Справа № 1- 37
В И Р О К

Іменем України

08 травня 2008
року Івано-Франківський міський суд

в складі: головуючого-судді Кишакевича Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної М.Б., Кантурак Н.П., Стефанюк
Х.Я.,

прокурора Гавадзина М.М.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Івано-Франківська кримінальну
справу про обвинувачення:

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:

- 19.03.1999 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 р. до 2 років позбавлення волі, на
підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

- 27.04.2000 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 2 ст. 188-1, ст.189-1, ст. 43 КК України 1960р. до 2 років 3
місяців позбавлення волі; 13.04.2001 року - на підставі постанови Коломийського
районного суду Івано-Франківської області звільнений умовно-достроково на
невідбутий термін 1 рік 1 місяць 9 днів,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 1 ст. 101 КК України 1960р., ч. 4 ст. 187 КК України,
-

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та жителя АДРЕСА_2, громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого:

- 23.09.1999 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 2 ст. 141 КК України 1960 р. до 1 року позбавлення волі, на
підставі ст. 45 КК України - умовно з іспитовим строком 1 рік зі сплатою штрафу
680 гривень;

- 17.05.2000 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України 1960 р. до 1 року 6 місяців
позбавлення волі;

- 21.07.2005 року Хмельницьким міськрайонним
судом за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя АДРЕСА_3, громадянина України, з середньою
освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого;

- 18.04.1998 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 1 ст. 229-6, ст. 46-1 КК України 1960р. до 1 року позбавлення волі,
на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік;

- 20.08.1999 року Івано-Франківським міським
судом за ст. 196-1 КК України 1960 р. до 1 року виправних робіт з відрахуванням
в дохід держави 15% заробітку;

- 16.10.2000 року Івано-Франківським міським
судом за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України 1960р. до 1 року 6 місяців 20 днів
позбавлення волі; 03.08.2001 року звільненого умовно-достроково на невідбутий
термін 4 місяці 23 дні,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, -

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_6
вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент заподіяння; вчинив напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для
життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб,
поєднаний з проникненням в інше приміщення, спрямований на заволодіння майном у
великих розмірах.

ОСОБА_7
вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; а також вчинив напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я
особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення,
особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння майном у великих
розмірах, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_8
вчинив заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Злочини
вчинено за наступних обставин.

Так,
24.08.2001 року, приблизно о 23.30 год., ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні кафе
«Гурман», що по вул. Галицька в м. Івано-Франківську підійшов до столика за
яким сидів його знайомий ОСОБА_9 і почав з ним розмову. У ході розмови ОСОБА_6
та потерпілого ОСОБА_9 між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_6 взявши із
стола пусту скляну пляшку з-під пива умисно наніс нею удар потерпілому ОСОБА_9
по голові. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_9 упав на підлогу і коли знову
піднявся, ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком в обличчя. Такими своїми
умисними злочинними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_9, згідно
висновку судово-медичної експертизи, тілесні ушкодження: закриту
внутрішньочерепну травму у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з
субдуральною гематомою (з подальшим її видаленням) та з субарахноїдальним
крововиливом, яка ускладнилася хронічним вегетативним станом, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; та
подряпину в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Також, 30.12.2001 року, приблизно о 07.00 год. ОСОБА_7, ОСОБА_6 та особа,
матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за попередньою змовою між собою,
діючи групою осіб по заздалегідь розробленому плану, використовуючи заздалегідь
приготовлені маски для приховування обличчя, з метою заволодіння чужим майном
вчинили напад на комп'ютерний клуб, який розташований в м.Коломиї, по
вул. Сахарова, 5. Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проникли в приміщення вказаного комп'ютерного клубу, напали
на потерпілого ОСОБА_10 та застосували до нього фізичне насильство, заподіявши
йому, згідно висновку судово-медичної експертизи, легкі тілесні ушкодження. У
приміщенні комп'ютерного клубу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 демонструючи предмет у вигляді
бити, погрожуючи потерпілому ОСОБА_10 та іншим присутнім у клубі особам
застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я, і ці погрози
останніми сприймалися реально як такі, що можуть бути реалізовані, відкрито заволоділи
комп'ютерною технікою на загальну суму 7649 гривень, а саме: двома системними
блоками вартістю 2150 грн. кожен; системним блоком вартістю 2510 грн.; двома
моніторами вартістю 263 грн. кожен; двома акустичними колонками загальною
вартістю 52 грн.; мишкою вартістю 27 грн.; клавіатурою вартістю 32 грн., чим
спричинили власнику комп'ютерного клубу потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду
у великих розмірах, що у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян на момент учинення злочину. У цей час особа, матеріали
кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження, згідно
заздалегідь розробленого злочинного плану та розподілу ролей, на
невстановленому автомобілі під'їхала неподалік вищевказаного комп'ютерного
клубу на вул. Сахарова в м. Коломиї, де ОСОБА_7, ОСОБА_6 та вказана особа,
матеріали кримінальної справи відносно якої виділені в окреме провадження,
поставили в багажник даного автомобіля викрадене майно та з місця вчинення
злочину втекли.

