Справа № 460/2128/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Яворівський районний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Гоцко В.І.,

при секретарі: Домашовець М.Ф.

з участю прокурора: Назара С.Р.,

обвинуваченого: ОСОБА_1,

потерпілого: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові Львівської області кримінальне провадження №0000451 про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста Новояворівська Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, розлученого, безпартійного, військовозобов"язаного,тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, такого, який не має судимості,

за ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2013 року, приблизно о 03 годині, обвинувачений ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, знаходячись в приміщенні власної квартири АДРЕСА_1, з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи неповнолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для його життя чи здоров"я, яке виразилося в демонструванні металевої монтировки, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав його мобільний телефон марки "Нокія 6300", вартістю 560 гривень з двома сім-картками: "Київстар" НОМЕР_1,

вартістю 25 гривень та "Лайф" НОМЕР_2, вартістю 25 гривень, флеш-картою на 2 Gb, вартістю 50 гривень, а всього відкрито викрав майна потерпілого на загальну суму 660 гривень.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_1 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 підтверджується такими зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Повним визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_1 та його показами в судовому засіданні про те, що дійсно, 31 березня 2013 року, він працював на тимчасових роботах, де споживав алкогольні напої і біля 03 години, повернувся додому. В своїй квартирі, в АДРЕСА_1, побачив ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які спали в кімнаті на ліжку і є рідними братами колишньої дружини його рідного брата - ОСОБА_5.

Його розлютив той факт, що брат, без його дозволу запросив в квартиру гостей, яких він надумав прогнати, але при цьому вирішив забрати у ОСОБА_2 мобільний телефон, яким той користується, оскільки той неодноразово ночував у нього в квартирі і він бачив у нього мобільний телефон.

В коридорі своєї квартири, він взяв в руки металеву монтировку, якою погрожуючи ОСОБА_2 наказав віддати мобільний телефон. Коли ОСОБА_2 витягнув з кишені штанів свій мобільний телефон, він вирвав цей телефон з рук потерпілого, а самих гостей вигнав з квартири.

Через декілька хвилин він злякався того, що ОСОБА_2 повідомить у відділення міліції про факт викрадення у нього мобільного телефону, а тому спочатку кинув цей чужий мобільний телефон в унітаз, а потім викинув телефон через вікно на вулицю.

Також через декілька днів, він знайшов на вулиці викрадений та викинутий ним мобільний телефон, який був частково пошкоджений і забрав додому. В даний час, він в повному об"ємі відшкодував потерпілому ОСОБА_2 завдану шкоду, попросив у потерпілого пробачення і той жодних претензій до нього немає.

Розуміє, що поступив неправильно, дуже шкодує, що так сталося, просить суворо його не карати.

Відповідно до ст.349 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, визнає недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно фактичних обставин відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, так як вони ніким не оспорюються і учасники судового розгляду не заперечують проти цього.

Аналізуючи докази, що були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України в судовому засіданні доведено повністю і кримінальне правопорушення кваліфіковано вірно, оскільки він відкрито викрав чуже майно (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого.

Обираючи вид і розмір покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, такі обставини, що пом'якшують покарання як з'явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставини які обтяжують покарання, як вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, із звільненням його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обов"язки:

-не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,

-повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи,

-періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1, у вигляді особистого зобов"язання, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речові докази - мобільний телефон марки "Нокія 6300", з двома сім-картками: "Київстар" та "Лайф", флеш-картку на 2 Gb, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2 під розписку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області, протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: Гоцко В.І.