АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/608/15 Справа № 703/1282/15-к Категорія ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий по 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого - судді суддів секретаря ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4 ОСОБА_5
прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.

Добра Маньківського району Черкаської області, житель

АДРЕСА_1 , українець, громадянин

України, з повною загальною середньою освітою, не одружений, не

працюючий, не військовозобов`язаний, раніше судимий:

- 10 серпня 2009 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 26 травня 2010 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до штрафу;

- 24 березня 2011 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбуте покарання у виді одного року 2 місяців по вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 серпня 2009 року і остаточно призначено покарання - 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

18 липня 2014 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 липня 2014 року звільнений на підставі ст.7 Закону України «Про амністію в 2014 році», -

засуджений: - за ч.2 ст.185 КК України - 2 /два/ роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України - 3 /три/ роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання ОСОБА_8 3 /три/ роки 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено попередній - тримання під вартою.

Строк покарання рахується з 13 січня 2015 року.

За ч.1 ст.309 КК України ОСОБА_8 виправданий за недоведеністю в скоєнні даного злочину.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на її користь 6888 грн. на відшкодування матеріальної та 4000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 10888 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-дактилоскопічної, судово-трасологічних та судово-хімічних експертиз в сумі 1314 грн. 85 коп..

Вирішено долю речових доказів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_8 , визнаний винним та засуджений за те, що він повторно 13 грудня 2014 р. близько 18 год. знаходячись в під`їзді №6, будинку АДРЕСА_2 , умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав велосипед «Ардіс» завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 750 грн..

Він же, повторно, 4 січня 2015 року близько 21 год. шляхом зламу вікна проник в приміщення будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав телевізор «Самсунг» вартістю 3500 грн., системний блок «Атлон», вартістю 2000 грн., монітор «Філіпс», вартістю 1700 грн., клавіатуру «Джеміус», вартістю 300 грн., комп`ютерні колонки, вартістю 500 грн., комп`ютерну мишу вартістю 100 грн., мисливську рушницю «ІЖ 54», вартістю 5200 грн., мисливську рушницю «ТОЗ-63», вартістю 5200 грн., грошові кошти в сумі 50 доларів США, що по відношенню до гривні по офіційному курсу НБУ станом на 4 січня 2015 р. становить 788 грн., бронежилет, вартістю 4300 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 23588 грн.

Крім цього, органами досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що він у невстановлений досудовим слідством день і час восени 2009 року перебуваючи поряд з залізничною зупинкою «Берегова», що в с. Мала Смілянка, Смілянського району, Черкаської області, нарвав листя коноплі, яка згідно висновку судово-медичної експертизи є особливо-небезпечним наркотичним засобом - канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 36,43 г., які переніс до місця свого проживання в квартиру АДРЕСА_4 , де висушив, подрібнив, розклав до восьми окремих паперових згортків та незаконно зберігав до 13 січня 2015 року, коли працівниками міліції вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений під час обшуку.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій він, не оспорюючи встановлених судом обставин вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та доведеність вини останнього, вважає, що вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року є незаконним та необґрунтованим, а тому його необхідно скасувати, оскільки призначене судом покарання засудженому ОСОБА_8 не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженого, внаслідок м`якості та через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження у частині виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України. В обґрунтування своєї апеляції прокурор вказував на те, що приймаючи рішення про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі судом не враховано, що ОСОБА_8 відповідно до встановлених фактичних обставин, маючи молодий вік, не маючи хвороб, які б перешкоджали його праці поліпшував своє матеріальне становище за рахунок вчинення корисливих правопорушень, одне з яких, відповідно до ст.12 КПК України віднесено до категорії тяжких. Крім того, судом не в повній мірі враховано обставини, що істотно впливають на ступінь тяжкості, а саме: обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України є вчинення трьох умисних злочинів.

Крім того своє рішення про виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України суд мотивував тим, що відповідно до протоколу огляду місця події від 13.01.2015 в квартирі АДРЕСА_4 , де проживає обвинувачений, виявлено, 7 паперових згортків з зернами коноплі та 1 паперовий згорток з речовиною рослинного походження. Проте згідно висновків екпертизи наркотичних засобів № 2 /129 від 28.01.2015 зазначено, що на експертизу надано 8 згортків в семи з яких знаходиться суміш подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору та насіння сіро-коричневого кольору, а також один паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження загальною масою 36, 43 грами. Вказаною експертизою встановлено, що подрібнена речовина рослинного походження, в тому числі та, що входить до складу сумішей, наданих на експертизу, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс.

