ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-99/2008
Головуючий в 1 інстанції - Салай
Категорія - 153 ч.1 КК
Доповідач - Широян Т.А.
січня 2008 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Чернігівської області
суддів
- Зенченко Т.С., Оседача М.М.
засудженого
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляцією
адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 на вирок Чернігівського районного суду від 7
Цим вироком ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець смт. Олишівка, студент
механіко-технологічного технікуму м. Чернігова, який раніше не судимий, проживаєАДРЕСА_1
Засуджений за ст. 153 ч.1 КК України на 4 роки
із засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілої
ОСОБА_1 10 000 гр. моральної
ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 6 липня 2007 року о 1-00, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в с. Жавинка Чернігівського району та області біля
господарства АДРЕСА_2 із застосуванням
фізичного насильства та погроз його застосування задовольнив з ОСОБА_1 статеву
пристрасть неприродним способом.
В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить вирок суду щодо останнього скасувати і провадження
по справі закрити, посилаючись на те, що по справі відсутні докази вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому
злочину, виявлені у потерпілої ОСОБА_1
тілесні ушкодження не є характерними для насильницьких дій, потерпіла мала
можливість припинити можливі насильницькі дії з боку ОСОБА_3, якщо б вони
були, бо подія відбувалась біля
житлового будинку, мешканці якого не спали, до місця події ОСОБА_1 пішла
добровільно, а позитивні характеристики на засудженого свідчать про те, що він , як особа, не здатний до насильницьких дій.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення вироку суду щодо
ОСОБА_3 без змін; адвоката ОСОБА_2 та
самого засудженого, які просять вирок суду скасувати і провадження по справі
закрити, оскільки за їх твердження статеві стосунки того дня із потерпілою
відбувались за її згодою, а її наступні
дії із зверненням до міліції пов'язані із намаганням отримати від ОСОБА_3 гроші; потерпілу
ОСОБА_1, яка наполягає на залишенні
вироку суду без змін, а викладені у апеляції доводи вважає безпідставними і такими, що спрямовані
на приниження її гідності, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляції, вважаю, що апеляція адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

ОСОБА_3 як на досудовому слідстві ,
так і в судовому засіданні постійно стверджував, що бажання мати
із ОСОБА_1 статеві стосунки у нього виникли ще коли вони перебували
у барі в одній компанії. І з цією метою
він запропонував їй піти разом. При цьому про свої наміри їй не говорив. На
його пропозицію біля будинку ОСОБА_4
потерпіла відмовилась, посилаючись на те, що до цього не мала статевих стосунків із чоловіками. Тоді він
запропонував потерпілій задовольнити статеву пристрасть у неприродний спосіб,
на що вона погодилась . Всі подальші дії
відбувались по взаємній згоді, ніякого
насильства з його боку не було. Категорично заперечував аногенітальні стосунки
із потерпілою.

Втім ці його показання спростовані, як правильно зазначив суд, показаннями потерпілої, свідків, а також
фактичними даними.

Зокрема, потерпіла заперечувала факт
добровільної згоди на статеві стосунки, в тому числі і неприродним способом.
Втім ОСОБА_3 із застосуванням насильства
таки примусив її задовольнити його пристрасть спочатку природним, а потім двічі
неприродним способом. При цьому висловлював погрози розповісти
у селі про її поведінку. Вона намагалась втекти, але поведінка ОСОБА_3
була агресивною, він утримував її за волосся, за курточку, тому вона змогла
звільнитись лише коли на подвір'ї з'явився хтось із мешканців будинку АДРЕСА_2.

Під час розгляду даної кримінальної справи в частині обвинувачення за ст.
152 ч.1 КК України провадження по справі було закрито на
підставі ст. 27 КПК України за відсутністю скарги потерпілої, тт. за
нереабілітуючих обставин. При цьому дану постанову з боку засудженого оскаржено не було.

Згідно довідки Чернігівської
районної лікарні, потерпіла ОСОБА_1 була
оглянута 7 липня 2007 року у
травматологічному пункті і у неї в області
нижньої гомілки, попереку та коліна виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден. Наявність даних тілесних
ушкоджень зафіксовано за допомогою фотозйомки. Проведеною судово-медичною
експертизою встановлено, що термін отримання даних тілесних ушкоджень, які
ідентифіковані як синці, відповідає 5-7
липня 2008 року і отримані вони були від дії
тупих предметів.

Посилання адвоката на те, що даною експертизою не виявлені тілесні
ушкодження на тілі і в області зовнішніх
статевих органів, не може бути прийнято,
оскільки судово-медичне освідування проводилось 24 липня 2007 року , тт. через
значний проміжок часу. Даною експертизою довідка Чернігівської районної
лікарні від 7 лютого 2007 року про
результати огляду потерпілої не спростована.

В судовому засіданні були досліджені показання свідка ОСОБА_4, який підтвердив, що в ніч на 7 липня 2007 року чув крики про допомогу, але
не вийшов на вулицю, бо подумав, що це сусідка свариться із чоловіком /ас.104/.

Такі ж показання дала на досудовому слідстві і свідок ОСОБА_5, зазначивши,
що крики лунали з їх двору. /ас.50/

Ставити під сумнів показання зазначених свідків підстав нема.

За даними цитологічного та імунологічного дослідження на нижній білизни ОСОБА_3 виявлені елементи
рослинної клітковини, які можуть походити як за рахунок ротової
порожнини , так і за рахунок вмісту
прямої кишки, видільником яких не виключається потерпіла ОСОБА_1 і не можуть
належати ОСОБА_3 /ас.79-81/.

Що ж до тверджень адвоката та засудженого стосовно обґрунтування звернення потерпілої до міліції із заявою про
притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, а саме з метою отримання
винагороди, то вони не відповідають дійсності. Сам засуджений не заперечував,
що батьки мали розмову із потерпіло. Потерпіла пояснила, що батьки ОСОБА_3
намагались умовити її забрати заяву і пропонували за це гроші. Якщо б вона
мала на меті матеріальний зиск, то зробила б
це ще на досудовому слідстві.

Позитивні ж характеристики
засудженого не можна розцінювати як
такі, що ОСОБА_3 не здатен до
насильства. Вони лише дають загальну
уяву про особу, а не про його можливу
поведінку і нахили.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що дії ОСОБА_3 судом за
ст. 153 ч.1 КК України кваліфіковано
вірно.

Покарання ОСОБА_3 призначено у
відповідності із вимогами ст. 65-67 КК України. Врахована тяжкість вчиненого,
дані про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, позитивно
характеризується , втім злочин вчинив в стані алкогольного сп'яніння.

На підставі наведеного, керуючись ст. 65, 366 КПК України, колегія суддів,
-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в
інтересах засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Чернігівського
районного суду від 7 грудня 2007 року
щодо ОСОБА_3 - без змін.

Головуючий

Судді