Справа № 572/736/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В :
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_4 , який не має передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання, ремонт вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою КМУ № 576 від 12 жовтня 1992 року та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року в один із днів вересня 2014 року, перебуваючи неподалік обвідної залізничної колії ст.Сарни Львівської залізниці, за допомогою пилки по металу вкоротив канал ствола та приклад знайденої ним на цьому ж місці мисливської гладкоствольної рушниці, пошкодив за допомогою шліфувальної бумаги номер та клеймо заводу на ствольній подушці рушниці шляхом зняття металу, виготовивши таким чином предмет, який згідно висновку судово-балістичної експертизи є обрізом заводської мисливської гладкоствольної рушниці моделі «ІЖ-18» 16 калібру 1964 року випуску і відноситься до кримінальної гладкоствольної вогнепальної зброї, яка є справною та придатною дот стрільби. Після чого, цього ж дня обвинувачений переніс вказану вище вогнепальну зброю до місця схову - ями, яка знаходиться на відстані 10 метрів від обвідної залізничної колії ст.Сарни Львівської залізниці, де і зберігав до 15 листопада 2014.
року, тобто до вилучення її цього дня у ОСОБА_4 - о 18 годині 10 хвилин працівниками ВОХОР на відстані 10 метрів від обвідної залізничної колії ст.Сарни Львівської залізниці.
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу вогнепальної зброї та злочин, передбачений ч.1 ст.263-1 КК України незаконне виготовлення вогнепальної зброї.
Під час досудового розслідування між прокурором Сарненської районної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 28 лютого 2015 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно із угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч.1 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки із звільненням від відбування покарання, відповідно до ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ч.4 ст.469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочини, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до тяжких злочинів, а тому угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє зміст угоди, положення ч.4 ст. 474 КПК України щодо права на судовий розгляд, під час якого обвинувачення має доводитись прокурором, можливості мати захист від обвинувачення та можливості надання доказів на доведення невинуватості. Крім цього, із пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, факт застосування до останнього примусу, насильства або погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, останній заперечив.
Суд вважає, що умови угоди не суперечать вимогам чинного Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, а тому є достатні підстави для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання, оскільки, на думку суду має можливості для виконання вказаного покарання.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України, призначивши покарання :
за ч.1 ст.263-1 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки,
за ч.1 ст.263 КК України - у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань - у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_9