Крім
того, 08.01.2002 року приблизно о 01.00 год., ОСОБА_12 та ОСОБА_13 -
кримінальна справа відносно яких закрита на підставі Закону України «Про
амністію» від 31.05.2005 року, а також ОСОБА_14 відпочивали на дискотеці «Ура»,
що в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності. Під час чого ОСОБА_12 із
мобільного телефону «Моторола», що належить ОСОБА_14, зателефонувала своєму
знайомому ОСОБА_7 і повідомила, що користується телефоном ОСОБА_14, з яким вона
відпочиває. Тоді ОСОБА_7 з метою заволодіти майном ОСОБА_14, не повідомивши про
свій злочинний намір ОСОБА_12, сказав їй приїхати разом із ОСОБА_14 на вул.
Короля Данила в м. Івано-Франківську, де він буде їх чекати. Після цього,
ОСОБА_12 запропонувала ОСОБА_13, разом із ОСОБА_14, поїхати на вул. Короля
Данила. У цей час ОСОБА_7 з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_14 заздалегідь
приготував знаряддя злочину - дерев'яну палицю і чекав ОСОБА_14 у дворі будинку АДРЕСА_4.
Коли ОСОБА_12, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 приїхали до вищевказаного місця і ОСОБА_13
зайшла в під'їзд будинку, ОСОБА_12 повела ОСОБА_14 до мінімаркету, а коли
повертались через вказаний двір, то ОСОБА_7, який вже очікував їх, вчинив напад
на ОСОБА_14 з метою відкритого заволодіння речами ОСОБА_14, і для цього
застосував до ОСОБА_14 насильство, небезпечне для його життя та здоров'я, а
саме умисно наніс удар заздалегідь заготовленою дерев'яною палкою по голові ОСОБА_14, внаслідок чого той впав на землю. Після цього,
ОСОБА_7 ще наніс удар ОСОБА_14 рукою в обличчя. Такими своїми умисними
злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_14, згідно висновку судово-медичної
експертизи, тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з
крововиливами під оболонку головного мозку, перелому кісток склепіння та основи
черепа, які ускладнилися набряком та стисненням головного мозку, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення; а
також у вигляді саден та синців голови, підкон'юктивального крововиливу лівого
ока, подряпин обох верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних
ушкоджень. ОСОБА_12 побачивши, як ОСОБА_7 наносить тілесні ушкодження ОСОБА_14,
втекла з місця вчинення злочину. Тоді, ОСОБА_7 відкрито заволодів майном
ОСОБА_14 на загальну суму 3250 грн., а саме: дубльонкою вартістю 2500 грн. і
мобільним телефоном «Моторола» вартістю 750 грн. і з викраденим майном з місця
вчинення злочину втік. Після цього, ОСОБА_14 на таксі приїхав до себе додому,
АДРЕСА_10, де того ж дня, від завданих йому
ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, помер. ОСОБА_7 втікши з місця
вчинення злочину почав переховуватись від правоохоронних органів і в подальшому
розпорядився викраденим майном на
власний розсуд. Так, 08.01.2002 року ОСОБА_7 дав своєму знайомому ОСОБА_8 в
користування мобільний телефон «Моторола», яким заволодів під час розбійного
нападу на ОСОБА_14, а 09.01.2002 року
ОСОБА_8 при зустрічі з ОСОБА_7, дізнався від ОСОБА_7, що ОСОБА_14 помер в
результаті вчинення ОСОБА_7 на нього розбійного нападу з застосуванням
насильства небезпечного для життя та здоров'я. Усвідомлюючи
суспільну небезпеку своїх дій, достовірно знаючи та будучи ознайомленим з
обставинами вчинення ОСОБА_7 тяжкого та особливо тяжкого злочинів, ОСОБА_8
умисно приховав вказані тяжкий та особливо тяжкий злочини і не повідомив
правоохоронні органи про їх вчинення.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 вину в інкримінованих йому злочинах визнав
частково та суду показав, що 24.08.2001 року приблизно о 23.30 год. він зайшов
в кафе «Гурман», що по вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. У кафе за одним
із столиків побачив ОСОБА_9, його дівчину та їх знайомого. ОСОБА_9 покликав до
себе, а коли підійшов, то ОСОБА_9 почав питатись де відбував покарання, а потім
почав ображати та обзивати нецензурною лайкою. Зрозумів, що ОСОБА_9 хоче почати
бійку. Коли ОСОБА_9 почав вставати з крісла, взяв зі столу скляну пляшку з-під
пива щоби вдарити ОСОБА_9 Замахнувся цією пляшкою у сторону ОСОБА_9, пляшка
вилетіла з руки і попала в голову ОСОБА_9 та розбилась об його голову. Після
цього між ним та ОСОБА_9 почалась бійка, у процесі якої наніс ОСОБА_9 удар
рукою в голову, але інші відвідувачі кафе розборонили їх і припинили бійку. Під
час бійки ОСОБА_9 на підлогу не падав. Не мав на меті спричинити ОСОБА_9 тяжкі
тілесні ушкодження. По епізоду розбійного нападу на комп'ютерний клуб в м.
Коломиї, ОСОБА_6 своєї вини не визнав, та суду показав, що розбійний напад
30.12.2001 року не вчиняв, бо в той час перебував в м. Івано-Франківську, де
саме вказати не може. ОСОБА_7 запропонував поїхати у м. Коломию для того, щоб
забрати якісь сумки. Погодився на таку пропозицію і разом і ОСОБА_7 поїхали у
м. Коломию. Також разом з ними у м. Коломию їздили ОСОБА_13 та ОСОБА_12 Коли
приїхали в м. Коломию, то ОСОБА_13 і ОСОБА_12 пішли в бар, а він разом із
ОСОБА_7 поїхали до якоїсь квартири, яка розміщена у якомусь будинку у м.
Коломиї. З даної квартири допоміг ОСОБА_7 винести сумки з комп'ютерною технікою
до автомобіля. Не питався у ОСОБА_7 звідки були ці сумки. Після того, як з
даними сумками приїхали до м. Івано-Франківська, то ОСОБА_7 попросив ОСОБА_12
потримати ці сумки у неї вдома, на що ОСОБА_12 погодилась. Вважає, що ОСОБА_15,
який показав на досудовому слідстві, що разом з ним та ОСОБА_7 вчиняли
розбійний напад на комп'ютерний клуб у м. Коломиї, оговорює його. У вчиненому
розкаявся, просив суд суворо його не карати.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 вину в інкримінованих йому злочинах
визнав частково та суду показав, що 29.12.2001 року він приїхав у м.Коломию в
гості до свого знайомого ОСОБА_15 і 30.12.2001 року разом з ОСОБА_15 та хлопцем на прізвисько
«ІНФОРМАЦІЯ_5» пішли до комп'ютерного клубу, що в м.Коломия по вул. Сахарова.
Тоді, знайомий на прізвисько «ІНФОРМАЦІЯ_5» запропонував пограбувати цей комп'ютерний
клуб, на що погодився. Після цього, пішли
додому до ОСОБА_15, де взяли покривала, а також зробили в шапках отвори
для очей. Потім з «ІНФОРМАЦІЯ_5» наділи ці шапки на голову, взяли палки та
повернулися до комп'ютерного клубу на вул. Сахарова в м. Коломиї і постукали у
двері цього клубу. А коли двері відчинилися, забігли в даний комп'ютерний клуб
і одразу нанесли удар хлопцеві який відчинив двері, внаслідок чого той упав на
землю, а іншим відвідувачам клубу наказали залишатися на своїх місцях дивитися
тільки вперед і не оглядатися. Після цього разом з
«ІНФОРМАЦІЯ_5» викрали з комп'ютерного клубу комп'ютерну техніку, винесли її на
вулицю і погрузили у таксі, в якому сидів ОСОБА_15 і вже всі разом поїхали на
вокзал у м. Коломиї, де взяли інше таксі і поїхали у м. Івано-Франківськ.
Через деякий час зателефонував ОСОБА_15 і попросив забрати викрадені речі.
Запропонував ОСОБА_6 поїхати з ним в м. Коломию, на що той погодився. Також з
ними поїхали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 Приїхавши в м. Коломию забрали дані викрадені речі, які були у двох сумках і
повернулись назад в м. Івано-Франківськ. ОСОБА_6 сказав, що цю комп'ютерну
техніку дав друг продати, про те, що вона крадена ні ОСОБА_6, ні ОСОБА_12, ні
ОСОБА_13 не казав. Після цього попросив ОСОБА_12 щоб вона потримала в себе
вдома дані речі. Через деякий час викрадену комп'ютерну техніку продав. По
епізоду розбійного нападу на ОСОБА_14, ОСОБА_7 суду показав, що 08.01.2001
року, вночі до нього зателефонувала ОСОБА_12 та повідомила, що вона відпочиває
на дискотеці разом із ОСОБА_13 На запитання з якого телефону вона телефонує,
ОСОБА_12 відповіла, що з телефону ОСОБА_14 і повідомила, що ОСОБА_14 перебуває
у стані алкогольного сп'яніння. Тоді, сказав ОСОБА_12 щоб вона разом з ОСОБА_14
приїхала на вул. Короля Данила в м. Івано-Франківську, де буде їх чекати, на що
та погодилася. Через деякий час під'їхало таксі, з якого вийшли ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_14 Після цього взяв з землі палку для того, щоб нанести нею
удар ОСОБА_14 за те, що ОСОБА_14 заборгував йому гроші. Коли ОСОБА_14 і
ОСОБА_12 проходили повз нього, підбіг до ОСОБА_14 та наніс йому удар палкою по
голові. Після цього, ще вдарив ОСОБА_14 кулаком в обличчя та повалив його на
землю. Коли ОСОБА_14 впав на землю, зняв з ОСОБА_14 дубльонку, в якій також був
мобільний телефон. Після цього з викраденим у ОСОБА_14 дубльонкою та телефоном
втік. ОСОБА_14 свідомості не втрачав. Потім зустрівся з ОСОБА_8, якому дав
викрадений у ОСОБА_14 телефон. Через два дні довідався, що ОСОБА_14 помер,
після чого забрав у ОСОБА_8 телефон ОСОБА_14 назад. Викрадені у ОСОБА_14 речі
продав. На досудовому слідстві давав неправдиві свідчення через психологічний
тиск працівників міліції. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не
карати.

У
судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю та суду показав, що 08.01.2002 року зустрівся з ОСОБА_7
і побачив у нього телефон «Моторола». На пропозицію ОСОБА_7 - обмінявся з
ОСОБА_7 телефонами і ОСОБА_7 дав йому вказаний телефон «Моторола». На запитання
звідки даний телефон, ОСОБА_7 сказав, що заробив. Через деякий час довідався,
що ОСОБА_14 побили, забрали телефон та дубльонку і ОСОБА_14 помер, про все це
розповів ОСОБА_7 Зрозумів, що цей злочин відносно ОСОБА_14 вчинив ОСОБА_7,
оскільки зразу після того, як було вчинено злочин відносно ОСОБА_14, у ОСОБА_7
з'явилася дубльонка, в якій ОСОБА_7 почав ходити. Потім прийшов ОСОБА_7 і сказав,
що потрібно помінятись телефонами назад. Визнає вину у тому, що приховав вчинення ОСОБА_7 злочинів
і не повідомив правоохоронні органи про вчинення даних злочинів. У вчиненому
розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Вина
підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів
підтверджується показаннями потерпілих, свідків та дослідженими в судовому
засіданні письмовими матеріалами справи.

