КОПІЯ Справа № 521/3449/15-к
Номер провадження:1-в/521/270/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника ЧВК УДПтСУ в

Одеській області (№ 74) ОСОБА_4

представника медичної частини

ЧВК УДПтСУ в

Одеській області (№ 74) ОСОБА_5

засудженої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції, клопотання ЧВК УДПтСУ в Одеській області (№ 74), погодженого з в.о. начальника Управління ДПСУ в Одеській області щодо звільнення від покарання за хворобою засудженої: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, українки, громадянки України, що має середню освіту, заміжня, що має неповнолітню дитину 2011 року народження, офіційно не працюючої, до позбавлення волі мешкала та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 1)05.06.2013 року Суворовським р/с м. Херсона за ч. 2 ст. 307 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 2) 19.06.2014 року Голопристанським р/с Херсонської області за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяця (за вказаним вироком відбуває покарання), -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що засуджена ОСОБА_6 , знаходиться на стаціонарному лікуванні в медичній частині установи з діагнозом: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІV. Енцефалопатія змішаного ґенезу (токсична+ВІЛ-асоційована). Орофарингеальний кандидоз. Анемія, легкий перебіг. Тромбоцитопенія. Лейкопенія. Важка імуносупресія. Цироз печінки змішаної етіології, активний прогресуючий перебіг, стадія декомпенсації (ст.. «А-В» по Чайлд Пью). ПГ ІІ. Гепатоцелюлярна недостатність ІІ. Спленомегалія. ЖКХ: калькульозний холецистит.

Згідно з п.п. 2.8 та 10.1 «Переліку захворювань, які є підставою подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання», який затверджений спільним наказом МЮ України та МОЗ України від 18.08.2014 року № 1348/5/572, засуджена ОСОБА_6 , може бути представлена до суду для звільнення від подальшого відбуття покарання.

Щодо особи засудженої, у клопотанні зазначено, що по прибутті до установи ОСОБА_6 була працевлаштована у майстерні установи робочою. За нетривалий час роботи мала виробничі показники нижчі ніж середні по бригаді. Внутрішньоцеховий режим та трудову дисципліну не порушувала. З 07.11.2014 року по 16.02.2015 року перебувала на лікуванні при Дар`ївській виправній колонії УДПтСУ в Херсонській області (№ 10). За період відбування покарання в місцях позбавлення волі (у Дар`ївській колонії) ОСОБА_6 за порушення режиму утримання має одне діюче стягнення (за нетактовну поведінку відносно працівників установи, коли знаходилась на лікуванні).

В судовому засіданні представник ЧВК № 74 та представник медичної частини просили суд задовольнити клопотання, оскільки засуджена хворіє тяжкими захворюваннями, які перешкоджають їй перебувати в установі відбуття покарання.

Засуджена ОСОБА_6 будучи в хворобливому стані фактично погодилась с клопотанням та також просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки засуджена ОСОБА_6 захворіла на тяжку хворобу до вчинення злочину та постановлення вироку суду. Окрім того факт захворювання не тягне за собою обов`язку суду щодо звільнення від покарання. Тяжкість злочину, особа засудженої та тривалий термін не відбутого покарання свідчать про необхідність відмови в задоволенні клопотання колонії.

Вивчивши клопотання та додаткові матеріали, вислухавши думку прокурора, представника ЧВК № 74, представника медичної частини ЧВК № 74 та засудженої, суд вважає за необхідне клопотання ЧВК № 74 задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_6 засуджена Голопристанським р/с Херсонської області 19.06.2014 року за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 6 років 3 місяця. За вказаним вироком відбуває покарання. Прибула до ЧВК УДПтСУ в Одеській області 28.08.2014 року з Херсонського слідчого ізолятору.

Під час відбуття покарання, а саме 14.10.2014 року засудженій встановлений діагноз: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІV. Енцефалопатія змішаного ґенезу (токсична+ВІЛ-асоційована); та Цироз печінки змішаної етіології, активний прогресуючий перебіг, стадія декомпенсації.

В зв`язку з вказаним захворюванням, засудженій спеціальною лікарською комісією був проведений медичний огляд, для встановлення наявності захворювання, яке підпадає під Перелік захворювань, які є підставою подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання.

За результатами огляду, 03.03.2015 року вказаною лікарською комісією складено висновок № 3 у відношенні засудженої ОСОБА_6 , відповідно до якого у останньої встановлений діагноз: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІV. Енцефалопатія змішаного ґенезу (токсична+ВІЛ-асоційована). Орофарингеальний кандидоз. Анемія, легкий перебіг. Тромбоцитопенія. Лейкопенія. Важка імуносупресія. Цироз печінки змішаної етіології, активний прогресуючий перебіг, стадія декомпенсації (ст.. «А-В» по Чайлд Пью). ПГ ІІ. Гепатоцелюлярна недостатність ІІ. Спленомегалія. ЖКХ: калькульозний холецистит.

Тобто захворювання: 1)ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІV, енцефалопатія змішаного ґенезу (токсична+ВІЛ-асоційована); та 2) Цироз печінки змішаної етіології, активний прогресуючий перебіг, стадія декомпенсації, підпадають під п.п. 2.8 та 10.1 «Переліку захворювань, які є підставою подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбуття покарання», який затверджений спільним наказом МЮ України та МОЗ України від 18.08.2014 року № 1348/5/572.

Вказаний висновок спеціальної лікарської комісії, судом перевірений на дотримання вимог «Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», який затверджений спільним Наказом МЮ України та МОЗ України від 18.08.2014 року № 1348/5/572. будь-яких порушень законодавства судом не встановлено.

Даючи оцінку доводам прокурора, щодо тяжкості скоєного злочину, особи засудженої, та тривалого строку відбуття покарання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Таким чином, кожна людина має невід`ємне право на життя і невід`ємне право на здоров`я і ніхто не може свавільно позбавити людину як життя так і здоров`я.

Встановлюючи відповідну норму в Кримінальному Законі (ст. 84 КК України), законодавець передбачив певні виключні обставини за яких особа не здатна відбувати покарання у вигляді позбавлення волі. Серед іншого мова йде про певні види захворювань, які прямо передбачені у відповідному Переліку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту у даному випадку суспільства.

У будь-якому випадку метою покарання не є створення для особи нелюдських умов відбуття покарання, спричинення фізичного болю чи страждань, жорсткого поводження і у найгіршому випадку позбавлення життя особи.

Як встановлено під час розгляду клопотання, у засудженої ОСОБА_6 у 2006 році встановлений діагноз ВІЛ-інфекція. Однак з вказаним діагнозом особа здатна не тільки жити і ефективно боротись з хворобою, але й може відбувати покарання. Що ж стосується захворювання ВІЛ-інфекція, клінічна стадія ІV, асоційована енцефалопатія, то діагноз щодо вказаного захворювання засудженій поставлений лише 14.10.2014 року, тобто після ухвалення вироку суду. У даному випадку не потрібно мати медичної освіти, щоб зрозуміти про розвиток хвороби з часу захворювання по теперішній час і відповідно погіршення стану здоров`я особи.

З пояснень фахівця у медичній галузі, а саме начальника медичної частини ЧВК № 74 ОСОБА_5 , також вбачається, що засуджена ОСОБА_6 знаходиться у дуже тяжкому стані. Так, лікарі у неї діагностують запаморочення, втрату рівноваги та неможливість самостійного пересування. Засуджена самостійно не в змозі себе обійти та забезпечити свій побут. Фіксують неадекватну поведінку у вигляді випорожнення в ліжку, розмазування випорожнень по лиці та білизні. На протязі декількох місяців засуджена фактично постійно знаходиться в медичній частині, де її намагаються надати допомогу, однак ані засобів до лікування, ані засобів для належного медичного обстеження, медична частина колонії не має. Відсутні у них навіть медичні засоби для стабілізації хворобливого стану засудженої.

Таким чином, судом встановлено, що засуджена не відбуває покарання, а знаходячись в медичному відділені установи виконання покарання фактично вмирає.

Вказаний факт, також підтверджується особистим спостереженням за засудженою головуючим по вказаному клопотанню, під час судового засідання. Так, на питання суду, засуджена відповідала не голосно, іноді не чітко, з певною затримкою. Іноді не розуміла поставлених питань. На деякі питання суд не отримував відповіді взагалі. При розгляді клопотання ОСОБА_6 скаржилась на нудоту та погане самопочуття.

Суд вважає, що тяжкість вчиненого злочину, достатньо великий не відбутий строк покарання, та наявне одне стягнення у засудженої, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання ЧВК № 74, оскільки є лише додатковими обставинами які повинні враховуватись судом при вирішенні питання, щодо звільнення засудженої від покарання за хворобою. Головним чинником у даному випадку повинна бути тяжка хвороба, яка дійсно перешкоджає відбувати покарання. Окрім того, стягнення засуджена отримала, будучи знаходячись на лікуванні у медичній частині Дар`ївської виправної колонії № 10. Враховуючи вказану тяжку хворобу у засудженої, а також її поведінку під час знаходження в медичній частині ЧВК № 74 (неадекватна поведінка, випорожнення в ліжку та інш.), суд вважає, що остання могла повести себе по відношенню до адміністрації установи не свідомо, а лише завдяки прогресуючій хворобі.

Питання щодо поводження ОСОБА_6 після можливого звільнення з місць позбавлення волі та забезпечення її належним доглядом, на думку суду не є питанням суду, яке повинно розглядатись в рамках ст. 84 КК України.

Вирішуючи вказане клопотання, суд також ґрунтується на засадах кримінального провадження, які зазначенні у Главі 2 КПК України, однією з яких, є Верховенство права. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, постановляючи вказану ухвалу, суд вважає, що вказане судове рішення буде справедливим. Справедливий суд є ключовим компонентом верховенства права і має важливе значення не тільки з точки зору захисту прав засудженого (у даному випадку), однак й для забезпечення належного функціонування судової системи і гарантій здійснення правосуддя.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 84 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
Клопотання ЧВК УДПтСУ в Одеській області (№ 74), погодженого з в.о. начальника Управління ДПСУ в Одеській області щодо звільнення від покарання за хворобою засудженої ОСОБА_6 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання, яке призначено вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 19.06.2014 року за ч. 2 ст. 307, ст. 71 КК України, з місць позбавлення волі, за хворобою.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1

Секретар: