Справа № 342/112/15-к
Провадження № 1-кп/342/20/2015
12 лютого 2015 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження про обвинувачення, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, заміжньої, громадянки України, працюючої керівником гуртків в центрі дитячої та юнацької творчості відділу освіти Городенківської РДА, раніше не судимої,
за ч.1 ст. 190 КК України,
ОСОБА_4 умисно заволоділа чужим майном шляхом обману.
Злочин вчинено при таких обставинах: 19.12.2011 року ОСОБА_4 шляхом обману, з метою незаконного отримання державної соціальної допомоги як малозабезпеченим сім`ям, звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації, яка призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, що постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.
В порушення ст. 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 року № 1763-111 та п.10 Постанови КМУ від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що через працевлаштування ОСОБА_5 за межами України не вправі звертатись із заявою на призначення їй виплати допомоги як малозабезпеченій сім`ї в управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА, однак подала неправдиві відомості (довідку про склад сім`ї), видані Ясеневопільнівською сільською радою в якій вказано рід занять всіх зареєстрованих членів сім`ї, декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням всіх видів соціальної допомоги і є одним із основних документів щодо визначення розміру соціальної допомоги в якій факт виїзду ОСОБА_6 за межі України та його працевлаштування ОСОБА_4 не відобразила, акт матеріально-побутових умов в якому вказано, що ні заявник ні члени сім`ї на роботу за межі області не виїздили).
Під час звернень 19.12.2011 року, 06.06.2012 року, 03.12.2012 року, 21.06.2013 року, 20.12.2013 року, 06.06.2014 року відповідно до поданих заяв та первинних документів ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння державними коштами, без законних на те підстав у вигляді безпідставно нарахованої та невиплаченої соціальної допомоги, як малозабезпечена сім`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і бажаючи його настання достовірно знаючи, що її чоловік ОСОБА_6 в періоди з 14.01.2014 по 27.03.2014, з 02.05.2014 по 22.07.2014, з 29.07.2014 по 15.09.2014 роки перебував за межами України, догляд за особою, яка досягла 80 річного віку ОСОБА_7 не здійснював і виплата йому допомоги по догляду за престарілою проводилась з порушенням п. 15 «Порядку призначення виплат компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558 подала відповідні документи до управління праці та соціального захисту населення Городенківської райдержадміністрації, які стали підставою для призначення їй соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнала в повному обсязі, визнала всі фактичні обставини, які їй пред`явлено в обвинуваченні.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
ОСОБА_4 вину визнала повністю. Суду показала, що чоловік здійснював догляд за престарілою бабусею. Маючи намір отримувати допомогу як малозабезпечена сім`я в управління праці та соціального захисту населення Городенківської РДА подала довідку сільської ради про склад сім`ї, про наявність земельної ділянки, довідку, що чоловік здійснює догляд за престарілою бабусею ОСОБА_7 . Поряд із зазначеними документами подала декларацію про доходи та довідку, що чоловік не виїжджав за межі України. Проте, що чоловік виїжджав на роботу за межі України, після подання зазначених документів довідку не подавала, оскільки хотіла отримати допомогу як малозабезпечена сім`я. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
За таких обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_4 , вона умисно заволоділа чужим майном шляхом обману.
Її дії за ч.1 ст. 190 КК України кваліфіковані вірно.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винну та обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. Також суд враховує те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів і що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Згідно ч.2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини ОСОБА_4 , щире каяття, добровільне відшкодування збитків.
Вивченням даних про особу обвинувачену, встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнала повністю, відшкодувала збитки, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винної, суд прийшов до переконання , що обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу. Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначити покарання у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять гривень) штрафу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1