Так,
представник потерпілого ОСОБА_17 суду показав, що є батьком ОСОБА_9 і
24.08.2001 року син ОСОБА_9 разом зі своєю дівчиною ОСОБА_19 пішли гуляти, а
25.08.2001 року приблизно о 02.00 год., додому прийшла мама ОСОБА_19 і
повідомила, що син ОСОБА_9 в тяжкому стані знаходиться в реанімаційному відділі
обласної клінічної лікарні. У лікарні ОСОБА_19 розповіла, що вона разом із
ОСОБА_9 відпочивали в кафе «Гурман» і з ними за столиком також сидів хлопець
ОСОБА_6. Потім, зі слів ОСОБА_19, до їхнього столика підійшов з вигляду
знайомий їй ОСОБА_6 на прізвисько «Струна», який під час розмови взяв зі столу
пусту скляну пляшку з-під пива і вдарив ОСОБА_9 по голові. Після цього, зі слів
ОСОБА_19, ОСОБА_9 стало погано і ОСОБА_19 з хлопцем ОСОБА_6 вивели ОСОБА_9 на
вулицю, а по дорозі ОСОБА_9 втратив свідомість і його каретою швидкої допомоги
було доставлено в лікарню. Після спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень
сину-ОСОБА_9, син до свідомості так і не приходив і потребує постійного
лікування. Просив суд стягнути з ОСОБА_6 145578 гривень матеріальної шкоди та
1000000 гривень моральної шкоди.

Свідок
ОСОБА_19 суду показала, що 24.08.2001 року приблизно о 23.30 год. вона разом із
своїм хлопцем ОСОБА_9 та його товаришем ОСОБА_21 сиділи за столиком в кафе
«Гурман», що по вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. До столу підійшов
ОСОБА_6 та почав про щось розмовляти з ОСОБА_9 Під час розмови ОСОБА_6 схопив
зі столу пусту скляну пляшку з-під пива і наніс нею удар ОСОБА_9 по голові. Від
удару пляшка розбилась, а ОСОБА_9 упав на підлогу. Через кілька секунд ОСОБА_9
підвівся і ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 ще один удар кулаком в обличчя, від якого ОСОБА_9
впав на крісло. У цей час відвідувачі кафе підбігли до їхнього столика і
відтягнули ОСОБА_6 в сторону, після чого
ОСОБА_6 вийшов з приміщення кафе, а вона повела ОСОБА_9 помитися від крові.
Після цього, ОСОБА_22 каретою швидкої допомоги було доставлено у лікарню.

Свідок
ОСОБА_21 суду показав, що 24.08.2001 року приблизно о 23.30 год. він разом із
ОСОБА_9 та його дівчиною ОСОБА_19 сиділи за столиком в кафе «Гурман», що по
вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. Коли у кафе зайшов ОСОБА_6, то почав про
щось розмовляти з ОСОБА_9, а потім ОСОБА_6 підійшов до їхнього столика та між
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 виникла словесна перепалка. Щоб не слухати цієї словесної
перепалки, вийшов з залу кафе і пішов курити. Стояв і курив біля вхідних дверей
у тамбурі і тоді почув звук розбитого скла та крик дівчини, а коли повернувся в
зал, то побачив, що ОСОБА_9 лежав на підлозі. ОСОБА_19 повідомила, що ОСОБА_6
вдарив скляною пляшкою ОСОБА_9 по голові. Після цього, разом з ОСОБА_19 підняли
ОСОБА_9 і вивели ОСОБА_9 на вулицю, а по дорозі ОСОБА_9 втратив свідомість і
його каретою швидкої допомоги було доставлено в лікарню.

З
показань свідка ОСОБА_23 (т.4 а.с. 101), оголошених в судовому засіданні слідує, що він є власником кафе «Гурман», що
по вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. 24.08.2001 року він перебував в
приміщенні кафе, коли побачив як приблизно о 23.00 год. у приміщення кафе
ввійшов ОСОБА_9, син його знайомого ОСОБА_22 Разом з ОСОБА_9 була незнайомі
дівчина і хлопець, які сіли за столик в залі кафе. Потім він відлучився з кафе
по справах, а коли повернувся назад приблизно о 24.00 год., то працівники кафе
повідомили його, що в кафе була бійка під час якої ОСОБА_6, якого він знає як
частого відвідувача кафе, підійшов до столика де сидів ОСОБА_9 з своєю
дівчиною, та про щось поговоривши наніс ОСОБА_9 удар скляною пляшкою по голові,
від чого ОСОБА_9 впав на підлогу. Після цього дівчина яка сиділа за столом з
ОСОБА_9 підняла його з підлоги та вивела на вулицю. Пізніше стало відомо, що
ОСОБА_9 перебуває в лікарні у тяжкому стані.

Так, з
показань свідка ОСОБА_25 (т.4 а.с.24), оголошених в судовому засіданні слідує,
що вона працювала барменом в кафе «Гурман», що в м. Івано-Франківську по вул.
Галицькій і 24.08.2001 року приблизно о 23.00 год. в кафе перебували
відвідувачі. Поруч з вхідними дверима за столиком сиділа компанія з трьох
чоловік. Перебуваючи за барною стойкою почула крик дівчини, що доносився зі
сторони вказаного столика. Що там трапилось не бачила, оскільки в цей час
обслуговувала відвідувачів. Також не бачила як ця компанія виходила з кафе. На
наступний день 25.08.2001 року прийшовши на роботу, побачила уламки розбитої
пляшки біля столика, за яким 24.04.2001 року сиділа вказана компанія з трьох
чоловік.

З
протокол-заяви законного представника потерпілого ОСОБА_22 (т.4 а.с.16) слідує,
що представник потерпілого звернувся в правоохоронні органи з повідомленням про
те, що 24.08.2001 року, приблизно о 23.30 год. в приміщенні кафе «Гурман» по
вул. Галицькій в м. Івано-Франківську, ОСОБА_6 умисно наніс його синові ОСОБА_9
тяжкі тілесні ушкодження.

Протоколом
огляду місця події та план-схемою до нього (т.4 а.с. 5-6), встановлено, оглянуто та описано місце нанесення тяжких
тілесних ушкоджень ОСОБА_9 - приміщення кафе «Гурман», що по вул.
Галицькій в м. Івано-Франківську.

З протоколу
відтворення обстановки та обставин події за участю свідка ОСОБА_19 та
план-схеми до нього (т.4 а.с. 25-26 т. 4) слідує, що свідком ОСОБА_19 було
детально відтворено обстановку та обставини нанесення
ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 в приміщенні кафе «Гурман» по
вул. Галицькій в м. Івано-Франківську. При цьому, свідок ОСОБА_19 підтвердила
свої свідчення і вказала, що ОСОБА_6 схопив зі столу скляну пляшку і наніс нею
удар ОСОБА_9 по голові, пляшка розбилась, ОСОБА_9 упав на підлогу, а коли підвівся,
то ОСОБА_6 наніс ОСОБА_9 ще один удар кулаком в обличчя.

Відповідно
до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.4 а.с.27-28), свідок
ОСОБА_19 підтвердила свої свідчення та вказала на фотознімок ОСОБА_6, як на
фотознімок особи, яка 24.08.2001 року в приміщенні кафе «Гурман» по вул.
Галицькій в м. Івано-Франківську, нанесла удар скляною пляшкою ОСОБА_9 по
голові, а потім нанесла ще один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9

Згідно
протоколу пред'явлення осіб для впізнання (т.4 а.с. 93), свідок ОСОБА_19 вказала на ОСОБА_6 як на
особу, яка 24.08.2001 року в приміщенні кафе «Гурман» по вул. Галицькій в м.
Івано-Франківську, нанесла удар скляною пляшкою ОСОБА_9 по голові.

