Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/534/15-к
Провадження № 1-кп/391/72/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" серпня 2015 р. селище Компаніївка
Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000152 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженць с. Мар`ївка Компаніївського району Кіровоградської області,

зареєстрованому в АДРЕСА_1 , та фактично проживаючому в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, проживає спільно з співмешканкою, яка має на утриманні малолітню дитину віком 3 роки, безробітний, згідно ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду були присутні прокурор та обвинувачений. На адресу суду від потерпілого у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_5 , надійшла заява про те, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, просив розглядати кримінальне провадження без його участі, проти розгляду справи відповідно до ч.3 ст. 349 КК України не заперечував, міру покарання просив визначити суд.

Сторони не заперечували проти проведення судового розгляду без участі потерпілої сторони.

За згодою учасників судового провадження, суд згідно ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи та фактичних даних, які ніким не оспорюються. Наслідки, передбачені вказаною статтею, учасникам судового провадження неодноразово судом було роз`яснено та перевірено, що вони їм зрозумілі.

Допитаний обвинувачений суду повідомив наступне:

в середині січня 2015 приблизно в обідній час, більш точніше дати та часу обвинувачений не пам`ятає, орендуючи житло у потерпілого за адресою АДРЕСА_3 , виник умисел таємно викрасти з сараю, що знаходиться на території даного домоволодіння металеві вироби, здати їх на металобрухт на отримати кошти. Мотивом його поступку було хвороба дочки його співмешканки, на ліки якій не вистачало грошей. Про те, що скоює правопорушення усвідомлював. Маючи вільний доступ до підсобного приміщення обвинувачений викрав металеву хвіртку, металеву трубу довжиною 2м діаметром 10см та металеву плиту загальною вагою 70кг. Погрузив все це на тачку, приблизно о 20:00 вечора, коли вже було темно відвіз до домоволодіння ОСОБА_6 на АДРЕСА_4 та продав останній за 150,00 грн. Вину у вчиненні крадіжки на всіх стадіях судового розгляду обвинувачений визнавав, каявся, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1098 від 18.06.2015 року вартість викраденого становить на загальну суму 199,50 грн.

Згідно матеріалів кримінального провадження потерпілим цивільного позову не заявлено.

Враховуючи наведе суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Згідно характеризуючих даних, що зібрані в матеріалах кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 проживає разом із співмешканкою ОСОБА_7 , не працює, джерела доходів для проживання невідомі, заяв та скарг до сільської ради на поведінку останнього не надходило. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, такому, що згідно ст. 89 КК України не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд враховує обставини справи, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку представника державного обвинувачення. Сукупність цих обставин вказує на можливість виправлення ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів, при обранні покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в межах встановлених санкцією ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено. Крім того, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-375 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 184,50 грн.

Речові докази, а саме: металева плита (решітка), металева труба довжиною 2м, діаметром 10см, та металева хвіртка, загальною вагою 70кг, - які передано на зберігання під розписку власнику ОСОБА_5 залишити користувачу ОСОБА_5 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1