У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Животова Г.О.,суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.,за участю
прокурора Деруна А.І.,захисника ОСОБА_5.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Києві 05 серпня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на
ухвалу Апеляційного суду Херсонської
області від 15 жовтня 2013 року щодо
ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Комсомольського районного
суду м. Херсона від 13 червня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

такого, що не має судимості,

засуджено за ст. 124 КК України до
покарання у виді обмеження волі на
строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_6 звільнено від
відбування призначеного йому
покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки та з покладенням
обов'язків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76
КК України.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на
користь Херсонської обласної
клінічної лікарні на відшкодування
матеріальної шкоди 571 грн. 92 коп.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 судові
витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської
області від 15 жовтня 2013 року вирок
місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено
без зміни.

Згідно з вироком суду
ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за
те, що він, знаходячись у стані
алкогольного сп'яніння, близько 04
години 24 липня 2011 року на сходах
1-го поверху АДРЕСА_1 з метою
попередження можливих негативних
наслідків для себе, діючи з
перевищенням меж необхідної оборони,
наніс декілька ударів руками та ногами
в область голови ОСОБА_7, заподіявши
останньому тяжкі тілесні ушкодження,
від яких потерпілий 27 липня 2011 року
помер.

У касаційній скарзі
прокурор, посилаючись на істотне
порушення кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування
кримінального закону, невідповідність
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, порушує
питання про скасування ухвали
апеляційного суду та направлення
справи на новий апеляційний розгляд.
Зазначає, що суд першої інстанції
помилково перекваліфікував дії ОСОБА_6
з ч. 2 ст. 121 на ст. 124 КК України,
безпідставно звільнив ОСОБА_6 від
відбування покарання, не дав належної
оцінки тому, що злочин вчинено в стані
алкогольного сп'яніння, а апеляційний
суд усупереч вимогам ст. 377 КПК України
1960 року свою ухвалу належним чином не
мотивував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав подану
касаційну скаргу, думку захисника,
котрий заперечував проти її
задоволення, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені
в касаційній скарзі, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга підлягає
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст.ст. 362 і 365 КПК
України 1960 року суд апеляційної
інстанції зобов'язаний перевірити всі
доводи апеляції, у тому числі при
необхідності і шляхом проведення
судового слідства. Згідно зі ст. 377
КПК України 1960 року в своїй ухвалі суд
апеляційної інстанції зобов'язаний
навести докладні мотиви прийнятого
рішення і, якщо апеляція залишається
без задоволення, зазначити підстави,
через які вона визнана
необґрунтованою.

В ухвалі апеляційного
суду повинні бути проаналізовані і
співставлені з наявними в справі і
додатково поданими матеріалами всі
доводи апеляції і на кожний з доводів
дана вичерпна відповідь. Ухвала, що не
містить висновків з питань про
доведеність або недоведеність
обвинувачення, кваліфікацію злочину,
про міру покарання, не відповідає
вимогам ст. 377 КПК України 1960 року.

Суд апеляційної інстанції при розгляді
даної справи не дотримався цих вимог
закону.

Так, апеляційний суд, залишаючи
апеляцію прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, без задоволення, а вирок
місцевого суду - без зміни, всупереч
вимогам ст. 377 КПК України 1960 року
належним чином не мотивував своєї
ухвали, не навів ґрунтовного аналізу
цих та інших доводів апеляції, не
співставив наявні у справі докази та не
навів мотивів, з яких доводи апеляцій
визнані безпідставними, а щодо
правильності висновків суду першої
інстанції обмежився загальними
фразами і прийшов до передчасного
висновку про правильність
кваліфікації дій засудженого ОСОБА_6
за ст. 124 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що в
апеляції прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом першої
інстанції, порушував питання про
скасування вироку місцевого суду та
постановлення нового вироку, яким
просив визнати винним ОСОБА_6 за ч. 2 ст.
121 КК України. Крім того, прокурор
вказував на м'якість призначеного
засудженому покарання.

При обґрунтуванні свого прохання
прокурор послався на те, що суд першої
інстанції безпідставно критично
віднісся до показань ОСОБА_8, однак
прийняв до уваги показання ОСОБА_6, який
повідомив, що наніс тілесні ушкодження
ОСОБА_7, оскільки вважав, що останній
завдасть йому удар ножем, при цьому суд
не звернув уваги на те, що на місці
вчинення злочину ножа не виявлено, не
вказували про наявність ножа на місці
події і свідки, суд також не звернув
уваги, що ОСОБА_6 повертався на місце
події та повідомив, що його
пограбували, однак не казав, що він
захищався, а також на висновок
комплексної
психолого-психіатрично-наркологічної
експертизи, згідно якої ОСОБА_6 на час
вчинення злочину не перебував у стані
гострого психічного розладу,
усвідомлював тяжкість і наслідки
скоєного. На думку прокурора докази, що
є в матеріалах справи, містять
достатньо даних про винність ОСОБА_6 у
вчиненні інкримінованого йому тяжкого
злочину.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про те, що висновок
апеляційного суду про залишення без
зміни вироку місцевого суду є
передчасним, оскільки судом не дано
оцінки всім доказам у справі у їх
сукупності.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону, неправильним застосуванням
кримінального закону та
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочину та особі
засудженого ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний
розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду
суд повинен перевірити усі доводи
апеляційної скарги прокурора і якщо
при цьому обсяг обвинувачення не
зміниться, не будуть встановлені інші
обставини, які можуть вплинути на
висновки суду щодо покарання ОСОБА_6, то
звільнення засудженого від відбування
покарання на підставі ст. 75 КК України є
неприпустимим.

Керуючись п.п. 11, 15 розділу ХІ
«Перехідні положення» КПК України та
ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської
області від 15 жовтня 2013 року щодо
ОСОБА_6 скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

Судді:

________________ ____________________
________________

Г.О. Животов Є.Б. Пузиревський Л.В.
Шибко