Відповідно
до висновку судово-медичної експертизи № 1749 від 11.10.2002 року (т.4
а.с.48-50) слідує, що в ОСОБА_9 малися тілесні ушкодження у вигляді закритої
внутрішньочерепної травми у вигляді забою головного мозку важкого ступеня з
субдуральною гематомою (з подальшим її видаленням) та з субарахноїдальним
крововиливом, яка ускладнилась хронічним вегетативним станом, які відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння; та
подряпина в ділянці голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, і які
утворились від дії тупого твердого предмета.

З явки з
повинною ОСОБА_6 від 21.04.2005 року (т.4 а.с.81) слідує, що він добровільно зізнався у тому, що в кафе «Гурман»
в м. Івано-Франківську пляшкою з-під пива наніс удар ОСОБА_9 по голові, чим
спричинив йому тілесні ушкодження.

Так, з
показань потерпілого ОСОБА_10 (т.2 а.с. 24-25) оголошених в судовому
засіданні слідує, що 30.12.2001 року, приблизно о 07.00 год. він знаходився в
комп'ютерному клубі, який знаходиться в м. Коломия по вул. Сахарова і на
прохання власника комп'ютерного клубу ОСОБА_11 дивився за порядком в клубі.
Коли ОСОБА_11 пішов додому, зачинив вхідні двері на засув. Приблизно через 10
хвилин в двері хтось постукав. Коли відчинив, то побачив двох хлопців у масках
на голові з прорізами для очей та у рукавицях. Один з хлопців наніс йому удар
кулаком в обличчя, а інший невідомий хлопець вдарив його коліном в підборіддя.
Почав кричати. Вказані хлопці насильно закинули його в туалет і пішли в зал.
Приблизно через одну хвилину один з хлопців повернувся та вивів його в зал. У
залі інший хлопець стояв біля головного комп'ютера та витягував системний блок,
а потім цей хлопець підійшов до нього з дерев'яним бруском у вигляді біти.
Після цього обидва хлопці наказали лягати на підлогу, а коли відмовився то
невідомий вдарив битою по нозі та у плече. Від цього впав на підлогу, а
невідомі хлопці наказали йому вставати, а то в інакшому випадку сильно поб'ють.
Такі їхні погрози життю та здоров'ю сприймав реально, як такі, що можуть бути
реалізовані. Також невідомі наказали іншим хлопцям, що перебували в залі,
сидіти спокійно на своїх місцях та не озиратися, а то в інакшому випадку
поб'ють і їх. Після цього, ці двоє невідомих хлопців винесли з залу на вулицю
три системних блоки, два монітори, звукові колонки, клавіатуру, мишку та кудись
зникли.

Потерпілий
ОСОБА_11 суду показав, що він є власником комп'ютерного клубу в м. Коломия по
вул. Сахарова, 5. Зранку 30.12.2001 року, приблизно о 07.00 год., до клубу
прийшов його знайомий ОСОБА_10, якого він попросив доглянути за клубом, а сам
пішов додому, щоб поснідати та передодітися. У клубі також залишилися ще два
хлопці. Коли о 09.00 год. повернувся назад, то довідався, що 2 невідомі особи в
масках на обличчі та рукавицях ввірвалися у клуб, побили ОСОБА_10 та відкрито
викрали з клубу комп'ютерну техніку на загальну суму 7649 гривень, а саме: 3
системні блоки, 2 монітори, 2 колонки, мишку та клавіатуру.

З
оголошених в судовому засіданні показань ОСОБА_15, матеріали кримінальної
справи відносно якого виділені в окреме провадження (т.2 а.с. 55-56), слідує,
що 29.12.2001 року до нього гості в м. Коломию, приїхали його знайомі ОСОБА_7
та ОСОБА_6 У цей же день, приблизно о 23.00 год. він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6
зайшли в комп'ютерний клуб, який знаходиться в м. Коломия, по вул. Сахарова.
Пробувши в комп'ютерному клубі приблизно 20 хвилин пішли до нього додому, де
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запропонували пограбувати цей комп'ютерний клуб, а коли
відмовився на таку пропозицію, то ОСОБА_7 та ОСОБА_6 почали погрожувати
фізичною розправою. Оскільки боявся
ОСОБА_7 та ОСОБА_6, то погодився на їхню пропозицію вчинити злочин. Зранку
30.12.2001 року ОСОБА_7 та ОСОБА_6 взяли два старі одіяла, маски виготовлені з
шапок з прорізами для очей і всі разом троє пішли пішки до комп'ютерного клубу
на вул. Сахарова в м. Коломиї. Коли підвів їх до клубу, то домовилися, що
візьму таксі на залізничному вокзалі і через 10-15 хвилин буду чекати ОСОБА_7
та ОСОБА_6 неподалік клубу. На вокзалі
взяв таксі і поїхали на вул. Сахарова,
де зупинилися неподалік комп'ютерного клубу і очікував ОСОБА_7 та ОСОБА_6 З таксі
не виходив. Коли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вийшли з комп'ютерного клубу, то щось несли
замотане в покривала. Все це поставили у багажник таксі та поїхали до квартири
матері АДРЕСА_6. Разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 занесли речі, що були в покривалах,
з автомобіля у квартиру матері, яка знаходилася на той час за кордоном.
Побачив, що в покривалах знаходяться монітори та інша комп'ютерна техніка.
Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визвали таксі і поїхали геть, сказавши, що
ввечері приїдуть за комп'ютерами. Ввечері того ж дня, ОСОБА_7 та ОСОБА_6
приїхали та забрали комп'ютерну техніку, яку їм віддав брат ОСОБА_28, якого
перед тим попросив віддати цю комп'ютерну техніку ОСОБА_7 та ОСОБА_6

З
показань свідка ОСОБА_28 (т.2 а.с.51-52), оголошених в судовому засіданні,
слідує, що він разом із своїм братом ОСОБА_15 проживає в м. Коломия. Протягом
листопада-грудня 2001 року до брата приїжджав з Івано-Франківська знайомий
брата - хлопець ОСОБА_29. Останній раз бачив ОСОБА_29 30-31 грудня 2001 року.
Брат ОСОБА_15 повідомив йому, що має кудись піти і попросив, що коли вечором приїде ОСОБА_29, то дати ОСОБА_29
якісь сумки, що знаходились в квартирі їхньої матері АДРЕСА_6. Приблизно о
19.00 год. на автомобілі приїхав ОСОБА_29, який був разом з водієм та ще
якимось хлопцем. Тоді всі разом поїхали до квартири матері. Коли з ОСОБА_29
зайшли в дану квартиру, побачив дві сумки. На запитання що в цих сумках,
ОСОБА_29 відповів, що телевізори, які вони забирають додому. Після цього,
допоміг ОСОБА_29 винести та погрузити в автомобіль сумки і тоді з цими сумками
ОСОБА_29 поїхав геть.

З показань свідка ОСОБА_30 (т.2 а.с.61,153), оголошених в судовому
засіданні слідує, що 30.12.2001 року, приблизно о 07.00 год він прийшов у
комп'ютерний клуб, де вже знаходились ОСОБА_31 та ОСОБА_10 Двері зачинив ОСОБА_10
Коли сидів за комп'ютером, то почув як хтось
постукав в двері. ОСОБА_10 відчинив двері і тоді побачив в залі чоловіка в
якого на обличчі була чорна маска з прорізами для очей, в руках в цього
чоловіка була біта. У залі знаходився ще один нападник, але його не бачив, чув
тільки голос. Після цього чоловік в масці з бітою на російській мові сказав
сидіти за столом і не вставати, інакше поб'ють. Почув як кричав ОСОБА_10
Погрози сприймав реально. Вказані невідомі чоловіки винесли із комп'ютерного
клубу комп'ютерну техніку і пішли геть.

З
показань свідка ОСОБА_31 (т.2 а.с.65), оголошених в судовому засіданні, слідує,
що 29.12.2001 року, приблизно о 24.00 год. він прийшов в комп'ютерний клуб на
вул. Сахарова в м. Коломиї і був там до ранку 30.12.2001 року. У цей день о
07.00 год. у клубі знаходилися ОСОБА_10 та ОСОБА_30 Через деякий час почув стук
у двері, а коли подивився в сторону дверей, то побачив як до залу клубу зайшло
двоє чоловіків на обличчях яких були маски з прорізами для очей. Невідомі
чоловіки розмовляли на російській мові та наказали всім сидіти на своїх місцях
і при цьому погрожували, що поб'ють всіх. Потім ці невідомі чоловіки в масках
винесли з залу клубу комп'ютерні системні блоки та монітори.

