Справа № 11-230 /2008 року Головуюча
в 1-й інстанції Бондар В.В. Категорія ст. ст. 187 ч.2 і І, 198
КК України Доповідач
І М ' Я М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Хмельницької області в
Головуючого -судді
суддів
Суслова М.І., Козачка С.В.,
участю прокурора Бантюка І.М.,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за
апеляціями прокурора, що приймав участь у розгляді справи, засудженого
ОСОБА_2 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного
суду від 28 січня 2008 року.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця і мешканця
АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,
раніше судимого:
року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки
позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового
засуджено за ст. 198 КК України на 1 рік позбавлення
підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за
попереднім вироком і остаточно призначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі.
утримується під вартою.
відбування покарання ОСОБА_1 постановлено рахувати з 28 січня 2008 року, зарахувавши в цей строк
час тримання під вартою з 25 квітня 2007 по 27 січня 2008 року.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_2,
українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, не судимого в силу ст.. 89 КК України, -
засуджено за ст. 187 ч.1
КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
утримується під вартою.
відбування покарання ОСОБА_2 постановлено рахувати з 28 січня 2008 року, зарахувавши в цей
строк час тримання під вартою з 26
квітня 2007 по 27 січня 2008 року.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця і мешканця
АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не
одруженого, на утриманні перебуває одна неповнолітня дитина, раніше судимого:
року Хмельницьким міськрайонним судом за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік 6
місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України та встановленням
іспитового строку на 1 рік ,-
засуджено за ст. 198 КК України на 1 рік позбавлення
підставі ст. 71 КК України приєднано частину невідбутого покарання за попереднім
вироком і остаточно призначено 1 рік 9 місяців
позбавлення волі.

Він
утримується під вартою.

Строк
відбування покарання ОСОБА_3 постановлено рахувати з 28 січня 2008 року, зарахувавши в цей
строк час тримання під вартою з 25
квітня 2007 по 28 січня 2008 року.

Долю
речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_2 засуджено за те, що він 24 квітня
2007 року в під'їзді будинку АДРЕСА_4, з
застосуванням фізичного насильства, спричинив потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та
заволодів його золотими ланцюжком, перснем з чорним оніксом, наручним
годинником та грішми на загальну суму 2069 грн., а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за
заздалегідь не обіцяний збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом,
оскільки, достовірно знаючи про те, що речі викрадені, того ж дня вони разом з
ОСОБА_2 збули викрадений перстень в ломбард, отриманні гроші витратили на свої
потреби, а наступного дня, викупивши його з ломбарду, перепродали на ринку
невстановленій особі.

В
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків викладених у вироку фактичним обставинам справи, що істотно вплинуло
на його висновки та призначення занадто м'якого покарання. При цьому він
вважає, що суд невірно перекваліфікував дії засудженого ОСОБА_2 з частини другої на частину першу ст.
187 КК України, а дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3
- із ст. 187 ч.2 КК України на ст.. 198
КК України.

Засуджений ОСОБА_2 та в його інтересах захисник ОСОБА_5 в своїх апеляціях
просять вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії засудженого на ст.. 185 ч.1
КК України. Стверджують, що вирок не в
повній мірі відповідає фактичним обставинам справи, оскільки будь-якого нападу,
насильства чи погрози застосувати насильство до потерпілого з метою заволодіння
його майном не було, що підтверджується послідовними показами винного та
поясненнями, даними в судовому засіданні, експертом Кащенко В.Д.

Засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирок
не оскаржили.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку доводів апеляції,
засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 та в їх інтересах захисників ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на їх заперечення, потерпілого ОСОБА_4, який в апеляційному
судді підтвердив про спричинення йому в
під'їзді будинку тілесних ушкоджень усіма трьома нападниками та заволодіння
останніми належними йому золотими виробами і грішми, ОСОБА_2 і в його інтересах
захисника ОСОБА_8 на підтримку вимог своїх апеляцій про зміну вироку,
перекваліфікацію вчиненого та пом'якшення покарання, провівши судове слідство в
обсязі перевірки доводів апеляцій з допитом засуджених, потерпілого, аналізом
свідоцьких показів та вивчивши інші матеріали кримінальної справи, колегія
суддів судової палати приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляції
прокурора, який приймав участь у розгляді справи, а твердження засудженого
ОСОБА_2 і в його інтересах захисника ОСОБА_8 як такі, що не можуть бути
задоволені.

