Справа № 278/1967/15-к
В И Р О К
іменем України
28 липня 2015 року м.Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000407, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Житомирського району та області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в :
Старший прокурор прокуратури Житомирського району ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої в невстановлений час 2014 року, в невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_4 виник умисел на підроблення посвідчення водія з метою подальшого його використання, при цьому не бажаючи проходити відповідне навчання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія, на початку 2014 року ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу монументу «Танк», що знаходиться на майдані Перемоги у місті Житомирі, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим слідством особою на підроблення посвідчення, а саме надав свою фотокартку, особисті дані та 500 грн. з метою сприяння невстановленій особі у підробленні посвідчення водія на своє ім`я. Після цього у невстановленому місці невстановлена особа за допомогою множинно-копіювальної техніки струменевим способом друку виготовила підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , із дозволеними категоріями «В, С» на ім`я ОСОБА_4 , яке в невстановлений час 2014 року невстановлена досудовим слідством особа передала ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого посвідчення водія, користувався даним завідомо підробленим посвідченням водія, пред`являючи його працівникам ДАІ для перевірки. 03.04.2015 року, близько 12 години 40 хвилин ОСОБА_4 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д.н.з НОМЕР_2 в с. Кам`янка Житомирського району, де був зупинений співробітниками ДПС ДАІ, яким пред`явив для перевірки завідомо підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 із дозволеними категоріями «В, С», видане 20.09.2001 року ДАІ МВС-УВС м. Житомир, таким чином використавши його.
Своїми умисними діями, що виразилось у пособництві в підробленні посвідчення з метою його особистого використання, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та умисними діями, що виразилось у використанні завідомо підробленого документу ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.
30 червня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Житомирського району ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та узгоджують вид покарання за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначили остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 КК України злочини, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.
Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру (26.06.2015) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочинів, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на його застосування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.
Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.
Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
ОСОБА_4 заявив, що цілком розуміє наслідки угоди, в пред`явленій підозрі вину визнає в повному обсязі.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Очевидної неможливості виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Підозрюваний вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Захисник також не заперечував проти затвердження угоди, разом з тим просив суд розстрочити на півроку виплату штрафу підозрюваним. Останній підтримав клопотання захисника, прокурор не заперечувала проти розстрочення виплати штрафу.
Враховуючи майновий стан підозрюваного (непрацюючий, має на утриманні малолітню дитину) суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити виплату підозрюваним штрафу певними частинами на строк 6 місяців.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Речовий доказ по справі підроблене посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії "ІОА" № " НОМЕР_3 " передати в криміналістичну колекцію експертної установи.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з підозрюваного.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування, підстав для обрання щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Житомирського району ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень із розстрочкою виплати на 6 (шість) місяців частинами, починаючи з першого місяця 200 гривень, наступні виплати по 300 гривень щомісячно.
Після набрання вироком законної сили: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 серії "ІОА" № " НОМЕР_3 " передане на зберігання в НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області передати в криміналістичну колекцію цієї експертної установи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області судово-технічної експертизи.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд. При цьому вирок може бути оскаржений підозрюваним, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається підозрюваному та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Головуючий:
суддя ОСОБА_1