З
показань свідка ОСОБА_32 (т.2 а.с. 63), оголошених в судовому засіданні слідує,
що 30.12.2001 року вранці разом із своїм товаришем на ім'я ОСОБА_33 вони пішли
до комп'ютерного клубу на вул. Сахарова в м. Коломиї. Коли прийшли то двері
були зачинені, і почали стукати, на що з середини почули крик на російській
мові щоб йшли геть звідси. Тоді знову почали стукати в двері та попросили
закликати адміністратора, на що у відповідь почули нецензурну лайку. Потім
двері клубу відчинились і він побачив як з середини вийшло двоє чоловіків в
масках на обличчях. Один з чоловіків підбіг до них і хотів вдарити палицею, але
вдалось втекти від цих нападників.

ОСОБА_13,
відносно якої кримінальна справа закрита на підставі Закону України «Про
амністію» від 31.05.2005 року, суду показала, що, в останніх числах грудня 2001
року, приблизно о 15.00 год. до неї на мобільний телефон зателефонувала
ОСОБА_12 і запропонувала поїхати погуляти в м. Коломию, разом із ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, на що погодилася. Потім всі четверо на таксі поїхали у м. Коломию.
ОСОБА_7 та ОСОБА_6 говорили, що їдуть у м. Коломию по справах. У м. Коломию
вони приїхали приблизно о 19.00 год. і разом з ОСОБА_12 в центрі міста вийшли з
автомобіля, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 кудись поїхали. Коли приблизно через годину з
ОСОБА_12 на таксі приїхали на автовокзал, підійшли до таксі на якому приїхали з
м. Івано-Франківська і в салоні автомобіля таксі побачила сумку. Що знаходилось
в сумці не бачила. Коли поверталися назад до м. Івано-Франківська, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 сказали таксистові, щоб їхав обережніше, оскільки в багажнику було
щось, що могло розбитись. Приїхавши в м. Івано-Франківськ, ОСОБА_7 та ОСОБА_6
вигрузили з автомобіля сумки які занесли в квартиру ОСОБА_12 На наступний день
в квартирі ОСОБА_12 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 витягнули з сумок два монітори, мишку,
клавіатуру, дві колонки, та два системні блоки. Про те, що дані комп'ютери були
здобуті злочинним шляхом їй відомо не було.

ОСОБА_12,
відносно якої кримінальна справа закрита на підставі Закону України «Про
амністію» від 31.05.2005 року, суду показала, що в кінці грудня 2001 року вона
з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_13 їздили в м.Коломию. Знаходячись в центрі м.
Коломия вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_13 вийшли з таксі та пішли гуляти. Через
деякий час, вони всі четверо зустрілись та поїхали назад в м. Івано-Франківськ.
Коли поверталась в м.Івано-Франківськ, в салоні автомобіля на задньому сидінні,
побачила якусь сумку з речами. Приїхавши в м. Івано-Франківськ за проханням
ОСОБА_7 дані речі занесли до неї в квартиру, після чого побачила, що це була
комп'ютерна техніка. Про те, що дана комп'ютерна техніка була здобута злочинним
шляхом їй відомо не було. ОСОБА_7 попросив, щоб в неї вдома постояла дана
комп'ютерна техніка, яку пізніше ОСОБА_7 забрав.

З
показань свідка ОСОБА_34 оголошених в судовому засіданні (т.2 а.с. 39-40)
слідує, що на початку січня 2002 року зустрівся із своїм знайомим на ім'я
ОСОБА_36, який проживає в мікрорайоні «Пасічна» в м. Івано-Франківську і який
запропонував придбати комп'ютер. Після цього вони поїхали до якогось будинку в
мікрорайоні «Пасічна», зайшли у квартиру, двері якої відчинила знайома ОСОБА_12
На столі у квартирі стояли три системні блоки, монітор, колонки та клавіатура.
У квартирі також знаходився його знайомий ОСОБА_29 на прізвисько «Струна», який
запропонував купити всю комп'ютерну техніку за 200 доларів США. Спитався чи є
на цю апаратуру документи, на що «Струна» відповів, що нема. Після цього
відмовився купувати техніку і пішов геть.

Свідок
ОСОБА_35 суду показав, що у 2001 році він підзаробляв працюючи таксистом в м.
Івано-Франківську на автомобілі «ВАЗ 21013» бежевого кольору. Приблизно у
період часу з 27.12.2001 по 31.12.2001
року на таксі на замовлення ОСОБА_6 возив ОСОБА_6, хлопця на ім'я ОСОБА_36 та
ще двох дівчат в м. Коломию. Коли приїхали до м. Коломиї, то в центрі міста
дівчата вийшли, а ОСОБА_6 та іншого хлопця повіз по дорозі яку вказував ОСОБА_6
Вони приїхали в якийсь мікрорайон з багатоповерховими будинками. Коли вони
зупинились ОСОБА_6 вийшов з автомобіля та зайшов в один з будинків. Через
деякий час ОСОБА_6 повернувся назад з
якимось хлопцем віком 16-17 років. Всі разом поїхали по дорозі яку вказував вже
невідомий хлопець. Коли зупинились ОСОБА_6 і невідомий хлопець вийшли з
автомобіля і зайшли в один з під'їздів будинку. Приблизно через 10 хвилин вони
повернулися та принесли з собою сумки, які склали в багажник. Після цього
незнайомий хлопець пішов геть а він разом з ОСОБА_6
та ОСОБА_36 поїхали за дівчатами та забравши їх повернулись в м.
Івано-Франківськ. В м. Івано-Франківську відвіз ОСОБА_6, ОСОБА_36 та дівчат
АДРЕСА_7. Після чого ОСОБА_6 і ОСОБА_36 забрали з багажника сумки і пішли з
дівчатами в сторону будинків.

З протокол-заяви потерпілого ОСОБА_11 (т.2 а.с.3) слідує, що потерпілий
звернувся в правоохоронні органи з повідомленням про те, що 30.12.2001 року,
приблизно о 07.00 год. невідомі особи відкрито заволоділи його комп'ютерною
технікою.

Протоколом огляду місця події, план-схемою та фототаблицею до нього (т.2
а.с.4-8), встановлено, оглянуто та описано місце вчинення розбійного нападу
30.12.2001 року на комп'ютерний клуб - приміщення комп'ютерного клубу по вул. Сахарова, 5, в м. Коломиї.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.2 а.с.53)
свідок ОСОБА_28 вказав на фотознімок ОСОБА_6, як на фотознімок особи, яку знає
по імені «ОСОБА_29» і яка приїжджала разом з іншим хлопцем в м. Коломию і якій
на прохання свого брата ОСОБА_15 приблизно у кінці грудня 2001 року передав дві
сумки, що знаходились у квартирі їхньої матері, АДРЕСА_6.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.2 а.с.57),
ОСОБА_15, матеріали кримінальної справи відносно якого виділені в окреме
провадження, підтвердив свої свідчення та вказав на фотознімок ОСОБА_6, як на
фотознімок особи, яка 30.12.2001 року в м. Коломиї разом із ОСОБА_7 вчинили
пограбування комп'ютерного клубу і заставили його стати співучасником даного
злочину, а саме заставили під'їхати на автомобілі до комп'ютерного клубу коли
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грабували клуб, а потім відвезти та сховати викрадене ними
майно у квартирі матері АДРЕСА_6.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.2 а.с.59)
ОСОБА_15, матеріали кримінальної справи відносно якого виділені в окреме
провадження, вказав на фотознімок ОСОБА_7, як на фотознімок особи, яка
30.12.2001 року в м. Коломиї разом із ОСОБА_6 вчинили пограбування
комп'ютерного клубу і заставили його стати співучасником даного злочину, а саме
заставили під'їхати на автомобілі до комп'ютерного клубу коли ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 грабували клуб, а потім відвезти та сховати викрадене ними майно у
квартирі матері АДРЕСА_6.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 03.01.2002 року
(т.2 а.с. 75) у потерпілого ОСОБА_10 малися тілесні ушкодження у вигляді синяка
навколо правого ока, крововиливу в кон'юктиву правого ока, садна в ділянці
нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень і спричинені від дій
тупих твердих предметів.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.2
а.с.178) свідок ОСОБА_35 вказав на фотознімок ОСОБА_6, як на фотознімок особи
по імені ОСОБА_29 та прізвиськом «Струна», яку на таксі в період часу з 27 по
31 грудня 2001 року разом з ще одним хлопцем та двома дівчатами підвозив в м.
Коломию, щоб перевезти звідти багаж в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до протоколу пред'явлення фотознімків для впізнання (т.2
а.с.176) свідок ОСОБА_35 вказав на фотознімок ОСОБА_39, як на фотознімок особи,
яку на таксі в період часу з 27 по 31 грудня 2001 року разом з хлопцем по імені
ОСОБА_29 та прізвиськом «Струна» та двома дівчатами підвозив в м. Коломию, щоб
перевезти звідти багаж в м. Івано-Франківськ.

