неможливим допит в якості свідка ОСОБА_10 , враховуючи наявність тяжкої психічної хвороби. Прокурор, захисник, потерпіла не заперечувати про визнання неможливим допит в якості свідка ОСОБА_10 , а тому суд ухвалив визнати неможливим допит в якості свідка ОСОБА_10 через тяжку психічну хворобу.

Відповідно до висновку судово психіатричного експерта №76 від 02 квітня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_8 в період часу, що відносяться до інкримінованого йому діяння, страждав та на даний час страждає хронічним душевним захворюванням у формі хронічного бредового розладу.

Зазначене хронічне душевне захворювання позбавляло випробуваного можливості в період часу, що відносяться до інкримінованого йому діяння, віддавати собі звіт своїм діям (бездіяльності) та керуватися ними.

За своїм психічним станом на даний час обстежуваний також не може віддавати собі звіт своїм діям (бездіяльності) та керуватися ними.

Потребує в застосуванні відносно до себе примусових мір медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом.

Згідно ч.1 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. На підставі вищевикладеного, ОСОБА_8 не підлягає кримінальній відповідальності, до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру.

Своє рішення суд обґрунтовує наступним.

Згідно ч.2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно п.1 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до статті 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» (надалі Закон), висновок судово - психіатричної експертизи, яка проводиться в кримінальних провадженнях на підставах та в порядку, передбаченому законом ( ст. 21 Закону «Про психіатричну допомогу»), стає юридичною підставою для застосування будь якого примусового заходу медичного характеру тільки після його оцінки судом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом обумовлюється законом, а саме частиною 5 статті 94 Кримінального кодексу України: а) вчиненням психічно хворим такого суспільно небезпечного діяння, яке було пов`язане з посяганням на життя інших осіб або б) особливою небезпекою для суспільства психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого ним діяння становить особливу небезпеку для суспільства та потребує тримання і лікування саме в психіатричному закладі з суворим наглядом. При вирішенні питання про особливу небезпеку цих осіб для суспільства беруться до уваги вірогідність вчинення ними діянь, що за об`єктивними ознаками схожі з тяжкими та особливо тяжкими злочинами, систематичність вчинення суспільно небезпечних діянь не дивлячись на застосування примусових заходів медичного характеру в минулому, агресивна налаштованість, невмотивована озлоблена поведінка, схильність до втеч тощо.

Визначаючи тип психіатричного закладу, суд має враховувати висновок судово-психіатричної експертизи з цього питання. Однак рекомендації експертів для суду не обов`язкові, оскільки вони встановлюють тип закладу, виходячи лише з психічного стану хворого, без урахування характеру вчиненого діяння, що не належить до їх компетенції (абз.2 п.9 постанови ПВСУ від 19 березня 1982 р. №2 "Про судову практику по застосуванню примусових заходів медичного характеру").

Згідно п.1 ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ст. 505 КПК України під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються: 1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення; 2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального право порушення цією особою; 3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; 4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; 5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; 6) характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням.

Згідно ч.1 ст.512 КПК України, участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Згідно ч.2 ст.512 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч.1 ст.115 КК України, мало місце і вчинено ОСОБА_8 в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останнім суспільно - небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом, протипоказань для чого у нього не виявлено.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із суворим наглядом.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - залишити без змін.

Речові докази: джинсові брюки, футболка, труси, що належали померлому ОСОБА_9 та перебувають в камері зберігання речових доказів Жовтневого РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, знищити.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Головуючий Суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3