Справа № 314/5106/14-к Провадження № 1-в/314/2460/2014
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Місце народження: Харківська область Боровський район село Ізюмське. Громадянин України.

Місце проживання до арешту : Харківська область Балаклейський район село Поповка.

Раніше не судимий.

По даній справі засуджений: 16.11.2006 Балаклейським районним судом Харківської області за статтями 186 ч.1,187 ч.4,70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Початок строку: 20.08.2006. Кінець строку: 20.08.2015,

про умовно дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду від адміністрації Вільнянської виправної колонії Запорізької області (№20) надійшло подання погоджене з спостережною комісією Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 .

У судовому засіданні представник адміністрації дане подання підтримав і суду пояснив наступне: засуджений ОСОБА_5 відбув більше 3/4 частини строку покарання, характеризується позитивно, режим відбування покарання не порушує, відноситься до праці добре, у колективі засуджених не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий, виконує їх вимоги, заохочувався адміністрацією Вільнянської виправної колонії Запорізької області (№20).

Адміністрація просить суд звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, так як вважає що він довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що він щиро розкаюється в скоєному діянні, зробив належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону. Та просить суд звільнити його від відбування покарання умовно достроково на строк який залишився.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.09.2006.

Під час тримання у Харківському слідчому ізоляторі, де знаходився з 04.09 2006 по 16.05.2007 характеризувався наступним чином: вимоги режиму тримання не порушував. Заохочень і стягнень не мав.

З 16.05.2007 по 08.12.2008 відбував покарання у Вільнянській виправній колони Запорізької області (№20). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не мав За сумлінну поведінку і ставлення до праці 2 рази заохочувався правами начальника установи.

З 08.12.2008 по 26.02.2009 проходив лікування у Міжобласній дерматовенерологічній лікарні при Райківській виправній колонії Житомирської області № 73. За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Заохочень і стягнень не мав

З 26.02.2009 по 21.07.2009 відбував покарання у Вільнянській виправній колони Запорізької області (№20). За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Заохочень і стягнень не мав.

З 21.07.2009 року по 17.08.2009 року проходив лікування у Міжобласній дерматовенерологічній лікарні при Райківській виправній колонії Житомирської області № 73. За час відбування покарання характеризувався наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував. Заохочень і стягнень не мав.

З 17.08.2009 відбуває покарання у Вільнянській виправній колонії Запорізької області (N 20). За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував,, за що мав 9 стягнень накладених правами начальника установи, які виражались у не виконанні команди «Підйом», спав у невстановлений розпорядком дня час, порушення форми одягу, не зробив доповідь чергового по камері. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. Але внаслідок проведеної з ним виховної роботи, якісно змінив свою поведінку на кращу За

Працевикористовується столяром в майстернях установи, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує вчасно.

На заходи виховного впливу реагує добре, робить для себе належні висновки.

В колективі засуджених не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості.

У відношенні до представників адміністрації ввічливий, тактовний, виконує іх законні вимоги.

За характером відвертий, чесний.

Приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення».

Приймає участь у суспільно-корисній праці та у роботах з благоустрою житлових приміщень у відділенні та прилеглої території.

Приймає участь у роботах самодіяльних організацій.

Підвищує свій освітній рівень, займається самоосвітою, відвідує бібліотеку.

Підтримує соціально-корисні зв`язки зі своїми рідними шляхом листування і особистих побочень.

В скоєному злочині вину визнає, розкаюється.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , прокурора, що вважав за необхідне відмовити у задоволенні подання, суд вважає, що в поданні необхідно відмовити.

Згідно розгорнутої довідки наданої на вимогу суду, засуджений до праці залучався лише у жовтні, листопада, грудні 2007 року, січні, лютому, березні, квітні 2008 року, листопаді, грудні, 2009, лютому 2010, травні, червні, липні, серпні, вересні 2011, листопаді 2012, лютому, березні, квітні 2014 року не із 100 відсотковою нормою вироботки.

Суспільно корисна праця в силу винятково великих виховних можливостей впливу на особистість виступає найважливішим засобом виправлення засуджених. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Необхідно, щоб звільнившись із установи виконання покарань особа мала певні навички та вміння, які дозволять їй знайти «законні» засоби для існування та допоможуть безболісно увійти у життя на волі. Слід відмітити, що умови праці засуджених регулюються у своїй основі законодавством про працю.

Суд звертає свою увагу на те, що за вироком суду засуджений має позов в сумі 20378,35 грн. За виконавчими документами утримано лише 82,70 грн. Що свідчить про те, що засуджений навіть усвідомлюючи свій великий борг , практично не працював, у зв`язку із чим і не зміг його погасити.

Судом також встановлено, що за усі роки позбавлення волі, має 9 стягнень і 8 заохочень.

Суд вважає, що в поданні про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в даному судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на думку суду, про виправлення та перевиховання ОСОБА_5 .

У відповідності зі ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

У відповідності з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Ставлення до праці за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не дає підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення та перевиховання.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження подання виглядають передчасними про те, що ОСОБА_5 ставленням до праці (як виходить з матеріалів справі лише декількох місяців у кожному році) довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а є лише намаганням засудженого не спокутувати свою вину у скоєному, а намаганням будь-яким засобом вийти з місць позбавлення волі, будучи щиросердно впевненим, що його заохочення лише за сумлінну поведінку та активну участь у благоустрої місць позбавлення волі забезпечить йому позитивний розгляд подання щодо його умовно-дострокового звільнення.

При вивчених обставинах в теперішній час суд не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , в зв`язку з чим в поданні про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст.81 КК України та ст. 37 ч.1 п.2, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Вільнянської виправної колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№20) відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення. Особами, що знаходяться під вартою протягом 7 діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

04.12.2014 року м. Вільнянськ

Дата призначення до судового розгляду 04.12.2014 15:00

04.12.2014