Відповідно
до ч.1 ст.365 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним
судом в межах поданих апеляцій. За змістом доводів апелянтів вони оспорюють
обґрунтованість засудження судом першої інстанції ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Провівши
судове слідство в частині допиту засуджених, потерпілого, свідків та вивчивши
матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд
необґрунтовано перекваліфікував дії ОСОБА_2 з частини другої на частину першу
ст.. 187 КК України, а ОСОБА_1 і ОСОБА_3 - на 198 КК України.

Апеляційним
судом встановлено, що 24 квітня 2007 року біля 15 год. 20 хвилин ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння в під'їзді будинку АДРЕСА_4, з метою заволодіння чужим
майном, напали на гр. ОСОБА_4, нанесли йому тілесні ушкодження у вигляді забою
потиличної ділянки голови зліва, м'яких тканин четвертого пальця основної
фаланги лівої кисті, лівої половини тазу, крововиливу по передній поверхні в
середній третині лівого передпліччя, в ділянці лівої сідниці, садна четвертого пальця лівої кисті, струсу
головного мозку , які за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я, та відкрито заволоділи золотими
ланцюжком за 942 грн. і перснем з чорним оніксом за 1041 грн., наручним
годинником „Луч” за 70 грн., грошима в сумі 16 грн., чим завдали потерпілому
матеріальні збитки на суму 2069 грн.

Після
заволодіння майном потерпілого ОСОБА_4
підсудні збули викрадений золотий перстень в ломбард на паспорт ОСОБА_1,
а виручені гроші витратили на свої потреби. На слідуючий день продали золотий
ланцюжок, за виручені кошти викупили з ломбарду перстень, який перепродали
незнайомій особі, а гроші витратили на спиртне. Годинник після затримання
видали працівникам міліції.

Винність
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в розбійному нападі на ОСОБА_4 ґрунтується, насамперед, на показах
потерпілого, які він повністю підтвердив в апеляційному суді, свідків ОСОБА_9,
дружини останнього, від якого тій через
декілька хвилин після нападу розповідав потерпілий про трьох нападників,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які були очевидцями втечі саме трьох осіб з
під'їзду будинку, в який перед цим зайшов ОСОБА_4

Потерпілий
ОСОБА_4 при допиті його в судовому засіданні апеляційної інстанції показав, що
24 квітня 2007 року дружина близько 14 години 30 хвилин послала його в магазин
за продуктами. В овочевому магазині від купив 100 гр. горілки, томатний сік і
присів за столик, за яким розпивали спиртне трьох незнайомих йому чоловіків.
Випивши свої напої, він піднявся із-за столу та пішов додому. В під'їзді
будинку його наздогнали особи, з якими він сидів за столиком в магазині, та
почали наносити удари в голову і по тілу. Втративши на декілька хвилин
свідомість та після її повернення в квартирі зразу ж розповів дружині про напад
трьох незнайомців, які його побили і забрали золоті вироби, годинник та залишок
грошей в сумі біля 16 грн. Вважає, що його в той день побили саме підсудні по
вказаній справі ОСОБА_1, ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 Матеріальних претензій до останніх немає, оскільки родичі останніх
повністю розрахувалися за спричинені
збитки та моральну шкоду, однак дотримується думки, що винні особи
повинні понести реальне покарання, хоча в значно менших строках, ніж просить
прокурор.

Викладені
вище покази потерпілого об'єктивно підтверджуються показами свідків, які
перепровірялися в судовому засіданні згідно вимог ст.. 306 КПК України.

Так,
дружина потерпілого ОСОБА_9 підтвердила, що у вказаний день вона вручила
чоловікові 20 грн. і послала в магазин
за продуктами. Коли він виходив з квартири то був з золотим ланцюжком на шиї
з хрестиком, на лівій руці був золотий
перстень з чорним оніксом та годинник марки „Луч”, мобільний телефон вона
забрала і залишила в квартирі . Після 15 години чоловік повернувся з магазину в
брудному одязі, без кепки, при цьому тримався за голову і повідомив про його
побиття в під'їзді та викрадення усіх золотих виробів. Вона зразу ж вибігла на
вулицю де дві жінки, які сиділи перед під'їздом на лавці, повідомили, що в
короткий проміжок часу після того, як потерпілий зайшов в під'їзд звідти
вибігло троє чоловіків, які побігли вниз по вул.. Інститутській. Після цього
вона пішла в відділ міліції і повідомила про побиття чоловіка та викрадення в
нього речей ( а.с. 29 ).

