№1-кс/317/46/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування екстрадиційного арешту

11 лютого 2015 року

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у виїзному судовому засіданні у приміщенні Біленьківської виправної колонії №99 Управління ДПтС України в Запорізькій області клопотання прокурора Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 про застосування екстрадиційного арешту відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця селища Червоний Яр Жирновського району Волгоградської області Російської Федерації, документованого паспортом колишнього СРСР серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.1991 ВВС Тракторозаводського райвиконкому в м. Волгограда Російської Федерації, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вибув за рішенням суду 14.07.2004 (в період з 03.09.1990 по 19.09.1993 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), раніше судимого: 27.10.2011 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ч.3 ст.185; ч.4 ст.185; ч.5 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.5 ст.185; ч.3 ст.187; ч.4 ст.187; ч.1 ст.263; ч.2 ст.393 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком у Біленьківській виправній колонії №99 Управління ДПтС України в Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ :
У поданні вказується, що у Біленьківській виправній колонії Управління ДПтС України в Запорізькій області (№ 99) з 05.02.2012 року відбуває покарання у виді позбавлення волі, призначеного за вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від 27.10.2011 року, засуджений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказаним вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185; ч.4 ст.185; ч.5 ст.185; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185; ч.2 ст.15, ч.5 ст.185; ч.3 ст.187; ч.4 ст.187; ч.1 ст.263; ч.2 ст.393 КК України, та на підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України призначене покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Строк відбуття покарання рахується з 16.02.2005 року та закінчується 16.02.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підсудних, засуджених у кримінальних провадженнях під час судового провадження або виконання вироку є Міністерство юстиції України.

04.11.2013 року до прокуратури Запорізької області з Міністерства юстиції України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації за №81/3-519-2012 від 16.10.2013 про екстрадицію ОСОБА_5 для виконання вироку Жирновського районного суду Волгоградської області від 03.06.2013 року.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно з наданими російською стороною документами, вказаним вироком, з урахуванням апеляційної ухвали Волгоградського обласного суду від 26.08.2013 року, ОСОБА_5 , тимчасово виданого Генеральною прокуратурою України до Російської Федерації, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 105 КК РФ (умисне вбивство) та призначено покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок суду Російської Федерації набрав законної сили і до цього часу не виконувався.

Відповідно до довідок Управління Федеральної міграційної служби Росії по Волгоградській області № 9/11459 (без дати) та № 9/17883 від 30.09.2013 ОСОБА_5 документований паспортом колишнього СРСР серії НОМЕР_1 , виданим 16.10.1991 ВВС Тракторозаводського райвиконкому м. Волгограда Російської Федерації. Був зареєстрований (дата не вказана) за адресою: АДРЕСА_1 , звідки вибув за рішенням суду 14.07.2004 року. У період з 03.09.1990 по 19.09.1993 був зареєстрований за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації на підставі ч.1 ст.13 Закону Російської Федерації «Про громадянство Російської Федерації» від 28.11.1991.

Згідно з повідомленнями Державної міграційної служби України (№ 8-428/2.1-15 від 28.01.2015) та Управління Державної служби України в Запорізькій області (№ 2301-01/451 від 26.01.2015) з питань набуття громадянства України, отримання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, в Україні, а також з питань реєстрації на території Запорізької області ОСОБА_5 до компетентних органів не звертався. Підстави вважати його громадянином України відсутні.

Згідно з довідкою ОСК МВС України в Запорізькій області від 27.01.2015 ОСОБА_5 правоохоронними органами України у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності не розшукується.

Проведеною прокуратурою області екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 до Російської Федерації для приведення у виконання вироку Жирновського районного суду Волгоградської області від 03.06.2013, не встановлено.

Наказом Міністерства юстиції України № 2806/5 від 31.12.2013 прийнято рішення про видачу (екстрадицію) ОСОБА_5 з України до Російської Федерації для виконання вироку суду. При цьому на підставі статті 19 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та п. 1 ч. 1 ст. 592 КПК України фактичну передачу ОСОБА_5 в Російську Федерацію відстрочено до відбуття ним покарання, призначеного вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від 27.10.2011 року, чи звільнення від покарання з будь-яких законних підстав.