Потерпілий
ОСОБА_40, суду показав. що 07.01.2002 року приблизно в 13.00 год. він
разом з дружиною та дочкою пішов в гості до знайомих, а син ОСОБА_14 залишився
дома. Коли повернулись додому, приблизно о 01.00 год. ночі, сина ОСОБА_14 ще не
було. 08.01.2002 року, проснувшись приблизно о 09.30 год. він почув сильний
храп з кімнати сина ОСОБА_14 і зайшовши в кімнату сина побачив в ОСОБА_14 на
обличчі синяк і подумав, що щось сталося. Дружина сказала, що син ОСОБА_14 прийшов
додому приблизно о 03.30 год., побитий. Око в нього
було підпухлим, з носа текла кров. Також дружина сказала, що коли син ОСОБА_14
прийшов додому, то в нього не було дубльонки і мобільного телефона. Приблизно о
10.30 год. приїхала бригада швидкої допомоги, лікарі якої сказали, що у сина
черепно-мозкова травма. О 11.00. син ОСОБА_14 помер.

ОСОБА_12, відносно якої дана кримінальна
справа закрита на підставі Закону України «Про амністію» від 31.05.2005
року, суду показала, що 08.01.2002 року приблизно о 01.00 - 02.00 год. разом з
ОСОБА_13 відпочивали на дискотеці «Ура». Потім до них за столик підсів ОСОБА_14 Коли хотіла зателефонувати ОСОБА_6,
то попросила мобільний телефон в ОСОБА_14, який дав їй телефон. Коли подзвонила,
то телефон підняв ОСОБА_7, який сказав, що ОСОБА_6 не має, після того спитав
кому належить телефон з якого дзвоню. Відповіла, що дзвоню з телефону ОСОБА_14
Тоді ОСОБА_7 сказав, що хоче забрати телефон у ОСОБА_14 ОСОБА_7 також спитався
у що одягнений ОСОБА_14, на що відповіла, що в дубльонку. Категорично
відмовилася виводити ОСОБА_14 Тоді ОСОБА_7, сказав, щоб відвезла ОСОБА_14 до будинку, в якому живе бабця ОСОБА_6, тобто на вул.
К.Данила, що він хоче зустрітися з ОСОБА_14
Спочатку не погоджувалася на пропозицію ОСОБА_7, але ОСОБА_7 настоював і
наказним тоном сказав це зробити. Ця розмова відбувалася по телефону. На таксі
разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 доїхали до гастроному по вул. Короля Данила.
Говорила таксисту куди треба їхати і потім попросила таксиста зупинитися. Після
цього вони в трьох підійшли в двір до будинку АДРЕСА_8. Сказала ОСОБА_13
почекати тут і тоді ОСОБА_13 зайшла в під'їзд будинку №14-Б, а вона з ОСОБА_14
пішли в мінімаркет. Коли з ОСОБА_14 поверталися назад і підходили до будинку
№14-А, то ззаду підбіг ОСОБА_7, який тримав палицю у руках. Потім побачила як
ОСОБА_7 вдарив палицею ОСОБА_14 по голові. Від удару був сильний
звук. ОСОБА_14 впав. Потім
ОСОБА_7 вдарив ще рукою ОСОБА_14 в голову. Зразу втекла і підбігла до ОСОБА_13,
яка стояла в кінці будинку 14-Б і разом втекли з цього місця, а потім на таксі
роз'їхалися по домах. На наступний день до неї прийшов ОСОБА_7, який був одітий
в нову дубльонку та мав новий телефон. Зрозуміла, що ОСОБА_7 вчинив злочин -
побив ОСОБА_14, забрав дубльонку та телефон у ОСОБА_14 ОСОБА_7 попередив її щоб
вона нікому не розповідала про те що сталося. 09.01.2002 року дізналася, що
ОСОБА_14 помер. Не знала, що ОСОБА_7 хотів вчинити напад на ОСОБА_14 Про
вчинення даного злочину не повідомила правоохоронні органи через те, що
боялася, так як ОСОБА_7 попередив та сказав щоб нікому про вчинене ним не
казала. У вчиненому розкаялася.

ОСОБА_13, відносно якої дана кримінальна
справа закрита на підставі Закону України «Про амністію» від 31.05.2005 року,
суду показала, що 08.01.2005 року приблизно о 01.00-02.00 год., разом з
ОСОБА_12. знаходилася на дискотеці «Ура» і до них за столик підсів ОСОБА_14
Потім ОСОБА_12. попросила у ОСОБА_14
його мобільний телефон для того щоб подзвонити. З телефоном ОСОБА_12 вийшла в хол
і через 10 хв. повернулася. На таксі разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_14 доїхали до
гастроному по вул. Короля Данила. ОСОБА_12 говорила таксисту куди треба їхати і
потім попросила таксиста зупинитися. Після цього вони в трьох йшли по вул.
Короля Данила. ОСОБА_12 сказала почекати і залишитися біля під'їзду. Залишила
їх зайшовши в під'їзд будинку і через деякий час вийшла з нього. Мала сумочку,
в якій також знаходилися речі ОСОБА_12, а саме її мобільний телефон, ключі та
гроші. В цей час на мобільний телефон ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_7, а коли підняла
трубку, то ОСОБА_7. почувши її голос вимкнув телефон. Коли йшла по вул. Короля
Данила в напрямку до вул. Мазепи, то побачила ОСОБА_7, який в руках тримав
дерев'яну палицю. ОСОБА_7 сказав, що
якщо маю гроші на таксі, то щоб пішла через двір будинків і на таксі поїхала
додому. Після того, ОСОБА_7 з палицею пішов геть. Через деякий час почула звук сильного удару і побачила, що
хтось біжить. Це бігла ОСОБА_12, з якою, потім, на таксі поїхали додому. У
таксі ОСОБА_12 розповіла їй, що коли вона йшла разом з ОСОБА_14, то підбіг
ОСОБА_7, який вдарив ОСОБА_14 палицею по голові, в результаті чого ОСОБА_14
впав і тоді, ОСОБА_12 звідти втекла. 08.01.2002 року на квартирі у ОСОБА_12
зустрілася з ОСОБА_7, який був одітий в дубльонку ОСОБА_14 і мав при собі його
мобільний телефон. Зрозуміла, що ОСОБА_7 вчинив злочин - побив ОСОБА_14, забрав
дубльонку та телефон у ОСОБА_14 ОСОБА_7 попередив її щоб вона нікому не
розповідала про те що сталося. 09.01.2002 року дізналася, що ОСОБА_14 помер. Не
знала, що ОСОБА_7 хотів вчинити напад на ОСОБА_14 Про вчинення даного злочину
не повідомила правоохоронні органи через те, що боялася, оскільки ОСОБА_7
наказав щоб нікому про вчинене ним не казала. У вчиненому розкаялася.

З показань свідка ОСОБА_38 (т.1 а.с. 177-178), оголошених у судовому
засіданні, слідує, що він працював таксистом служби «0-57». У ніч з 07.01.2002
року на 08.01.2002 року він приїхав на вул. С.Стрільців і зайшов в мінімаркет
«Албіс». У мінімаркет зайшов також ОСОБА_14, обличчя якого було в крові, під очима були синці.
ОСОБА_14 попросив відвезти його додому. Під час того як віз його додому,
ОСОБА_14 схопився за голову та сказав: «Хто мене так» і нахилившись заснув, а
біля свого дому ОСОБА_14 вийшов.