Свідок
ОСОБА_11 показувала, що 24 квітня 2007 року близько 15 години вона сиділа на
лавці біля свого будинку і бачила як потерпілий з невідомим їй чоловіком
заходив в під'їзд будинку, а потім через декілька хвилин звідти вибігло троє
чоловіків та побігли в сторону вул.. Інститутської. Про побачене вона
повідомила ОСОБА_10, яка перебувала поряд на лавці. Ще через декілька хвилини
вибігла дружина ОСОБА_4, яка розповіла про побиття чоловіка і тоді ОСОБА_10
повідомила тій, що бачила трьох невідомих, які вибігли з під'їзду ( а.с.79 ).

Аналогічні
покази давала свідок ОСОБА_10 ( а.с. 78 ).

Свідок
ОСОБА_13 стверджував, що в післяобідній час 24 квітня 2007 року він йшов на
агітмайданчик відпочити на лавці. В цей час побачив трьох незнайомців, які
швидко бігли від будинку АДРЕСА_4, а біля нього припинили біг та швидким кроком
продовжували рух. Про що вони говорили він не чув. В руках останніх ніяких
предметів і речей не бачив. Через невеликий проміжок часу після того до нього
підійшла невідома жінка і повідомила про
побиття її чоловіка та крадіжку в того речей трьома незнайомими особами. Він
запам'ятав цей факт лише з цікавості про причини швидкого бігу трьох
незнайомців з під'їзду будинку № 192 та
чому пізніше про них запитувала жінка ( а.с.80).

Допитаний
в апеляційному суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав частково та
показав, що до розбійного нападу на ОСОБА_4 не причетний, а лише приймав участь
в збуті золотого персня, якого дав йому ОСОБА_2 та за допомогою його паспорта
вказану річ було здано в ломбард. Виручені гроші вони витратили на власні
потреби. На слідуючий день перстень було викуплено, продано на ринку іншій
особі, а гроші витратили на спиртне. Стверджує, що на досудовому слідстві
покази давав під фізичним впливом працівників міліції.

Аналогічні
покази в апеляційній інстанції дав і ОСОБА_3, наголосивши, що до розбійного
нападу не причетний, а приймав участь лише в реалізації золотих речей
потерпілого та ділився вирученими грішми.

ОСОБА_2,
себе визнав винним частково та показав, що в вказаний день проводив потерпілого
додому, коли в під'їзді той впав і втратив свідомість, таємно викрав його
золоті вироби, годинник та гроші. Наздогнавши ОСОБА_1 і ОСОБА_3, які в під'їзді
не були, повідомив про необхідність продати золоті вироби. Погодившись на його
пропозицію усі поїхали в ломбард, на паспорт ОСОБА_1 здали золотий перстень.
Гроші витратили на власні потреби. На слідуючий день він продав золотий
ланцюжок невідомій особі, за гроші викупили перстень. Знову ж його перепродали
незнайомому, а гроші потратили на придбання спиртного. На досудовому слідстві
обмовив ОСОБА_3 і ОСОБА_1 під
тиском працівників міліції.

Позицію
усіх трьох підсудних, які частково визнають себе винними, колегія суддів
розцінює як таку, що дає підстави останнім ухилитися від відповідальності за
скоєне, їх покази вважає неправдивими, оскільки вони спростовуються
послідовністю показів потерпілого в трактуванні вчиненого нападниками на
протязі усього досудового і судового слідства, та узгоджуються з показами
свідків, які були очевидцями втечі трьох нападників саме в той час, коли був
побитий потерпілий, і з того ж самого під'їзду, в який він заходив до нападу на
нього.

За
таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що мотивація суду
першої інстанції про непричетність ОСОБА_1 і ОСОБА_3 до вчинення розбійного
нападу на потерпілого ОСОБА_4 є поспішною, зробленою всупереч показів
потерпілого і свідків та без відповідного аналізу цілого ряду матеріалів
кримінальної справи.

