Справа №1-120/07
ВИРОК

Іменем
України

12 лютого 2007 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судці Новака Ю.Д.,

при секретарі -
Мотієнко О.О.,

за участю
прокурора Паскевича О.Г., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві,
розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню,-

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4 р.н., уродженця м. Полтави, українця, громадянина
України, неодруженого, освіта середня, працюючого ПП «ІНФОРМАЦІЯ_6»
зареєстрованого за адресою м. Полтава, вул. АДРЕСА_1, військовозобов'язаного,
раніше не судимого, проживаючого: м.
Полтава, вул. АДРЕСА_1,

у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 164
ч.І КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. зобов"язаний згідно рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_2
року сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_2 на утримання сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження в розмірі 1/6
частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25 % встановленого
законодавством України мінімального заробітку починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і до
повноліття дитини.

Однак починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року підсудній ОСОБА_1. знаючи про
необхідність виплати ним щомісячно аліментів згідно рішення суду на утримання
дитини, цього обов'язку без поважних причин не виконував , ніяких грошових
коштів у якості аліментів потерпілій ОСОБА_2 протягом вказаного вище періоду не
виплачував, хоч в цей час працював по найму у приватних осіб, одержував певні
доходи, які витрачав на свої потреби.

Вказане
свідчить, що в результаті тривалої і систематичної невиплати аліментів
потерпілій по справі підсудний ОСОБА_1. вчинив злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини на
користь потерпілої ОСОБА_2.

В результаті
злісного ухилення від сплати аліментів на утримання дитини за період часу з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 року у
підсудного ОСОБА_1. виникла заборгованість по їх виплаті в загальній сумі 5717,88 грн. при виконанні
виконавчого листа №
НОМЕР_1 року виданого Октябрським райсудом м. Полтави, що підтверджується довідкою ДВС у Ленінському районі м. Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_5 року вих. № НОМЕР_2.

Підсудний
ОСОБА_1. в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю. При
цьому пояснив, що знає про наявність рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_2року про
стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина на користь
потерпілої ОСОБА_2.. З ІНФОРМАЦІЯ_3
року по ІНФОРМАЦІЯ_5
року офіційно на роботу він ніде не влаштовувався, а в цей період часу періодично працював по найму у приватних осіб,
які за роботу виплачували йому відповідні грошові кошти.

-
2 -

Так як у нього виникали свої проблеми різного роду, то ці кошти йшли на
вирішення даних питань і через це аліменти на
утримання дитини в цей час він не платив. Усвідомлює, що він мав можливість сплачувати аліменти, але допустив злісне ухилення від
їх виплати. Розкаюється у цьому і вживе
заходів, в подальшому, до належної виплати аліментів, так як на сьогодні влаштувався на роботу і заборгованість по
аліментам відшкодує та надалі буде їх регулярно сплачувати.

Виходячи, що підсудній вину у вчиненні злочину визнав повністю, як він так
і потерпіла в суді заявили, що сумніві в
достовірності зібраних доказів вони не мають та після роз'яснення їм положення та наслідків ст. 299 КПК України судове слідство по справі було обмежено допитом підсудного та дослідженням матеріалів, що характеризують
особу підсудного.

Кваліфікація злочинних дій підсудного ОСОБА_1. за ст. 164 ч.І КК України, як злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини ( аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання
неповнолітніх дітей, що перебувають на їх утриманні є
вірною, так як підсудний ОСОБА_1. , знаючи, що він зобов'язаний згідно рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
сплачувати аліменти на користь потерпілої ОСОБА_2. на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року народження в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25 % встановленого законодавством України
мінімального заробітку починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і до повноліття дитини, злісно
ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, в
результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі
5717,88 грн.

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, а
виходить з того, що призначене підсудному покарання має
бути необхідним та достатнім для його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів.

Суд встановив, що пом"якшуючими обставинами є те, що підсудній вину
визнав повністю, щиро розкаюється,
займається суспільно - корисною працею, позитивно характерезується.

Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

Враховуючи викладене, а також те, що даний злочин є злочином невеликої
тяжкості, що підсудній щиро розкаюється, суд
приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням йому за вчинене буде призначене покарання у вигляді обмеження
волі при звільненні його від відбування
цього покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

Як встановлено судом, на підставі рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_2 року виданий виконавчий лист № НОМЕР_1 року про стягнення з підсудного по справі ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 25 % встановленого законодавством
України мінімального заробітку починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 року і до повноліття дитини. Цей виконавчий лист в даний час знаходиться на виконанні у ДВС в Ленінському районі м. Полтави і по
ньому цією виконавчою службою нарахована заборгованість по
аліментах у підсудного станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року в сумі 5717,88 грн. Ця заборгованість по сплаті аліментів, як і поточні
виплати за наступні місяці по аліментах, повинні стягуватися по вказаному вище
виконавчому листу одночасно. Тому при таких
обставинах стягувати заборгованість по невиплаті аліментів з підсудного по цій кримінальній справі та видавати при цьому новий
виконавчий лист передбачених законом підстав не має. Виходячи з цього заявлений
по кримінальній справі цивільний позов підлягає залишенню без
розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 164 ч.І КК України, на підставі якої
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком
один рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого
ОСОБА_1. від відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засудженого
ОСОБА_1. у період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1. - підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Цивільний позов заявлений
потерпілою ОСОБА_2. - залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд міста Полтави на протязі 15 діб з моменту його проголошення.