Свідок
ОСОБА_39 суду показала, що 07.01.2002 року, о 08.00 год. вона заступила на
роботу продавцем в мінімаркет «Лідія», який розташований на вул. Короля Данила,
16. В ніч на 08.01.2002 року, приблизно о 03.20 год, до мінімаркету підійшли
хлопець та дівчина. Вказаний хлопець, як пізніше виявилося це був ОСОБА_14,
спитав у дівчини, що купити. Дівчина відповіла, що сигарети, і ще цей хлопець купив їй запальничку. Після
цього, вони пішли в сторону вул. Мазепи і більше їх не бачила. Пізніше їй стало
відомо, що ОСОБА_14, який був з вказаною дівчиною, помер внаслідок отриманих
тілесних ушкоджень.

З показань свідка ОСОБА_41 (т.1 а.с. 180-181), оголошених у судовому
засіданні, слідує, що 07.01.2002 року він працював таксистом і приблизно о
02.45 год. на таксі з дискотеки «Ура» підвозив двох дівчат та ОСОБА_14 По
дорозі ОСОБА_14 спитав у дівчини, що сиділа на задньому сидінні, що вони будуть
робити, на що та відповіла, що поїдуть до неї додому. Проїхавши гастроном по
вул. Короля Данила, хтось з дівчат попросив зупинитись і вони вийшли з
автомобіля. ОСОБА_14 розплатився за таксі. Куди далі вони пішли не бачив.

З показань свідка ОСОБА_42 (т.1 а.с. 183-184), оголошених у судовому
засіданні слідує, що він працював охоронцем в мінімаркеті «Албіс». У ніч з
07.01.2002 року на 08.01.2002 року, до мінімаркету зайшов ОСОБА_14, який
був без дубльонки. У нього був синець під лівим оком та на голові були сліди
крові. ОСОБА_14 сказав, що йому потрібне таксі, щоб доїхати до будинків «КГД».
У цей час в мінімаркеті знаходився
таксист, з яким ОСОБА_14 кудись поїхав.

Свідок
ОСОБА_43 суду показав, що він знайомий з ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_12, також
він візуально знає ОСОБА_8 та ОСОБА_14 09.01.2002 року приблизно між 12.00 год.
і 13.00 год. до нього додому, за адресою АДРЕСА_9, зайшов ОСОБА_7 який приніс
із собою великий поліетеленовий пакет чорного кольору. ОСОБА_7 попросив
потримати у себе даний поліетеленовий пакет до вечора. Що знаходилось в пакеті
не знав, оскільки ОСОБА_7 не казав. На прохання ОСОБА_7 погодився потримати у
себе дома пакет. Після цього, ОСОБА_7 пішов на вулицю. Коли піднімав кульок, то
зрозумів, що у ньому знаходились якісь речі, але які
саме не знав. Ввечері 09.01.2002 року ОСОБА_7 по свій пакет не заходив.
Наступного дня 10.01.2002 року зустрів ОСОБА_7 на вул. Тролейбусній і попросив
його забрати пакет, тоді ОСОБА_7 зайшов і забрав даний поліетиленовий пакет і
пішов геть.

З показань свідка ОСОБА_44 (т.3 а.с.73),
оголошених у судовому засіданні, слідує, що він був знайомий з ОСОБА_14,
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_12, та ОСОБА_8 08.01.2002року у період часу з
14.00 год. по 15.00 год. по вул. Тролейбусній в м Івано-Франківську зустрівся з
ОСОБА_8 Деталей розмови не пам'ятає, однак ця розмова була про смерть ОСОБА_14,
а саме повідомив ОСОБА_8, що від одногрупників стало відомо, що ОСОБА_14
побили, в результаті чого той помер. Про те, чи бачив в ОСОБА_8 мобільний
телефон ОСОБА_14 не пригадує, можливо і міг бачити.

Згідно повідомлення чергової частини
Пасічнянського МВМ (т.1 а.с.3), 08.01.2002 року о 11.50 год. в Пасічнянський
МВМ поступило повідомлення від чергового МВ УМВС м. Івано-Франківська, про те,
що у своїй квартирі АДРЕСА_10, помер ОСОБА_14

З
протокол-заяви потерпілого ОСОБА_40 від 19.01.2002 року (т.1 а.с.6) слідує, що
потерпілий ОСОБА_14 звернувся в правоохоронні органи з повідомленням про те, що
в ніч з 07.01.2002 на 08.01.2002 року на його сина ОСОБА_14 напали невідомі
особи, які забрали у нього дубльонку, мобільний телефон
та нанесли тілесні ушкодження, внаслідок яких син ОСОБА_14 помер.

Протоколом огляду місця події від 08.01.2002 року (т.1 а.с. 9-11)
встановлено, оглянуто та описано місце виявлення трупа ОСОБА_14 - квартиру
АДРЕСА_10 та описано виявлені на тілі ОСОБА_14 тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця події від 12.01.2002 року (т.1 а.с. 7-8)
встановлено, оглянуто та описано місце вчинення розбійного нападу на ОСОБА_14 -
подвір'я між будинками по вул. Короля Данила в м.Івано-Франківську.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_13
(т.1 а.с.196-198) слідує, що ОСОБА_13 було відтворено обстановку та обставини
розбійного нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_14

З протоколу відтворення обстановки
та обставин події за участю ОСОБА_12 (т.2 а.с. 203) слідує, що ОСОБА_12 було
відтворено обстановку та обставини розбійного нападу ОСОБА_7 на ОСОБА_14

Згідно висновку судово-медичної експертизи №16-Е від 10.04.2002 року
(т.1 а.с. 230-231) на трупі ОСОБА_14
малися тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під
оболонки головного мозку, перелом кісток склепіння та основи черепа, яка
ускладнилась набряком та стисненням головного мозку, садна та синці голови,
підкон'юнктивальний крововилив лівого ока, подряпини обох верхніх кінцівок, які
спричинені тупими твердими предметами до 12 годин до наступлення смерті.
Закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки головного мозку, перелом
кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилась набряком та стисненням
головного мозку має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх спричинення
і знаходяться в прямому причинному зв'язку з наступленням смерті, а решта тілесних
ушкоджень мають характер легких. Смерть ОСОБА_14 настала від закритої
черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку,
переломами кісток склепіння та основи черепа, яка ускладнилась набряком та
стисненням головного мозку.

Суд, дослідивши всі зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй
сукупності, приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
у скоєнні інкримінованих їм злочинів знайшла своє підтвердження та кваліфікує
дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 101 КК України 1960 р., як умисне тяжке тілесне
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент
заподіяння; а також за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з
метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинений за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше приміщення,
спрямований на заволодіння майном у великих розмірах

Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого; а також за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та
здоров'я особи, яка зазнала нападу, з погрозою застосування такого насильства,
вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням в інше
приміщення, особою, яка раніше вчинила розбій, спрямований на заволодіння
майном у великих розмірах, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь
не обіцяне приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину.

Невизнання вини підсудним ОСОБА_6 в розбійному нападі на комп'ютерний клуб
у м.Коломиї, суд розцінює як намагання ухилитися від відповідальності за
вчинений злочин, та відкидає такі його свідчення, а також відкидає свідчення
підсудного ОСОБА_7 щодо того, що ОСОБА_6 не приймав з ним участі у розбійному
нападі, оскільки вони є суперечливими та такими, що спростовані послідовними
показаннями ОСОБА_15, який показав, що саме ОСОБА_6 з ОСОБА_7 безпосередньо
вчинили розбійний напад на комп'ютерний
клуб проникнувши туди у масках. Такі свідчення ОСОБА_15 узгоджуються з
показаннями свідка ОСОБА_28, який вказав на те, що саме ОСОБА_6 приїжджав у м.
Коломия забирати викрадену з комп'ютерного клубу техніку і брат ОСОБА_15
говорив, що саме ОСОБА_6 має приїхати за цією технікою. Відповідно до показань
свідка ОСОБА_35, саме ОСОБА_6 відігравав ведучу роль при поїздці на таксі за
речами у м.Коломия, оскільки саме ОСОБА_6 вказував йому, як водію таксі, куди
треба було їхати за даними речами - комп'ютерною технікою. Крім того, дані
показання ОСОБА_15, свідків ОСОБА_28,
ОСОБА_35 узгоджуються з показаннями інших свідків, а також дослідженими у
судовому засіданні письмовими матеріалами справи. Підстав для обмови ОСОБА_15,
свідками ОСОБА_28 та ОСОБА_35 підсудного ОСОБА_6 - судом не встановлено.