Самі
обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_2 під час їх допиту в якості свідків розповідали
при яких обставинах вони усі втрьох
разом з ОСОБА_1 зустрілися в овочевому магазині по вул.. Тернопільській в м.
Хмельницькому, де розпочали вживати спиртні напої, як до них за стіл підсів
незнайомий чоловік, як ОСОБА_3 запропонував забрати у нього золоті речі, на що
вони погодилися, і в під'їзді будинку, в який той зайшов, побили останнього і
забрали золото. При цьому їх дії були
продумані та спрямовані на заволодіння чужим майном.

Так,
при нападі ОСОБА_3 вдарив потерпілого ззаду, від чого той впав. ОСОБА_2 рукою
тиснув на спину не даючи можливості піднятися. ОСОБА_1 зняв з руки потерпілого годинник, а з шиї
золотий ланцюжок. ОСОБА_3 намагався з
пальця потерпілого зняти перстень, а коли не зміг цього зробити, облизав його
палець і лише тоді зняв перстень. По дорозі ОСОБА_1 годинник викинув, але
ОСОБА_2 забрав знову його собі. На таксі приїхали в центр міста, де ОСОБА_1
запропонував на свій паспорт здати перстень в ломбард, що і було зроблено.
Отримавши 100 грн. коштів, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 взяли по 20 грн., ОСОБА_1 - 30
грн., а решту витратили на спиртне. На слідуючий день продали незнайомим
золотий ланцюжок, за виручені гроші в ломбарді викупили перстень, знову
перепродали його незнайомим , а гроші витратили на покупку горілки і їжі ( а.с.
17-18 ).

Вказані
покази вони підтвердили на очних ставках ( а.с.31-33).

Такі ж
покази вони давали і в якості підозрюваних ( а.с.39, 46,53 ).

Згідно
висновків судово-медичного дослідження № 924 від 26 квітня 2007 року у
потерпілого виявлені тілесні ушкодження
у вигляді припухлостей потиличної ділянки голови зліва, м'яких тканин
четвертого пальця основної фаланги лівої кисті, крововиливу по передній
поверхні в середній третині лівого передпліччя, в ділянці лівої сідниці, забою
лівої половини тазу, струсу головного мозку та за своїм характером є легкими,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я ( а.с.82 ).

Вказані
висновки узгоджуються з показами потерпілого в частині нанесення йому тілесних
ушкоджень усіма нападниками, оскільки одна особа стільки ушкоджень за такий
короткий проміжок часу не змогла б нанести.

В
зв'язку з наведеним судова палата не може погодитися з мотивацією суду першої
інстанції про відсутність між підсудними попередньої змови на вчинення нападу з
метою заволодіння майном потерпілого та вважає такі твердження безпідставними,
неперевіреними і помилковими.

Не може
погодитися апеляційний суд і з мотивацією місцевого суду про пред'явлення
ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2 обвинувачення, яке ґрунтується на доказах ,
отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Як
вбачається з матеріалів справи, доводи обвинувачених про те, що вони давали
показання про обставини вчинення ними
розбійного нападу під фізичним та психічним впливом з боку працівників міліції
під час досудового слідства перевірялися прокуратурою м. Хмельницького . За
результатами перевірки відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо
працівників Південо-Західного ВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області за
відсутністю в їх діях складу злочину ( а.с.289).

За
таких обставин, які викликають сумніви в колегії суддів про законність
прийнятого судового рішення стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_2, допитавши
потерпілого і обвинувачених, перевіривши їх покази, які вони давали на
досудовому слідстві і в місцевому судді та дослідивши наявні матеріали
кримінальної справи по обставинах, викладених в апеляціях прокурора ,
засудженого ОСОБА_2 і його захисника, апеляційний суд приходить до висновку, що
обвинувачені 24 квітня 2007 року біля 15 години 20 хвилин в під'їзді будинку
АДРЕСА_4 в м. Хмельницькому за попередньою змовою, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, вчинили розбійний
напад на потерпілого ОСОБА_4, заподіявши йому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я та відкрито заволоділи майном останнього на
загальну суму 2069 грн., вчинивши злочин, передбачений ст.. 187 ч.2 КК України.