Кінець строку відбуття ОСОБА_5 покарання, призначеного вироком українського суду, 16.02.2015 року.

Відповідно до довідки № 10/327/6 від 27.01.2015, виданої начальником медичної частини Біленьківської виправної колонії (№ 99), ОСОБА_5 хворіє на хронічний бактеріальний уретропростатит (стан ремісії), гіпотрофію правового яєчка, хронічний езофагітерозивний бульбіт, гастродуоденіт (стан ремісії), остеохондроз поперекового відділу хребта. За станом здоров`я можливе етапування його до Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор підтримав подання, просив його задовольнити.

ОСОБА_5 заперечував проти екстрадиційного арешту, підтвердив, що був засуджений за вироком суду Російської Федерації.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, просив суд застосувати відносно ОСОБА_5 інший запобіжний захід, не пов`язаний з арештом.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь в судовому засіданні, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим, однак підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 1, 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, Україна зобов`язується видавати осіб, що знаходяться на її території, для притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, за скоєння яких за законами запитуючої і запитуваної держав передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути затриманий або триматися під вартою інакше як на підставі мотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, передбачених законом.

Згідно ч. 2 ст. 574 КПК України центральним органом щодо видачі (екстрадиції) підозрюваних, обвинувачених у кримінальних провадженнях під час досудового розслідування є Генеральна прокуратура України.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування щодо цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше 12 місяців.

Проведеною прокуратурою області екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_5 , не встановлено.

Згідно наданих документів ОСОБА_5 є громадянином Російської Федерації.

23.01.2014 року ОСОБА_5 вручено наказ Міністерства юстиції України про його видачу до Російської Федерації від 31.12.2013 року, який їм не оскаржувався.

Слідчий суддя, не досліджуючи питання про винуватість та не проводячи перевірку законності процесуальних рішень прийнятих компетентними органами іноземної держави, вирішує питання про застосування екстрадиційного арешту до вирішення питання про видачу особи та її фактичної передачі, але не більше ніж строком на 12 місяців.

У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора здійснює перевірку наявності підстав для подальшого тримання особи під вартою не рідше одного разу на два місяці.

Однак, з урахуванням положень ст.ст. 197, 584 КПК України, слідчий суддя не вважає обгрунтованим клопотання прокурора щодо застосування екстрадиційного арешту до передачі ОСОБА_5 компетентним органам Російської Федерації і приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_5 екстрадиційного арешту, але на строк шістдесят днів.

На підставі викладеного, враховуючи те, що рішення про екстрадицію та фактичну передачу ОСОБА_5 до Російської Федерації прийняті, але для організації його фактичної передачі до Російської Федерації потрібен час, протягом якого він має перебувати під вартою, керуючись ст.ст. 584, 197 КПК України, статтями 1, 2, 12 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, ратифікованої Законом України N 44/98-ВР від 16.01.1998, статтями 56, 58, 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, яка ратифікована Законом України N 240/94-ВР від 10.11.1994, статтею 13 Протоколу до неї, який ратифікований Законом України N 140/98-ВР від 03.03.1998, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора Запорізького району Запорізької області ОСОБА_6 від 09.02.2015 року про застосування екстрадиційного арешту задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , екстрадиційний арешт для забезпечення виконання рішення про його екстрадицію і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації з моменту його звільнення з відбування терміну покарання за вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від 27.10.2011 року, з 16 лютого 2015 року.

Строк дії ухвали - шістдесят днів, з 12 лютого 2015 року.
Утримувати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під арештом (триманням під вартою) в Запорізькому слідчому ізоляторі.

Повідомити про застосування екстрадиційного арешту: начальника БВК-99, прокурора Запорізького району Запорізької області, прокурора Запорізької області, начальника Запорізького слідчого ізолятору.

Вручити копію ухвали ОСОБА_5 , його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційного порядку до апеляційного суду Запорізької області в п`ятиденний строк з дня її проголошення, особою, відносно якої вона проголошена в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Запорізького
районного суду Запорізької області ОСОБА_1