Провадження №1-кп/639/201/15
Справа №639/1896/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 р. Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000063 внесене в ЄРДР 22 січня 2015 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, раніше судимого: 15 вересня 1998 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 206, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 03 червня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 21 вересня 2013 р. за відбуттям строку покарання, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2015 р. о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля ДП Харківській приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої Революції 99, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переліз через паркан підприємства та потрапив на охоронювану територію, де підійшов до будівлі корпусу №14 та через не замкнені ворота проник в середину корпусу, на третьому поверсі якого викрав алюмінієві профілі, які були встановлені у корпусі в якості міжкімнатних перегородок загально вагою 41 кг., склав їх до мішку та вийшов з корпусу. Дійшовши до воріт підприємства, ОСОБА_4 перекинув мішок через паркан, потім переліз сам та відправився до дому разом із викраденими алюмінієвими профілями. Наступного дня ОСОБА_4 збув викрадений алюміній на загальну суму 492 грн. причинивши ДП Харківській приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3 від 17 лютого 2015 р. на вказану вище суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та дав відповідно до вищевикладеного показання.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду не викликають сумнівів, так як вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, относимість, допустимість та достатність яких встановлена судом.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї провини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, а також правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності і істинності позиції останнього, а у зв`язку з цим, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дану справу в порядку ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що йому відомо про порядок оскарження судового рішення у випадку визнання обставин справи. Положення та вимоги ст. 349 КПК України судом роз`яснено учасникам судового засідання.

Частиною 3 ст. 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 . Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням до приміщення.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий: 15 вересня 1998 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 206, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 206, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі; 03 червня 2010 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 21 вересня 2013 р. за відбуттям строку покарання, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, задовільно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, визнання своєї вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України та принципами законності, справедливості, індивідуальності, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючи покарання обставини, особу винного, його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Речові докази повернути власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 378 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця мешкання роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК Україні до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1