Справа №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня
2008 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Савенка В.Г.

при секретарі Сукач Л.І.

з участю прокурора Олійник
І.А.

адвоката
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Золотоноша кримінальну
справу про обвинувачення: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Великий-Хутір, Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина
України, освіта неповна-середня, неодруженого, не працюючого, жителя с. Великий-Хутір, Драбівського району
Черкаської області, раніше не судимого,-

у вчиненні злочину передбаченого ст. 286
ч.2
КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2008 року близько 19 години 30
хвилин рухаючись по а/д
Гельм'язів-Драбів в напрямку с. Беспальчево Драбівського району Черкаської області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ д.н.
НОМЕР_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, виїхав на ліве узбіччя та з'їхав в кювет, де допустив
наїзд на дерево. В наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у
виді переломів ребер справа, правосторонній пневмогемоторакс, що відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень,
у зв'язку з небезпекою для життя, та тілесні ушкодження у виді перелому правої ключиці,
перелому гілки лівої лонної кістки, розрив правого крижово-клубового сегменту з порушенням
конфігурації тазового кільця, субкапсулярного розриву правої нирки, що відноситься до тілесних
ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості у зв'язку з тривалим розладом здоров'я; пасажир ОСОБА_3
отримав тілесні ушкодження у виді перелому 4 та 5 ребер справа, що відноситься
до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО
ступеню тяжкості, у зв'язку з тривалим розладом здоров'я та тілесні ушкодження у виді струсу головного
мозку, забій шийного та грудного відділів хребта, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Таким чином ОСОБА_1
порушив вимоги п.п. 2.9 а) ПДР України, де вказано: «Водію забороняється керувати транспортним
засобом в стані алкогольного сп'яніння», порушив п.2.3 б) ПДР
України, де вказано:
«Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою,
відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильність розміщення та кріплення вантажу технічним станом
транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», п.10.1 ПДР
України, де вказано: « Перед початком руху перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху
водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створити перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху», п.12.1 ПДР Україні де вказано: « Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху
водій повинен врахувати дорожню
обстановку, а також особливості вантажу, що перевозить, і стану транспортного засобу, щоб мати
змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»

Свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286
ч. 2 КК України ОСОБА_1 визнав повністю та по суті інкримінованого йому злочину
суду пояснив, що 30
січня 2008 року близько 13 години він виїхав з дому, на своєму власному
автомобілі марки ЗАЗ д.н. НОМЕР_1 і поїхав в напрямку центру с. Великий Хутір Драбівського району Черкаської області, де на
автобусній зупинці побачив свого знайомого
ОСОБА_3, той зупинив його і запропонував поїхати в с. Безбородьки до його
дівчини, яка там проживає. З ОСОБА_3був його знайомий на ім'я ОСОБА_4, який приїхав
до нього погостювати. Він погодився
з пропозицією ОСОБА_3і вони в трьох поїхали в напрямку с. Безбородьки
Драбівського району Черкаської області. Приїхавши в с. Безбородьки вони зупинилися біля одного з магазинів,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вийшли з автомобіля і пішли в магазин, де придбали пляшку пива та пляшку горілки, коли хлопці повернулися в
автомобіль, вони розпили придбані ними спиртні напої і поїхали в напрямку с. Безбородьки, до
дівчини ОСОБА_3. Приїхавши в с. Безбородьки ОСОБА_3 забрав свою
дівчину, та її подругу і ми поїхали в напрямку с. Безпальчеве Драбівського району
Черкаської області. Він сидів за кермом автомобіля, ОСОБА_3 на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_4 та двоє дівчат на задньому
пасажирському сидінні, їхав він на швидкості
близько 80 кмгод. Потім хтось із дівчат крикнув, що позаду їде міліція,він
подивився в дзеркало заднього виду і побачив, що за ним їде якийсь автомобіль.
Після чого він не справився з керуванням, з'їхав на узбіччя, а потім в кювет, де відбулося зіткнення
з деревом. Після удару всі
пасажири та він вийшов з автомобіля, дівчата вийшли на дорогу і зупинили
автомобіль марк «Ауді» чи «Мерседес», точно сказати не можу, водій вищевказаного
автомобіля запитав чи все нормально, і забравши
дівчат поїхав в напрямку с. Гельмязів Золотоніського району Черкаської області. Після цього він сів в
автомобіль і по польовій дорозі виїхав на проїзну частину дороги де й залишив автомобіль, а його та хлопців забрала
швидка медична допомога. До ДТП автомобіль перебував у технічно-справному
стані. Під час керування транспортним засобом він перебував в стані алкогольного сп'яніння, та
керував автомобілем без посвідчення водія оскільки він його не має.

Свою вину у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України він
визнає повністю та щиросердечно розкаюється і просить суворо не карати.

Крім повного визнання
підсудним ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.286 КК України, його винність повністю підтверджується зібраними досудовим
слідством доказами, які не досліджувалися в судовому засіданні відповідно до
ст. 299 ч. 3 КПК України

Суд вважає, що винність ОСОБА_1 в порушенні правил безпеки дорожнього руху
або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони
заподіяли тяжке тілесне ушкодження, доведеною повністю, а його дії кваліфікуються
за ст. 286 ч. 2 КК України.

При призначенні
покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненного
злочину та особу підсудного, який характеризується позитивно.

Обставинами, що
обтяжують покарання підсудного суд визнає вчинення
злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, суд визнає його щире
каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що він відшкодував
потерпілим збитки частково, а також те, що на його утриманні перебуває
неповнолітня дитина, 1996 року народження.

Суд визнає можливим призначивши
підсудному покарання у вигляді позбавлення волі звільнити його відбування
покарання надавши йому іспитовий строк і не направляти його в місця позбавлення
волі, а також не застосовувати до нього додаткове покарання.

Керуючись
ст.ст.321,323,324 КПК України,-

п р и с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені злочину
передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і призначити покарання - три роки позбавлення
волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК
України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням надавши йому
іспитовий строк на 1 рік, зобов'язавши його періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи за місцем проживання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
потерпілої ОСОБА_2 2000 грн. в порядку
відшкодування шкоди.

Вирок може бути оскаржено підсудним до апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня вручення йому
копії вироку, а іншими учасниками процесу в той же термін з часу його
проголошення.

Суддя: Савенко В.Г.