Часткове невизнання вини підсудним ОСОБА_6 в тому, що він не бажав наносити
тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 і коли замахнувся пляшкою у
сторону ОСОБА_9, то пляшка вилетіла з руки і попала в голову ОСОБА_9, суд
розцінює як намагання ухилитися у повній мірі від відповідальності за вчинений
злочин, та відкидає такі його свідчення, оскільки вони є непослідовними, суперечливими
та такими, що спростовані послідовними показаннями свідка ОСОБА_19, яка прямо
вказала на те, що ОСОБА_6 схопив зі столу пусту скляну пляшку з-під пива і
умисно наніс нею удар ОСОБА_9 по голові. Крім того, такі показання свідка
ОСОБА_19 узгоджуються з показаннями інших свідків, а також дослідженими у
судовому засіданні письмовими матеріалами справи. Підстав для обмови ОСОБА_6
свідком ОСОБА_19 - судом не встановлено.

При призначенні покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, дані про особи винних, та обставини які обтяжують та пом'якшують
їх покарання.

Так, призначаючи покарання підсудному ОСОБА_6
суд враховує те, що він неодноразово судимий, злочин вчинив під час невідбутої
частини покарання за попереднім вироком у період умовно-дострокового
звільнення, позитивно характеризується по місцю проживання, його часткове
визнання вини, та обставини які обтяжують та пом'якшують його покарання.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_6, є рецидив злочинів, вчинення
злочину у стані алкогольного сп'яніння. Обставин, які пом'якшують його
покарання - не встановлено. За таких
обставин справи, суд вважає, що виправлення
підсудного ОСОБА_6 неможливе
без ізоляції від
суспільства, тому покарання йому
слід обрати в
межах санкцій ч.1 ст.101 КК України 1960 року та ч.4 ст.187КК України у
виді позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням
у кримінально-виконавчій установі.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 27.04.2000 року
був засуджений Івано-Франківським міським судом за вчинення злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 188-1, ст.189-1 КК України до 2 років 3 місяців
позбавлення волі, а 13.04.2001 року на підставі постанови Коломийського
районного суду Івано-Франківської області був звільнений умовно-достроково на
невідбутий термін 1 рік 1 місяць 9 днів. Таким чином, ці нові злочини ОСОБА_6
вчинив протягом невідбутої частини покарання після умовно-дострокового
звільнення, а тому, за правилами, передбаченими ст. 71 КК України, до покарання
за знову вчинений злочин слід частково приєднати невідбуту частину покарання за
попереднім вироком.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_7 суд
враховує те, що він неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання у
виді позбавлення волі за вироком суду,
позитивно характеризується по місцю проживання, його часткове визнання вини, та
обставини, які обтяжують та пом'якшують його покарання. Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7,
є рецидив злочинів та вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.
Обставин, які пом'якшують його покарання - не встановлено. За таких обставин справи, суд вважає, що
виправлення підсудного ОСОБА_7
неможливе без ізоляції
від суспільства, тому покарання йому слід обрати
в межах санкцій ч.2 ст. 121, ч.4
ст.187 КК України у виді позбавлення волі з відбуванням у
кримінально-виконавчій установі.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 дані злочини вчинив
до постановлення попереднього вироку Хмельницького
міськрайонного суду від 21.07.2005 року, за яким він був засуджений за
ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі і на даний час
відбуває покарання, а тому остаточне покарання йому слід призначити з
застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком суду більш суворим призначеним покаранням.
Крім того, у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів,
слід зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду від 21.07.2005 року.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує те, що підсудний
ОСОБА_8 раніше судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має
постійне місце проживання, повністю визнав вину, та обставини які обтяжують та
пом'якшують його покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_8, є рецидив
злочинів. Обставиною яка пом'якшує його покарання - є щире каяття у вчиненому.
За таких обставин, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без відбування
покарання, яке йому слід обрати у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 396 КК України. Тому суд вважає за
можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування
призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_22 в
інтересах його сина - ОСОБА_9, в частині спричинення матеріальної шкоди
злочином слід задовольнити частково: на суму відшкодувань у зв'язку з каліцтвом
та ушкодженням здоров'я ОСОБА_9, на суму витрачену на лікування ОСОБА_9, на
суму витрачену на оплату отриманої правової допомоги та суму
санітарно-курортного лікування, які підтверджені в судовому засіданні
документально - 136606 гривень. У частині решта позовних вимог щодо витрат по
догляду за потерпілим слід відмовити, оскільки в судовому засіданні не
представлено жодних документальних доказів понесених витрат щодо догляду за
потерпілим ОСОБА_9 Суд також вважає, що потерпілому ОСОБА_9 вчиненим злочином
спричинено моральну шкоду: внаслідок одержаних тяжких тілесних ушкоджень, він
переніс, як фізичну біль, так і психологічні страждання з-за втрати здоров'я,
звичного нормального способу життя, так ОСОБА_9 внаслідок нанесених тілесних
ушкоджень став інвалідом 1 групи, знаходиться і на даний час у тяжкому стані.
Тому, враховуючи конкретні обставини
справи, характер та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_9, їх
наслідки й інші негативні впливи внаслідок отриманих тяжких тілесних ушкоджень,
суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити частково та розмір
відшкодування моральної шкоди визначити у розмірі 50000 гривень.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

з а с у
д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 101 КК України 1960 року, ч. 4 ст.187 КК України та
призначити йому покарання:

- за ч. 1
ст. 101 КК
України 1960 року - 7 (сім) років позбавлення
волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 8 (вісім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього
належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених
покарань, призначити ОСОБА_6 покарання - 9 (дев'ять) років позбавлення волі із
конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої
частини покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 27.04.2000
року до призначеного покарання, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання - 9
(дев'ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі із конфіскацією всього
належного йому майна з відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування покарання обчислювати з
21.04.2005 року - з дня затримання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до
набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під варту.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, ч. 4 ст.187 КК України та призначити йому
покарання:

- за ч. 2 ст. 121 КК України - 9 (дев'ять) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 187 КК України - 11 (одинадцять) років позбавлення волі із
конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених
покарань, призначити ОСОБА_7 покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення волі
із конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням у
кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно,
шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Хмельницького
міськрайонного суду від 21.07.2005 року більш суворим призначеним покаранням,
остаточно призначити ОСОБА_7 покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення
волі із конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням у
кримінально-виконавчій установі.

Зарахувати в строк призначеного покарання
ОСОБА_7 часткове відбуте ним покарання за попереднім вироком Хмельницького міськрайонного суду від
21.07.2005 року.

Строк відбування покарання засудженому
ОСОБА_7 обчислювати з 26.03.2005 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до
набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під варту.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України та призначити йому
покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 75 КК України, звільнити засудженого від відбування призначеного покарання у виді позбавлення
волі, встановивши іспитовий строк - 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов'язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи або навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Зарахувати в термін відбуття покарання ОСОБА_8 час попереднього ув'язнення
з 19.01.2002 року по 22.01.2002 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили
залишити раніше обраний - підписку про невиїзд.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_22 в
інтересах його сина - ОСОБА_9, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_9 - 136606 гривень матеріальної шкоди та 50 000 гривень моральної
шкоди.

Речові
докази по справі: відеокасету (т.1 а.с. 193, 196, 203) - залишити при справі;
дерев'яну палицю (т.1 а.с. 13) - знищити.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженими, які
перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення їм копії вироку

Суддя Л.Ю. Кишакевич