В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 274/6902/14-к
Провадження № 1-кп/0274/130/15
14.04.2015 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження № 274/6902/14-к по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Баламутівка, Ярмолинецького р-ну, Хмельницької обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 407 КК України,
з участю: прокурора - ОСОБА_4 ;
обвинуваченого ОСОБА_3 ;
В с т а н о в и в:
16 серпня 2014 року рядового ОСОБА_3 призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та в той же день рядового ОСОБА_3 направлено для проходження військової служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
18 серпня 2014 року наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 101 рядового ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено солдатом на посаду номера обслуги 2 обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу 6 протитанкової артилерійської батареї 2 протитанкового артилерійського дивізіону, та відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, де визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Так, під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях.
Так, 14 вересня 2014 року, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом та з метою ухилення від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для несення військової служби, близько 20 години 30 хвилин самовільно залишив місце проходження військової служби - військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), та до 12 грудня 2014 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
Кримінальна відповідальність за вчинення дій в яких обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ст.407 ч.3 КК України, як нез"явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Обвинувачений ОСОБА_3 просить затвердити суд укладену угоду про визнання винуватості. Вказав, що вину у вчиненні злочину визнає повністю, розуміє наслідки затвердження судом даної угоди.
Прокурор не заперечив проти затвердження судом угоди про визнання винуватості та призначенні покарання у виді 6 місяців арешту, як зазначену в угоді. При ухваленні вироку, до набрання ним закнної сили, просить обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді особистого зобов"язання..
Згідно укладеної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 , щиро розкаявся, надав слідству зізнавальні покази і зобовязується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час досудового розслідування та у судовому провадженні. Сторони узгодили покарання за ст. 407 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 6 місяців.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена між старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 , відповідає вимогам ст.ст. 468, 469,470, 472 КПК України та вимогам Кримінального кодексу України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні, щодо злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального кодексу України, дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 407 КК України кваліфіковано вірно. Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. За наявності обставин, що пом"якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,встановлених досудовим розслідуванням, у урахуванням особи винного, суд вважає можливим перейти до іншого, біьш м"якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті 407 ч.3 КК України, як узгоджено сторонами в угоді. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду немає підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , взятих на себе угодою зобов"язань, суд не вбачає.
Враховуючи наведене, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим
Керуючись ст.ст. 314, 369, 370,371, 374, 376, 474, 475КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 грудня 2014 року в м. Житомирі між обвинуваченим ОСОБА_3 та старшим прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, призначивши покарання за ст. 407 ч.3 КК Україні із застосуванням ст.69 ч.1 КК України у виді арешту на строк 6 (шість ) місяців.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов"язання із покладенням обов"язку: перебувати за місцем служби в розташуванні військової частини Польова пошта НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 ; повідомляти суд у разі передислокації війської частини та про виїзд із вказаної військової частини.
Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 статті 474 КПК України, в тому числі нерозяснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: