Справа №489/1099/15-к 27.03.2015 27.03.2015 27.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/129/15 Головуючий І-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: обрання запобіжного Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_2
заходу у вигляді тримання під вартою
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження № 0000599, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28.08.2013 року, за ч.1 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_6

підозрюваний: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно ухвали суду ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.05.2015 року та встановлено розмір застави в сумі 97440,00 гривень.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала є незаконною та необгрунтовною, оскільки слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу не в повній мірі врахував обставини, які характеризують підозрюваного ОСОБА_7 , а саме: позитивну характеристику з місця роботи; міцність соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи та проживання, а також майновий стан.

За таких обставин захисник ОСОБА_6 вважає можливим обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням його під ватрою, а саме домашній арешт.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що 06.02.2015 року приблизно о 02:30 годині ОСОБА_7 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись біля будинку № 29 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві, незаконно заволодів транспортним засобом, автомобілем «Opel Vectra» 1989 року, сірого кольору держаний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду в сумі 50 000 гривень. З місця вчинення злочину ОСОБА_7 на викраденому автомобілі зник, після чого разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розпорядились викраденим автомобілем на власний розсуд.

6 лютого 2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження №0000599 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

19 березня 2015 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

20 березня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обгрунтовно підозрюється у вчинені тяжкого корисливого злочину та існують ризики того, що підозрюваний знаходячись не ізольованим від суспільства на період досудового розслідування може вчиняти нові злочини, оскільки раніше судимий за аналогічним злочином та в період іспитового строку вчинив новий злочин.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків, як під час досудового розслідування так і судового розгляду даного кримінального провадження.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного захожу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Тримання під вартою, згідно ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозра ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, судом першої інстанції провина визнана обґрунтованою, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та письмовими матеріалами кримінального провадження.

Зокрема, в матеріалах кримінального провадження, містяться достовірні докази в обґрунтування підозри, зокрема пояснення самого підозрюваних ОСОБА_7 , показання свідка ОСОБА_12 , який є знайомим підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та пояснив, що він у гаражному приміщені ОСОБА_10 бачив запчастини легкових автомобілів і на його питання ОСОБА_7 та ОСОБА_10 пояснили, що це деталі автомобіля, який вони викрали. Обґрунтування підозри також підтверджується даними протоколу обшуку, та вилученим викраденим автомобілем та запчастинами до нього.

Висновки суду щодо наявності ризику, а саме можливості вчиняти нові злочини є вірними та достатньо обґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 раніше судимий в тому числі і за незаконне заволодіння транспортними засобами. В період іспитового строку він продовжив свою злочинну діяльність і вчинив аналогічний злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.

Посилання захисника ОСОБА_6 на позитивні характеристики ОСОБА_7 істотно не знижують наявність ризику, встановленого слідчим суддею і не можуть слугувати підставою для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, підстав для скасування ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.03.2015 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст.177, 183, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 березня 2015 року, якою відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: