УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1768/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7
та в її інтересах захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Житомирського району Житомирської області на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09 лютого 2015 року, щодо
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України,
уродженки м. Житомира, проживаючої в
АДРЕСА_1 , маючої на
утриманні неповнолітнього сина
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не
судимої,-,
відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обрано стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.
Заборонено ОСОБА_7 залишати місце постійного проживання будинок по АДРЕСА_1 у певний період доби з 20 годин 00 хвилин до 08 години 00 хвилин, а також цілодобово у вихідні дні суботу, неділю та святкові дні, на строк 2 місяці, тобто до 06.04.2015 року (включно).
Покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки:
прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;
2) утримуватись від спілкування з особами, які можуть бути свідками, потерпілими по вказаному кримінальному провадженню або з іншими особами, визначеними слідчим, прокурором;
3) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено підозрюваній ОСОБА_7 , що у разі ухилення або невиконання покладених на неї ухвалою обов`язків, до неї буде застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Встановлено строк дії ухвали до 09.03.2015 року.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин.
Наприкінці вересня 2014 року, у ОСОБА_7 виник умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання та збут особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс» та психотропної речовини «амфетамін».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , в січні 2015 року, при невстановлених слідством обставинах, місці та час, придбала невстановлену кількість, однак більше 0,174 грама психотропної речовини амфетамін, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000 віднесена до психотропних речовин, обіг яких обмежено, та невстановлену кількість, однак більше 0,837 грама особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс», який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.200 року віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Після цього, 26.01.2015 року ОСОБА_7 , зберігаючи вищевказану психотропну речовину «амфетамін» та наркотичний засіб «канабіс» при собі, незаконно перевезла її до с. Зарічани Житомирського району, де близько 13 години 26.01.2015 року, незаконно збула невстановлену кількість, однак більше 0,837 грама особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс» ОСОБА_10 .
Крім цього, на початку лютого 2015 року, ОСОБА_7 при невстановлених обставинах, незаконно повторно придбала близько 0,4 грама психотропної речовини «амфетамін», яку незаконно перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де частину вказаної психотропної речовини в розмірі близько 0,2 грама, ОСОБА_7 , 06.02.2015 року, близько 10 години, незаконно, повторно збула ОСОБА_11 , розбавивши її в каві, якою пригостила останнього, а іншу частину психотропної речовини «амфетамін», в розмірі близько 0,2 грама, продовжувала незаконно зберігати з метою збуту до 10 години 50 хвилин 06.02.2015 року, коли вказана психотропна речовина була виявлена та вилучена працівниками міліції, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .
06.02.2015 року ОСОБА_12 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07.02.2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України.
В апеляції прокурор просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09.02.2015 року скасувати.
Обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України.
На думку прокурора, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у порушення вимог ст.. 178 КПК України не в повній мірі враховано сукупність обставин, які вказують на наявність ризиків у разі обрання більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.
На даний час уже встановлено, що ОСОБА_7 має навики виготовлення психотропної речовини і, перебуваючи за місцем проживання має можливість продовжувати і надалі вчиняти кримінальні правопорушення.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст. 307 КК України за які передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, веде конспіративне виготовлення та збут наркотичного засобу.
Крім того, підозрювана ОСОБА_7 ніде не працює, не має постійного джерела прибутків, незаміжня, що свідчить про відсутність у останньої міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів щодо не переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, до незаконного обігу наркотичних засобів залучає велику кількість осіб.
На даний час, під час проведення досудового розслідування не встановлено всіх обставин вчинення злочинів, походження психотропної речовини та наркотичного засобу, який збуває підозрювана, місце придбання сировини для виготовлення наркотичного засобу, а тому є ризик та обґрунтовані дані щодо знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених мотивів, підозрювану ОСОБА_7 та в її інтересах захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, обговоривши її доводи та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Розглядаючи справу по суті, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності відмови в обранні запобіжного заходу тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду клопотання слідчого, судом були досліджені наявні ризики, передбачені ст.177 ч.1 п.1,2,3 КПК України, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчого по суті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не судима, має на утриманні неповнолітню дитину та є вагітною, не працює, підозрюється у вчиненні навмисного, тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
У той же час, на виклики органів досудового розслідування для проведення слідчих дій систематично з`являється, будь-якого негативного впливу чи перешкод у розслідуванні даної справи не вчиняє, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність вагомих підстав для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.
Крім того, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 194 КПК України слідчий суддя обрав підозрюваній інший, більш м`який вид запобіжного заходу домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, а також поклав на підозрювану обов`язки ч.5 ст. 194 КПК України.
Посилання апелянта на те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші злочини та перешкоджати у розслідуванні даного злочину, знищить, сховає або спотворить будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не підтверджуються будь-якими реальними доказами, а тому відсутні й будь-які підстави для обрання ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прийняв рішення з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 393, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 09 лютого 2015 року про відмову в обранні підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: