АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/879/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 639/7565/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0001401 від 24.07.2014 року,-

в с т а н о в и л а:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 , яке погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого 29.08.2013 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду від 25.07.2014 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід строком на 60 днів, тобто до 21.09.2014 року з визначенням розміру застави у сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, що існують ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчинені якого він підозрюються, те, що підозрюваний ОСОБА_8 ніде не працює, не має утриманців, тобто відсутність міцних соціальних зв`язків, а також наявність непогашеної судимості, вважав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу обґрунтовуючи її тим, що на його думку суд не в повній мірі врахував відомості, щодо особи підзахисного, те що він щиро покаявся у вчиненому, має власність та постійне місце проживання на території Харківської області, сума завданого збитку є незначною, ОСОБА_8 має хронічне захворювання - туберкульоз, злочин, за яким він підозрюється підпадає під поняття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення і наявна ймовірність того, що потерпілий може відмовитися від обвинувачення у кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним апелянт просить скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.07.2014 року, ухвалити нову ухвалу та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт із забороною ОСОБА_8 , залишати житло з 19 години 00 хвилин по 07 годину 00 хвилин наступного дня.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апелянта який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 24.07.2014 року близько 18 години 40 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту по вул. Академіка Богомольця в м. Харкові, помітив раніше незнайомого йому чоловіка ОСОБА_10 , який стояв та рахував гроші, які після цього поклав до лівої зовнішньої кишені одягненої на нього сорочки, та направився в сторону свого будинку, в результаті чого у ОСОБА_8 раптово виник умисел на заволодіння грошових коштів, ОСОБА_8 почав переслідувати ОСОБА_11 . Переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошових коштів, ОСОБА_8 почав переслідувати ОСОБА_10 та направився за ним до будинку АДРЕСА_2 , де на першому поверсі другого під`їзду ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи що його дії є відкритими та бажаючи цього, діючи повторно, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_10 один удар лівою рукою в обличчя, від якого останній відійшовши вперся в стінку, а правою рукою з зовнішньої лівої кишені сорочки Чемер відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 72 гривні, після чого місце скоєння злочину покинув, однак пізніше був затриманий на місці вчинення злочину мешканцями будинку АДРЕСА_2 .

З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 24.07.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 України за № 00001401.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України свідчать зібрані у кримінальному провадженню докази - протокол огляду місця події від 24.07.2014 року, протоколи допиту потерпілого Чемера, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_8 .

Слідчий суддя обґрунтовано вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку за попереднім вироком, яке законодавством віднесено до категорії тяжких, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

При наявності таких відомостей колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обираючи запобіжний захід у вигляді продовження строків тримання під вартою, слідчим суддею відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України визначено можливість звільнення підозрюваного з-під варти у разі внесення застави у розмірі 25000 гривень, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

За таких обставин, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 липня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді