АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/1180/2015 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 179 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0002587 від 14.04.2015 року ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва, юристом 2 класу ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 12.06.2015 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг. українця, громадянина України, з вищою осівтою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Обґрунтовуючи застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя зазначив, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та обставини вчинення підозрюваним інкримінованого правопорушення, та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя прийшов до висновку, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_8 зможе запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що стороною обвинувачення при розгляді клопотання було надано докази підтвердження необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які судом не були враховані при винесенні рішення. Також вказує, що підозра ОСОБА_8 в інкримінованому правопорушенні повністю обґрунтована, і підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а також встановлені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню, не даючи можливості працівникам правоохоронних органів проводити огляд на місці події, припиняти протиправні дії інших осіб. За таких обставин, апелянт вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе досягти своєї мети та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку підозрюваного і захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового і кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002587 від 14.04.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.
В ході досудового розслідуванням встановлено, що 14.04.2015 р., приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_8 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та невстановленими слідством особами, з метою вчинення хуліганських дій прибули в центральну частину міста Києва, а саме до адміністративної будівлі Вищого господарського суду України, розташованого по вул. Копиленка, 6 в м. Києві та знаходячись перед вхідними дверима Вищого господарського суду України, ОСОБА_8 , діючи групою осіб спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та невстановленими слідством особами з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи норми поведінки та моралі у суспільстві, з особливою зухвалістю, принижуючи при цьому честь та гідність представників влади, а саме працівників ГУМВС України в місті Києві, Управління державної охорони України, Державної служби охорони, які виконували функціональні обов`язки з охорони громадського порядку, забезпечували охорону громадського порядку та недопущення проникнення агресивно налаштованого натовпу до приміщення Вищого господарського суду України, почали здійснювати активні дії, які виразились у заклику до грубого порушення громадського порядку, фізичному опорі працівникам правоохоронних органів, який проявлявся у штовханині, чіплянні за їх формений одяг, а також пошкодженні вхідних дверей зазначеного суду у вигляді розбиття скла.

15.04.2015 р. ОСОБА_8 був затриманий, в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, а саме в умисних діях, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненими групою осіб, пов`язаними з опором представникам влади, які виконували обов`язки з охорони громадського порядку.
16.04.2015 р. слідчий СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із старшим прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
16.04.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві відмовлено в задоволенні клопотання та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , віку та сімейного стану останнього, міцності його соціальних зв`язків, відсутності судимостей, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановлених під час розгляду клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Як такого виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних, щодо його особи, в їх сукупності, судом першої інстанції не встановлено та колегією суддів не вбачається.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_8 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 194, 182, 183, 196, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва, юристом 2 класу ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

______________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4