справа № 2013/1-58/2010
провадження № 2013/1-58/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2010 року Зачепилівський районний суд Харківської області

в складі : головуючого судді Яценко Є.І.,

при секретарі Гагаріній С.А.,

з участю прокурора Нащанського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Зачепилівського районного

суду Харківської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого шахтарем шахти "Комсомольська" м. Антрацит Луганської області, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України не судимого, в скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 04.06.2010 року близько 22 год. перебуваючи в стані алкогольного спяніння біля магазину ПП Тютюнник по вул.. Я.Покуса сел.. Зачепилівка Харківської області в ході сварки на грунті особистих неприязних відносин, що перейшла у бійку, вдарив гр-ку ОСОБА_2 кулаком в обличчя, а коли остання впала на землю, то не дав їй можливості підвестися на ноги, декілька разів вдаривши ногами, чим заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням відламків, численні синці обличчя, лівої руки, живота, лівої ноги, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 248-КР/10 від 22.06.2010 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоровя.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та підтвердив, що скоїв злочин при вищевказаних обставинах.

Відповідно до ст.. 299 КПК України та приймаючи до уваги повне визнання ОСОБА_1 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному висновку, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумніву в добровільності та істинності позиції підсудного, його вина є доведеною, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає, що у подальшому дослідженні доказів по справі, отриманих під час досудового слідства, не має потреби, обмежившись дослідженням матеріалів справи, якими характеризується ОСОБА_1.

Суд досліджує:

-копію паспорта ОСОБА_1 ( а.с. 26),

-вимогу УІТ ГУМВС України в Луганській області щодо ОСОБА_1 (а.с.27-28),

- копію вироку Антрацитівського міського суду Луганської області від 23.02.1999 року винесеного відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 15, 142 ч.2, 206 ч.2 КК України (а.с. 30),

-довідку-характеристику КПЖЕК № 3 м. Антрацит Луганської області на ОСОБА_1 (а.с.32),

-довідку-характеристику шахти „Комсомольська на працівника ОСОБА_1 (а.с. 34),

-довідку лікаря психіатра на ОСОБА_1 (а.с. 36),

-довідку лікаря нарколога на ОСОБА_1 (а.с. 38),

Суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1 в інкримінуємому йому злочині доказана повністю і його дії слід кваліфікувати за ст. 122 ч. 1 КК України умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених в статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

При призначенні міри покарання суд враховує середню тяжкість скоєного злочину, фактичні обставини справи, особу підсудного, в силу ст. 89 КК України не судимого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, не одруженого, працюючого, помякшуючі вину обставини щире каяття; обтяжуючі вину обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлений. Але суд вважає за необхідне розяснити потерпілій її право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, СУД, -

ОСОБА_3 :

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за ст. 122 ч. 1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік.

В силу ст. 76 ч.4 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Розяснити потерпілій ОСОБА_2 її право на звернення до суду з позовом в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений або внесено подання прокурора протягом 15 діб з моменту його проголошення, в кримінальну палату Апеляційного суду Харківської області через Зачепилівський районний суд.

Головуючий Є.І. Яценко