Виходячи з наявності суттєвих протиріч щодо виду та складу вилучених в квартирі обвинуваченого об`єктів та об`єктів наданих на експертизу, суд вважав як протокол огляду місця події від 13.01.2015, так і висновок експертизи наркотичних засобів № 2 /129 від 28.01.2015 недопустимими доказами. Однак, такі висновки суду, на думку прокурора, не можна вважати обґрунтованими і достатніми для визнання виправдувального вироку за ч.1 ст.309 КК України законним. Залишилися невмотивованими ряд обставин, які мають визначальне значення для правильного вирішення кримінального провадження, що стало на заваді ухваленню законного та обґрунтованого вироку. В зв`язку з відсутністю належного аналізу всіх доказів прокурор просив вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14.05.2015 відносно ОСОБА_8 скасувати, повторно дослідити матеріали кримінальної справи, а саме: протокол огляду місця події від 13.01.2015; висновок експерта № 2/129 від 28.01.2015 та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і

призначити покарання за ч.1 ст.309 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.

2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 4 років

позбавлення волі.

В своєму запереченні на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_8 вважає апеляційні вимоги прокурора необґрунтованими і невмотивованими, а апеляцію прокурора такою, що не підлягає до задоволення. В обґрунтування свого заперечення посилається на те, що прокурор. Відповідно до вимог положень ст.ст. 340, 341 КПК України не відмовився від підтримання державного обвинувачення в зв`язку з тим, що обвинувачення не підтверджується, на думку обвинуваченого, а надав суду недостовірні докази та безпідставно продовжував підтримувати обвинувачення у суді. В зв`язку з цим просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок місцевого суду щодо нього без зміни.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора з зазначених у ній підстав, обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які просили вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, як законний та обґрунтований, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на доказах, досліджених і належним чином оцінених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 65, 70 КК України, належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що обтяжують покарання.

Суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 лише при умові ізоляції від суспільства і в призначений судом строк.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора щодо виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України, то колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності суттєвих протиріч щодо виду та складу вилучених в квартирі обвинуваченого об`єктів та об`єктів, які були надані на експертизу, суд вважає як протокол огляду місця події від 13.01.2015 року, так і висновок експертизи наркотичних засобів № 2/129 від 28.01.2015 року недопустимими доказами, які не можуть бути враховані при доведеності вини обвинуваченого в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з чим також погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Згідно з протоколом огляду місця події від 13.01.2015 року в квартирі АДРЕСА_4 , де проживає обвинувачений, було виявлено 7 паперових згортків з зернами коноплі та 1 паперовий згорток з речовиною рослинного походження, всього 8 пакетів (а.с. 45, т.1).

Проте, з висновку експертизи наркотичних засобів № 2/129 від 28.01.2015 року (а.с. 131, т.1) вбачається, що на експертизу поступило 8 паперових згортки в семи з яких знаходиться суміш подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору та насіння сіро-коричневого кольору, а також один паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження загальною масою 36,43 грама. Вказаною експертизою встановлено, що подрібнена речовина рослинного походження, в тому числі та, що входить до складу наданих на експертизу сумішей, є особливо небезпечним наркотичним засобом -каннабіс. Насіння сіро-коричневого кольору, що входить до складу наданих на експертизу сумішей, є дозрілим насінням рослин роду коноплі, яке до наркотичних засобів, психотропних речовин чи прекурсорів не відноситься.

Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності виправдання ОСОБА_8 в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.309 КК України, оскільки його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення не доведена.

При цьому колегія суддів враховує те, що в одному паперовому згортку речовина рослинного походження зеленого кольору вилучена у ОСОБА_8 згідно висновку експертизи наркотичних засобів № 2/129 від 28.01.2015 року дійсно є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено каннабіс, але її вага в перерахунку на висушену речовину складає лише 4, 51 г., що згідно таблиці №1 затвердженої наказом МОЗ України №188 від 1 серпня 2000 року є невеликим розміром, зберігання якого не підлягає кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.1 ст.309 КК України.

Висновок суду першої інстанції про недоведеність участі обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підтверджується також дослідженими на підставі ч.3 ст.404 КПК України в суді апеляційної інстанції даними протоколу огляду місця події від 13.01.2015 р. / а.с. 45 т.1 / та висновку експертизи №2/129 від 28.01.2015 року / т.1 а.с. 131 /, згідно яких 8 паперових згортків, вилучених у ОСОБА_8 були поміщені у сейф-пакет №2268830, а на експертизу надано пакет №0337900.

Не вбачаючи підстав для зміни, чи скасування вироку суду, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції залишити без задоволення.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :