Справа № 460/3824/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2015м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Яворові справу у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 08 серпня 2014 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця служби за контрактом військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , за військовим званням солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 виявив бажання проходити військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 та пройшовши військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримавши припис військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 №25 від 03.02.2014 року вирушив до місця проходження військової служби - військової частини НОМЕР_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

06.02.2014 року, ОСОБА_4 уклав контракт з командуванням військової частини НОМЕР_2 про подальше проходження військової служби за контрактом строком на три роки та зарахований до списків особового складу частини і поставлений на всі види забезпечення.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2014 року №15-ПМ (по особовому складу) солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак з 06.02.2014 року, з моменту укладення контракту ОСОБА_4 з командуванням військової частини НОМЕР_2 він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його

направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

03.03.2014 року за сигналом «Тривога» військову частину НОМЕР_2 переведено у вищу ступінь

-2-

бойової готовності, на військовослужбовців покладено спеціальні завдання та розпочато особливий період несення військової служби, про що було доведено до всього особового складу частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення військової частини останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

У відповідності до плану відмобілізування та приведення військової частини НОМЕР_2 у бойову готовність та на виконання вимог наказу командира вказаної частини від 10.06.2014 року №111 «Про перехід 24 окремої механізованої бригади на нове умовне найменування» військову частину НОМЕР_2 з 10.06.2014 року переведено на умовне найменування воєнного стану «військова частина -польова пошта НОМЕР_1 ».

08.07.2014 року близько 8 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину - польова пошта НОМЕР_1 та без поважних причин незаконно перебував поза її межами, перебуваючи до 28.10.2014 року по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд.

28.10.2014 року, о 12 год. 14 хв., солдат ОСОБА_4 усвідомив вчинене ним кримінальне правопорушення та добровільно і самостійно прибув у військову прокуратуру Львівського гарнізону, де заявив про себе.

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), не маючи наміру назавжди ухилитись від військової служби, в період з 08.07.2014 року по 28.10.2014 року самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ) що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно без поважних причин перебував поза межами її розташування, тривалістю понад один місяць, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині свою вину визнав повністю та пояснив, що він дійсно в період з 08 липня 2014 року по 28 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військової частини в якій проходить військову службу за контрактом.
В даний час в скоєному він щиро розкаюється, розуміє, що вчинив протиправні дії, бажає надалі проходити військову службу та сумлінно виконувати покладені на нього обов`язки. Просить суворо його не карати, не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000063 від 08 серпня 2014 року. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому провадженні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового провадження. З огляду на це, суд, з`ясувавши, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, та немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши, що вони у такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглянув провадження за правилами, передбаченими даними нормами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, що були добуті та досліджені в судовому засіданні суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 в період з 08 липня 2014 року по 28 жовтня 2014 року самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 і підлягає відповідальності за ч. 3 ст.407 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , як пом`якшуючі вину обставини, суд визнає те, що він сам з`явився із зізнанням, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, в скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не добуто.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання

-3-

обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

У кримінальному провадженні витрат на залучення експерта немає.

Обвинуваченому ОСОБА_4 24.11.2014 року було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, термін якого закінчився 24 січня 2015 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з відбування покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Застосувати до засудженого ОСОБА_4 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ:

ОСОБА_1