При
призначенні покарання колегія судів враховує обставини, що пом'якшують та
обтяжують його, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особистість винних
та конкретні обставини по справі.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудних судова палата визнає вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Підсудний
ОСОБА_1 має на утриманні хвору матір, здійснював догляд за інвалідом першої
групи, сам хворіє.

У
підсудного ОСОБА_3 на утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Підсудний
ОСОБА_2 розкаявся у вчиненому.

Усі
підсудні відшкодували потерпілому ОСОБА_4
матеріальні збитки і моральну шкоду. Претензій до них останній не має. В
судовому засіданні апеляційної інстанції він висловив бажання про необхідність
обрання усім підсудним реальної міри покарання.

Разом з тим, він попросив при його обранні
врахувати усі обставини, які пом'якшують відповідальність та призначити
покарання в значно менших розмірах, на які зробив наголос державний обвинувачував.

Апеляційний
суд, враховуючи побажання потерпілого ОСОБА_4. приходить до переконання, що
вони є виваженими, обґрунтованими і повинні бути прийняті до уваги при
обговоренні питання про призначення підсудним покарання.

Колегія
суддів, при призначенні підсудним покарання вважає за можливе дійти
обґрунтованого припущення, що воно є дійсно необхідним і буде цілком достатнім
для виправлення винних і попередження нових злочинів.

Підсудні
молоді люди, з урахуванням особи кожного
з них та за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання, а також
позиції потерпілого, апеляційний суд приходить до переконання про можливість
призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в
санкції частини другої ст.. 187 КК України.

Одночасно з наведеним, судова палата враховує, що підсудні ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вчинили злочин в період іспитового
строку і остаточне покарання їм слід призначити за сукупністю вироків.

Суд
погоджується з позицією потерпілого про відмову
від цивільного позову, оскільки матеріальні вимоги останнього задоволені
винними в повному обсязі, а провадження в цій частині необхідно закрити.

На
підставі наведеного та керуючись ст..ст. 362, 365, 366, 378 КПК України,
колегія суддів судової палати, -

з а с
у д л
а :

апеляцію
прокурора задовольнити, а засудженого ОСОБА_2 і в його інтересах захисника -
залишити без задоволення.

Вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 28 січня 2008 року стосовно ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 скасувати.

Визнати
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
187 КК України, та призначити їм покарання з застосуванням ст. 69 КК України по
4 ( чотири) роки і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна за
виключенням житла кожному.

У
відповідності з вимогами ст.. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом
часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком призначити:

ОСОБА_1
- 5 ( п'ять ) років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
приватного майна за виключенням житла ;

ОСОБА_3
- 5 ( п'ять ) років позбавлення волі з конфіскацією його приватного майна за
виключенням житла ;

Строк
покарання засудженим рахувати з 26 серпня 2008 року зарахувавши в цей строк час
перебування під вартою ОСОБА_1 і ОСОБА_3
з 25 , а ОСОБА_2 - з 26 квітня 2007 по 25 серпня включно 2008 року.

Міру
запобіжного заходу підсудним залишити попередню - утримання під вартою.

Провадження
по справі за позовом потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування шкоди закрити в
зв'язку з відмовою позивача від своїх вимог.

Речові
докази: наручний годинник „Луч” та дві бірки на золоті вироби, які знаходяться
на зберіганні в камері схову речових доказів Хмельницького МВ УМВС України,
повернути потерпілому ОСОБА_4

Вирок
може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України через апеляційний суд
Хмельницької області протягом одного місяця з моменту проголошення, а
підсудними, які перебувають під вартою - протягом такого ж терміну з часу
отримання копії вироку.

Головуючий
суддя
В.М. Кульбаба

Судді
М.І. Суслов

С.В.ОСОБА_3

Сукупність
зібраних досудовим слідством доказів вини усіх трьох обвинувачених в розбійному
нападі на потерпілого ОСОБА_4 повністю знайшло своє підтвердження при розгляді
справи в апеляційному суді підтверджується зібраними матеріалами кримінальної
справи, які достатньо повно і об'єктивно доказами

.

