Номер провадження: 11-сс/785/1009/15
Номер справи місцевого суду: б/н
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року, якою відносно,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куйбишева, Росія, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, останній раз 15.01.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, з застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України
відмовлено задоволенні у клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з клопотання, повторно, 22.06.2015 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_7 , знаходячись в кафе «Пивко», яке розташоване за адресою: м. Одеса, пр-кт Ак. Глушко 11н, зловживаючи довірою, з метою заволодіння чужого майна, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив та отримав від ОСОБА_8 , належний йому мобільний телефон «JY-G4», вартістю 1200 гривень. ОСОБА_7 вказаний мобільний телефон ОСОБА_9 не повернув, тим самим спричинивши ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1200 гривень.
26.06.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003164 внесені відповідні відомості про вчинене кримінальне правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
08.07.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Слідчий звернувся до районного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, та неможливістю запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .
Своє рішення про відмову у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував тим, що хоча клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому злочину, проте слідчим не доведено існування ризику того, що підозрюваний може переховатись від органів досудового розслідування та/або суду та існування інших ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Не погоджуючись з даним рішенням прокурором прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 була подана апеляційна скарга, в якій він просить вказане рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Свої вимоги прокурор аргументує тим, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України є обґрунтованою, так само як і наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, крім того ОСОБА_7 раніше судимий вироком Київського районного суду м. Одеси від 15.01.2015 року.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника, який заперечував проти апеляції прокурора, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурор наголошував, що підставами для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, є те, що підозрюваний ОСОБА_7 може скоїти інше кримінальне правопорушення, знищити сховати або спотворити будь які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих, свідків.

Також прокурор наголошував, що ОСОБА_7 вже був судимий, останній раз за вироком 15.01.2015 року Київським районним судом м. Одеси за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України.
Колегія суддів не може прийняти сам факт наявності судимості, як обґрунтування необхідності застосування найсуровішого запобіжного заходу.
Крім того, колегії суддів не наведено обставин, та не надано доказів, які б підтверджували, що підозрюваний ОСОБА_7 дійсно може скоїти інше кримінальне правопорушення, знищити сховати або спотворити будь які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілих, свідків.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував ч. 2 ст. 194 КПК України, згідно з якою слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Районний суд при постановленні своєї ухвали врахував вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Виходячи з усього вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду виніс обґрунтоване рішення призначивши підозрюваному ОСОБА_7 достатній для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підстав для скасування або зміни ухвали суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 3 п. 1 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району м. Одеси ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Біляївського Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3