17.06.2015
Ім`ям України Провадження № 1кс/200/4521/15
17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
16 червня 2015 року слідча СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженого у м. Запоріжжі, раніше не судимого, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого у кв. АДРЕСА_1 , проживаючого у кв. АДРЕСА_2 .
Підстави для обрання саме такого запобіжного заходу слідча навела наступні.
Так, ОСОБА_5 , 14 грудня 2009 року, маючи умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_7 , вступив у попередню змову зі співучасниками цього злочину - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , які розподілили між собою ролі. ОСОБА_10 , виконуючи відведену йому роль, знаходячись у м. Дніпропетровську, підійшов до дверей водія автомобіля «Лексус», реєстраційний знак НОМЕР_1 , в якому знаходився потерпілий ОСОБА_7 , і з невстановленої слідством вогнепальної зброї, через скло, зробив не менше 4-х пострілів в ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді вогнепальних проникаючих поранень нижньої третини лівого плеча, черевної порожнини. Після чого, спільно з ОСОБА_11 , який весь цей час знаходився в безпосередній близькості і спостерігав за навколишньою обстановкою з метою попередження про можливу небезпеку, з місця скоєння злочину втік. Однак смерть потерпілого ОСОБА_7 не настала, оскільки останній був доставлений в лікарню і йому була надана необхідна медична допомога, в у зв`язку з чим злочин не було доведено до кінця з причин, не залежних від волі і свідомості ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . У даному злочині ОСОБА_5 забезпечував переміщення інших учасників злочину, доставку зброї до місця її застосування та вчиняв інші дії, направлені на досягнення злочинного результату протиправного позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 .
14 грудня 2009 року СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області за даним фактом порушено кримінальну справу № 67092022 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що замах на вбивство ОСОБА_7 скоєно групою осіб, у зв`язку з чим 15 грудня 2009 року кваліфікацію злочину змінено на ч.2 ст. 15, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.
20 січня 2010 року в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) ОСОБА_5 за підозрою у скоєнні зазначеного злочину було затримано і 22 січня 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська строк його затримання продовжено до 10 діб, тобто до 29 січня 2010 року.
27 січня 2010 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та 29 січня 2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
06 липня 2010 року дії обвинуваченого ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 355 КК України та 19 липня 2010 року кримінальну справу № 67092022 відносно ОСОБА_5 та інших осіб в порядку ст. 232 КПК України (редакції 1960 року) з обвинувальним актом направлено до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська.
29 серпня 2011 року вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, та засуджений до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
08 листопада 2011 року ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 серпня 2011 року скасовано, кримінальна справа повернута прокурору Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування.
20 січня 2012 року дії обвинуваченого ОСОБА_5 перекваліфіковано з ч. 2 ст. 355 КК України на ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. 30 січня 2012 року йому пред`явлено обвинувачення за вказаною статтею Кримінального кодексу України та 05 лютого 2012 року кримінальну справу № 67092022 відносно ОСОБА_5 та інших осіб, в порядку ст. 232 КПК України (редакції 1960 року), з обвинувальним актом направлено до суду.
10 лютого 2012 року апеляційним судом Дніпропетровської області визначено підсудність кримінального провадження № 67092022 за Амур-Ніжньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська.
05 липня 2013 року вироком Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15 та п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України та засуджений до покарання у вигляді 15 років позбавлення волі.
23 січня 2014 року ухвалою колегії судів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Амур-Ніжньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року скасовано, кримінальну справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
20 лютого 2015 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська кримінальну справу № 67092022 за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших осіб у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15 та п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської області для організації додаткового розслідування.
Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2015 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 22 червня 2015 року.
14 травня 2015 року ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2015 року залишено без змін. Постановляючи це рішення, колегія суддів вказала, що змінити запобіжний захід підсудним на менш суворий підстав немає, тому що не відпали ті ризики, які були враховані раніше при обранні кожному з них вказаного запобіжного заходу.
04 червня 2015 року кримінальна справа № 67092022 за обвинуваченням ОСОБА_5 та інших осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 15 та п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України надійшла до СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
05 червня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
У клопотанні слідча прохає застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з тим, що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
У судовому засіданні слідча своє клопотання підтримала, прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні тексту клопотання. Додатково пояснила, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України є те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може незаконно впливати на потерпілого, інших підозрюваних та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор також клопотання підтримав, прохав задовольнити з підстав, наведених слідчою. Пояснив, що ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, є можливість підозрюваного переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Заперечував проти задоволення клопотання, пояснивши, що кримінального правопорушення не вчиняв. Зазначив, що від досудового слідства не переховувався та переховуватися не буде. Наведені слідчою та прокурором ризики вважав надуманими. Прохав обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав клопотання підозрюваного про обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного позбавленням волі. Вважав, що ризиків, встановлених у ст. 177 КПК України, які дають підстави застосувати до нього самий суровий запобіжний захід, не існувало і не існує.
У судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча вказала те, що той підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжких; враховуючи санкції статті та факт засудження його до 15 років позбавлення волі, він може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших підозрюваних, які є його знайомими; може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення, вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам.
Заслухавши доводи слідчої, пояснення підозрюваного та його захисника, з`ясувавши думку прокурора та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, а, враховуючи особливу тяжкість правопорушення, у якому йому пред`явлено підозру, та той факт, що судом уже було винесено вирок, яким його засуджено на 15 років позбавлення волі, є ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, чим буде перешкоджати встановленню істини по справі. Також вважаю доведеним наданими суду поясненнями слідчої та прокурора, що залишаючись на волі, підозрюваний може вчиняти тиск на потерпілого, свідків та інших учасників процесу (підозрюваних), які є його знайомими. В ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області, яка є обов`язковою для виконання судами першої інстанції, встановлено той факт, що ті ризики, які були враховані судом першої інстанції раніше, при обранні підсудному вказаного запобіжного заходу, наразі не відпали та не зникли.
З метою недопущення реалізації підозрюваним ризиків, встановлених рішенням апеляційного суду, враховуючи норми ст. 178 КПК України, якими встановлені ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, заставу не визначаю.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначати в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання; у разі повторного взяття під варту особи у тому ж самому кримінальному провадженні, строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням тримання під вартою раніше.
Враховуючи те, що це нове кримінальне провадження, хоча і про вчинення підозрюваним злочину ще у 2009 році було порушено кримінальну справу, по якій раніше вже обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту за нормами КПК України в редакції 1960 року, те, що законодавцем, навіть у п. 9 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у редакції 2012 року не визначено, як діє кримінально-процесуальний закон у подібному випадку (внесення даних про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР стосовно особи, яка вже тримається під вартою), спираючись на норми ч. 6 ст. 9 КПК України, та застосовуючи принцип розумності строків, вважаю початком перебігу строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 дату пред`явлення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення 04 червня 2015 року, а датою закінчення дії ухвали про тримання його під вартою 04 серпня 2015 року.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 186, 194, 196, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчої СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 04 серпня 2015 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1