У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_10,
суддів ОСОБА_11, ОСОБА_12,
за участю прокурора ОСОБА_13,
при секретарі ОСОБА_14

розглянула в судовому засіданні 9 квітня 2015 року у м. Києві кримінальне провадження № 0000359 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому провадженні у суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2014 року щодо ОСОБА_6

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2014 року та

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

та мешканця АДРЕСА_1, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років в порядку ст. 77 КК України без конфіскації майна, а на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов'язків, передбачених частинами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він за невстановлених слідством обставин придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який зберігав при собі з метою збуту.

18 квітня 2013 року та 24 квітня 2013 року ОСОБА_6, перебуваючи у під'їзді будинку АДРЕСА_2, в ході проведення оперативних закупок незаконно збув ОСОБА_7 особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою відповідно 2,9377 г та 2,8287 г в перерахунку на суху речовину, отримуючи кожного разу винагороду у сумі за 100 грн.

У касаційній скарзі з доповненнями прокурор ставить питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 через м'якість. Посилається на безпідставне застосування судом статей 69, 75 КК України. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У запереченнях на касаційну скаргу захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_6 просить залишити судові рішення без зміни.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі не оскаржується.

Доводи прокурора про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого ОСОБА_6 через м'якість є обґрунтованими.

Як видно з вироку, при призначенні покарання суд послався на щире дійове каяття та шлях виправлення ОСОБА_6, те, що він має постійне місце проживання, працює, має міцні сімейні та соціальні стосунки, утримує мати пристарілого віку, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Разом з тим, ці вимоги закону при розгляді даної справи апеляційним судом залишились не виконаними.

Зокрема, в апеляційній скарзі прокурора ставилось питання про скасування вироку у зв'язку з безпідставним призначенням ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч. 2 ст. 307 КК України та необґрунтованим звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. На обґрунтування своїх доводів прокурор посилався на те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, повністю визнав вину у суді, однак під час досудового слідства не визнавав та розслідуванню не сприяв, що на думку прокурора не може свідчити про щире каяття; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, судимість погашена, однак знову вчинив злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Крім того, прокурор заперечував визнання пом'якшуючою його вину обставиною наявність на утриманні мати пристарілого віку ОСОБА_9, оскільки працевлаштування ОСОБА_6 відбулося саме напередодні ухвалення вироку, при цьому судом не з'ясовано, за рахунок яких коштів він приймав участь в утриманні своєї матері, до того ж ОСОБА_9 має ще одного сина.

Суд апеляційної інстанції ці належним чином мотивовані доводи прокурора про м'якість призначеного ОСОБА_6 покарання не перевірив і не спростував та усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК України, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, не зазначив підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

На думку колегії суддів, за наведених судом обставин кримінального провадження та відсутності інших обставин, які відповідно до вимог закону можуть істотно вплинути на висновок суду щодо виду та розміру покарання, призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України та звільненням його від відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України є не мотивованим і занадто м'яким.

Тому колегія суддів вважає, що у зв'язку з невідповідністю ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України вона підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого мають бути усунені зазначені вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12