Справа № 445/574/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/584/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,
встановила:
Вироком Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку і жительку АДРЕСА_1 , проживаючу по АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не працюючу, розлучену, раніше судиму 11.08.2014 року Золочівським районним судом по ст.185 ч.2 КК України на 5 місяців 21 день арешту, судимість не погашена ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України і призначено їй покарання 2 роки позбавлення волі.

Мірою запобіжного заходу до засудженої обрано тримання під вартою, взято її під варту в залі суду і початок відбування нею покарання рахувати з 12.05.2015року.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 18 березня 2015 року біля 21 год., перебуваючи в себе дома в АДРЕСА_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, підійшла до свого батька ОСОБА_9 , який лежав на ліжку і , діючи з корисливих спонукань, обняла його і в цей час таємно викрала з кишені сорочки його гроші в сумі 840 грн.

Не погоджуючись із даним вироком, захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 12.05.2015 року змінити в бік пом`якшення, а обраний щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід не пов`язаний із реальним позбавленням волі. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що винність свою у скоєному обвинувачена визнала повністю і щиросердечно розкаялась, сприяла розслідуванню та розкриттю даного злочину, однак на думку апелянта, суд цього не врахував і не визнав це як обставини, що пом`якшують покарання. Апелянт вважає, що немає підстав вважати, що обвинувачену не можна виправити без ізоляції від суспільства. Апелянт зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштована, але працює на тимчасових роботах по найму, на сільськогосподарських роботах, допомагає своїй дитині; не враховано, що потерпілий не заявив цивільний позов і цим злочином не спричинено йому істотну шкоду матеріального характеру. На думку апелянта, призначення покарання у вигляді реального позбавлення волі є невідповідним ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченої, оскільки, як зазначає апелянт, є несправедливим.

Не погоджуючись із даним вироком, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Золочівського районного суду Львівської області від 12.05.2015 року змінити у бік пом`якшення, а обраний щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на запобіжний захід не пов`язаний із реальним позбавленням волі. В обґрунтування апелянт покликаються на аналогічні з захисником, який виступає в його інтересах, доводи.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який заперечив апеляційні скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала подані апеляційні скарги, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_7 підлягають до задоволення виходячи з наступного.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який вона засуджена судом першої інстанції, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами та ніким не оскаржуються, діям ОСОБА_7 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється, однак захисник та обвинувачена вважають, що призначене покарання обвинуваченій не відповідає вимогам ст.65 КК України, зокрема апелянти просять пом`якшити покарання обвинуваченій.
На думку колегії суддів суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 недостатньо дотримався вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання у даному випадку суд мав дотримуватись вимог кримінального закону та був зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке мало би бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої.
Зокрема, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, як обставину, що обтяжує покарання те, що злочин обвинувачена вчинила в стані алкогольного сп`яніння; як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття, але не зазначено по повній мірі обставин, що пом`якшують покарання.
При апеляційному розгляді колегія суддів встановила, що під час розгляду у суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 , який є батьком обвинуваченої, вказав, що пробачив свою доньку та частково обвинувачена йому повернула вкрадені гроші в сумі 200 грн., цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди потерпілий не заявляв.
Також колегія суддів встановила, що обвинувачена ОСОБА_7 активно сприяла на досудовому слідстві по розкриттю цього кримінального правопорушення, а при розгляді цього провадження у суді першої інстанції та апеляційному суді щиро розкаялась у вчиненому.

Отже, колегія суддів, досліджуючи обставини справи, приходить до переконання про те, що ОСОБА_7 можливо пом`якшити покарання та призначити покарання у вигляді арешту, що передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України.
При цьому такий висновок суду апеляційної інстанції обґрунтовується наступними обставинами, що пом`якшують покарання, а саме тим, що обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнала свою вину та щиро розкаялась у вчиненому злочині, активно сприяла розкриттю злочину, обвинувачена заподіяла злочином шкоду у незначному розмірі, крім того заподіяна матеріальна шкода потерпілому частково відшкодована та потерпілий пробачив ОСОБА_7 ..
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року підлягає зміні в частині пом`якшення призначеного обвинуваченій покарання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 420, 426 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити, а вирок Золочівського районного суду Львівської області від 12 травня 2015 року змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засуджену за ч.2 ст.185 КК України до шести місяців арешту.

В решту вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, та може бути оскаржена протягом трьох місяців в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженій, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_10 ОСОБА_4