АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/287/2012 Номер провадження 11/1690/287/2012Головуючий у 1-й інстанції Киричок Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

попереднього розгляду справи

21 лютого 2012 року м. Полтава

суддя апеляційного суду Полтавської області Нізельковська Л.В.

з участю прокурора Кашициної О.Є.

провівши попередній розгляд справи за скаргою ОСОБА_2 на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року задоволено заяву ОСОБА_3 та скасовано заходи забезпечення цивільного позову, застосовані постановою слідчого СВ СУ ГУМВС України в Полтавській області від 02.06.2008 року в частині накладеного арешту на майно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на ? частину будинку № 37 по вул.Мясоєдова, м.Полтава та автомобіль „ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1, легковий „комбі, шасі № Y6D074.

Суд першої інстанції, скасовуючи арешт, накладений на майно в якості забезпечення цивільного позову за заявою ОСОБА_3, вказав, що ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 19.08.2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 128 КК України та ч.1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України у звязку із закінченням строків давності, а справу закрито, при цьому питання скасування заходів забезпечення позову не вирішувалось, тому вважав за можливе скасувати заходи забезпечення позову, застосовані постановою слідчого.

В принесеній апеляції ОСОБА_2 просить скасувати постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року про скасування заходів забезпечення цивільного позову та повернути справу на новий судовий розгляд, посилаючись при цьому на те, що районний суд, у відповідності до вимог ст. 248 КПК України, не мав права розглядати заяву ОСОБА_3, оскільки не виносив рішення по вищевказаній справі, а сам ОСОБА_2 судової повістки про виклик до суду на 26.12.2011 року не отримував, в звязку з чим не зміг в повній мірі скористатись передбаченими законом процесуальними правами.

Відповідно до ст. 347 КПК України апеляція може бути подана: на вироки, які не набрали законної сили, ухвалені місцевими судами; на постанови про застосування чи незастосування примусових заходів виховного і медичного характеру, ухвалені місцевими судами. Апеляція також може бути подана: на ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом, про закриття справи або направлення справи на додаткове розслідування; на окремі ухвали (постанови), ухвалені місцевим судом; на інші постанови місцевих судів у випадках, передбачених КПК України.

Статтею 411 КПК України оскарження постанови, винесеної відповідно до положень вказаної статті, не передбачено.

Таким чином ОСОБА_2 не має права подавати апеляцію на вказану постанову, а тому на підставі п.2 ч.4 ст. 357, ч.1 ст. 359 КПК України суд приходить до висновку про необхідність відмови в прийнятті апеляції до свого розгляду.

Керуючись ст. 357, 359 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити в прийняті до розгляду апеляції ОСОБА_2 на постанову Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.12.2011 року в справі за заявою ОСОБА_3 про скасування арешту на майно постановою слідчого від 02.06.2008 року в якості забезпечення цивільного позову.

Суддя Л.В.Нізельковська