Код суду 233 Справа № 233/2261/15-к
Вирок
Іменем України
18 травня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, українця, громадянина України, раніше не судимого, працює м. Донецьк ООО «Сінбас» лаборантом, неодруженого, фактично проживає: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту, під час досудового розслідування встановлено, що 04 квітня 2015 року приблизно о 01 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився разом із знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 біля кіоску, який розташований за адресою: Донецька область у м. Костянтинівка на перехресті вул. К.Маркса та вул. Інтернаціональної, де разом розпивали спиртні напої.
04 квітня 2015 року приблизно о 01 годині 40 хвилин до зазначеного кіоску підійшов ОСОБА_8 , який придбав пляшку горілки та повертався до своєї знайомої ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
У ту ж ніч, приблизно о 01 годині 45 хвилин пес, який належить ОСОБА_7 , наздогнав ОСОБА_8 , який йшов по вул. Інтернаціональній та вкусив останнього за ліву ногу, спричинивши фізичну біль та пошкодивши штани, після чого ОСОБА_8 правою ногою відштовхнув від себе пса та забіг до житла ОСОБА_9 .
У ту ж ніч приблизно о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , знаючи, що ОСОБА_8 знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , вибили запірний пристрій на вхідній двері вказаної осели, після чого, діючи навмисно, незаконно проникли до оселі ОСОБА_9 , при цьому порушивши недоторканість житла останньої, де ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_8 ,
Таким чином, ОСОБА_5 своїми навмисними діями, що виразилися у незаконному проникненні до житла ОСОБА_9 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.
28 квітня 2015 року між потерпілою ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про примирення.
ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони погодились із кваліфікацією у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 162 КК України та на призначення покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Сторони підтверджують, що їм відомі наслідки укладення угоди про примирення.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтверджує, що йому відомо про обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 Кримінально-процесуального кодексу України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 Кримінально-процесуального кодексу України . Також він підтверджує, що йому відомі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 Кримінально-процесуального кодексу України.
Потерпіла ОСОБА_9 підтверджує, що їй відомо про обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 Кримінально-процесуального кодексу України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Також вона підтверджує, що їй відомі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 Кримінально-процесуального кодексу України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.1 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Згідно ч.1 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч.5 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, потерпілий - наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п. 2 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469,471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та потерпілим, визначена у межах закону, не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено. Умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення від 28.04.2015 року між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд -
Затвердити угоду від 28.04.2015 року про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, потерпілому.
Суддя