який
просив скасувати вирок місцевого суду і постановити новий апеляційного суду з
обранням засудженим більш суворого покарання, засуджених та в їх інтересах
захисників і законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15
його матері ОСОБА_14 на їх спростування, а засудженого ОСОБА_15 та захисника
ОСОБА_16 на підтримку доводів своїх апеляцій, провівши судове слідство по
епізоду злочинних посягань 22 січня 2007 року стосовно потерпілого ОСОБА_17 в межах допиту обвинувачених, потерпілих і
перепровірки та вивчення всіх інших матеріалів справи по обставинах спричинення
останньому тілесних ушкоджень і викрадення з квартири велосипеда , колегія
суддів судової палати

з н а х о д и т ь :

апеляції прокурора, засудженого ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_16 в інтересах засудженого
ОСОБА_18 як такі, що задоволенню не
підлягають.

Вина ОСОБА_15 та ОСОБА_18 у вчинених
злочинах при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та
дослідженими в
судовому засіданні доказами, а по епізоду спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_19 та викрадення його велосипеда з квартири і перевірена судовим слідством апеляційного
суду.

Так,
в суді засуджений ОСОБА_15 вину
визнав і показав, що дійсно між ним та
ОСОБА_20 неподалік кафе-бару „Лора” був конфлікт, в ході якого він наніс два
удари в обличчя потерпілому. Телефон, який в подальшому подарував брату, забрав у ОСОБА_20, одночасно
забрав і 12 гривень готівкою.

Із
показань потерпілого ОСОБА_21, очевидців подій свідків ОСОБА_22, ОСОБА_23
вбачається, що ОСОБА_15 застосував до ОСОБА_20 насильство, в результаті якого
заволодів його майном: мобільним телефоном та грошима в сумі 12 грн.

За
висновком судово-медичного експерта №53 від 31.01.2007 року у ОСОБА_20
тілесних ушкоджень не виявлено.

Стосовно
подій 22 січня 2007 року ОСОБА_15 показав суду, що в стані алкогольного
сп'яніння сумісно з ОСОБА_18 вони з метою „з'ясування стосунків” зайшли в
будинок ОСОБА_24 В ході конфлікту він, ОСОБА_25 відокремленим держаком від
лопати, який підібрав в будинку, вдарив потерпілого по голові. Коли повертались
з місця події, з кімнати, то із коридору разом з ОСОБА_18 відкрито викрали
велосипед.

Наведені
обставини підтвердив засуджений ОСОБА_18

Такі
показання засудженні підтвердили в ході судового слідства в суді апеляційної
інстанції.

Про те,
що потерпілому було нанесено лише один удар підтверджується висновком
судово-медичної експертизи.

Об'єктивно
вина засуджених підтверджується
протоколами огляду місця події, речових доказів та їх вилучення, пред'явлення
особи для впізнання, довідкою про вартість викраденого, висновками
судово-медичної експертизи та іншими матеріалами кримінальної справи.

Проаналізувавши вчинене та оцінивши
в сукупності усі докази, суд обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність
вини засуджених у вчинених злочинах, вірно кваліфікувавши їх дії, у
відповідності з скоєним, за ст.ст. 187
ч. 1 та 186 ч.3 КК України.

Перевіряючи
доводи апеляції прокурора в судовому засідання апеляційної інстанції колегія
суддів вважає їх недостатньо обґрунтованими та поспішними. При цьому наголошує,
що судом першої інстанції було правильно встановлено про недоведеність такої
обов'язкової ознаки розбою як напад з метою заволодіння чужим майном,
а вказане не знайшло свого підтвердження як в місцевому суді при розгляді
справи, так і в засіданні апеляційного суду при перегляді вироку в порядку
вимог процесуального закону.

Міра
покарання їм обрана згідно вимог ст. ст. 50 і 65 КК України з врахуванням
ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи винних, конкретних обставин по справі
та невідбутого ОСОБА_15 покарання за попереднім вироком.

При
цьому судом враховані всі обставини, які пом'якшують покарання, в тому числі і
ті, на які посилаються засуджені.

Підстав
для скасування вироку, його зміни та пом'якшення покарання апеляційна інстанція
не знаходить.

Керуючись
ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

вирок Нетішинського міського суду
від 12 червня 2007 року щодо ОСОБА_15 та ОСОБА_18 залишити без змін,
а апеляції прокурора, засудженого
ОСОБА_15 та адвоката ОСОБА_16 в інтересах засудженого ОСОБА_18 - без задоволення.

Головуючий
- суддя В.М. Кульбаба

Судді М.І. Суслов

В.Й. Курдзіль