Код суду 233 Справа № 233/4573/14-к
Вирок
Іменем України
05 червня 2015 року м. Костянтинівка
ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянка України, розлучена, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має базову середню освіту, не працює, раніше судима 15.10.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 198 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, направлено на відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі, до теперішнього часу покарання не відбуте, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч. 2, 15 ч. 3, 186 ч. 1 КК України, суд -
22.05.2014 року приблизно о 09-10 год., ОСОБА_5 разом зі своє знайомою ОСОБА_7 знаходились за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_3 , де розпивали спиртні напої. В цей же день, приблизно о 09-40 год. до квартири за зазначеною адресою прийшла ОСОБА_6 , яка була малознайома ОСОБА_7 та незнайома ОСОБА_5 . ОСОБА_6 перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Приблизно о 10-00 год. ОСОБА_6 , направилась до спальної кімнати в зазначеній вище квартирі, де лягла відпочивати. В цей же день, приблизно о 12-00 год. ОСОБА_5 , з метою розбудити ОСОБА_6 та випроводити з квартири, прийшла у спальну кімнату, де почала будити ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, схопила зі столу праску та умисно спричинила останній не менше трьох ударів в область голови. Після цього ОСОБА_8 з метою уникнути продовження конфлікту, вийшла зі спальної кімнати до вітальні та сіла на диван. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою продовження з`ясування відносин з ОСОБА_8 вийшла слідом за нею до вітальні, де з метою заподіяння тілесних ушкоджень останній, схопила з підлоги табурет, яким умисно спричинила ОСОБА_8 не менше одного удару в область голови. Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдала ОСОБА_5 фізичного болю та спричинила тілесні ушкодження - закриту черепно-мозкову травму: струс головного мозку, обширну гематому м`яких тканин обличчя, забиту рану лобно-тім`яної області, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткостроковий розлад здоров`я, що потребує для свого лікування строк більше 6-ти, але не більше 21-го дня.
Крім того, в цей же день, 22.05.2014 року, приблизно о 12-15 год., після спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 побачила на полиці у вітальні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , мобільний телефон, що належав ОСОБА_5 , і в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону «Нокіа 308» з сім-карткою МТС та картою пам`яті об`ємом 2 Гб. Одразу після цього ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, виконуючи дії, безпосередньо направлені на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за її діями спостерігає ОСОБА_7 , намагалася викрасти мобільний телефон «Нокіа 308» IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 566,67 грн.; сім-карту мобільного оператора МТС вартістю 8,33 грн., на рахунку якої грошові кошти були відсутні; карту пам`яті об`ємом 2 Гб вартістю 36,00 грн., які належали ОСОБА_5 , поклавши зазначене майно собі за пазуху, та спричинити останній матеріальний збиток на загальну суму 611,00 грн. Але, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від її волі, не вчинила всіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, тобто не вийшла з квартири та не втекла з місця скоєння злочину через те, що її дії були попереджені працівниками міліції в приміщенні вищезазначеної квартири.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні інкримінованих їй злочинів визнала в повному обсязі та пояснила, що 21.05.2014 року вдома у ОСОБА_7 вона разом з нею та малознайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_9 допізна вживала спиртні напої. Зранку 22.05.2014 року вона та ОСОБА_9 на двох випили пляшку горілки 0,5 або 0,75 мл, точно не пам`ятає. Цього ж дня, 22.05.2014 року, трохи пізніше зранку, точного часу не пам`ятає, вона прийшла до ОСОБА_7 , яку знала протягом тижня і з якою вона раніше вживала спиртні напої. Коли вона прийшла до ОСОБА_7 , то вже перебувала у стані алкогольного сп`яніння. З собою вона принесла їжу та пляшку самогону. В гостях у ОСОБА_7 знаходилася ОСОБА_5 , вони вдвох випивали та чистили горіхи. Вона з ними вже не пила алкоголь, просто покурила та з дозволу ОСОБА_7 пішла спати. Коли вона задрімала, то її почала будити ОСОБА_5 . Вона попросила її ще дати їй поспати, але ОСОБА_5 її не слухала та продовжувала її тріпати та штовхати, щоб остаточно розбудити. Оскільки вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння і через це дуже погано себе почувала, була не зовсім адекватна, то обурилася такими діями ОСОБА_5 , вскочила, схопила праску і почала бити ОСОБА_5 . Потім продовжила її бити табуретом у вітальні. Скільки ударів нанесла не пам`ятає через стан сп`яніння, припускає, що била ще й цеглиною. Потім вона побачила, що ОСОБА_5 втратила свідомість і стікає кров`ю, дуже злякалася, з телефону ОСОБА_5 зателефонувала своєму знайомому працівнику міліції ОСОБА_10 , розповіла про все. Після цього вона вирішила забрати телефон собі і поклала його собі за пазуху. ОСОБА_11 приїхав і викликав міліцію та швидку допомогу. Коли її почали розпитувати працівники міліції про те, що сталося, то спитали, де телефон ОСОБА_5 , і тоді вона дістала цей телефон в себе з-за пазухи та віддала. В теперішній час вона розуміє, що вчинив дуже погано, і все сталося через те, що вона була у стані алкогольного сп`яніння і себе не контролювала, не думала про наслідки, дуже шкодує про вичинене, розкаялася. Визнала цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в повному обсязі.
Окрім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина також підтверджується наступними доказами.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 22.05.2014 року зранку, точного часу не пам`ятає, вона прийшла провідати свою знайому ОСОБА_7 , з якою колись разом працювала, і яка була хвора після інсульту, з собою принесла пляшку горілки 0,250 мл та закуску, і вони з ОСОБА_7 почали випивати та спілкуватись. Приблизно через годину до ОСОБА_7 прийшла раніше їй незнайома ОСОБА_6 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, з собою принесла пляшку самогону та якусь їжу. Разом з ними ОСОБА_6 не вживала алкогольні напої, просто трохи посиділа, покурила та пішла спати і попросила розбудити її через годину. Вона та ОСОБА_7 продовжили спілкування і при цьому чистили горіхи. Приблизно через годину вона пішла до спальні будити ОСОБА_6 . Коли вона розбудила ОСОБА_6 , то остання схопила зі столу праску та декілька разів вдарила її цією праскою по голові. С метою уникнути побиття вона вийшла зі спальні до вітальні і сіла на диван, але ОСОБА_6 вийшла слідом за нею і продовжила її бити. Чим вона її била не пам`ятає, пізніше ОСОБА_7 їй розповіла, що ОСОБА_6 била її маленьким стільцем. Після цього вона втратила свідомість, прийшла до тями на деякий час коли приїхали працівники міліції, яких вона попросила знайти свій телефон, який виявився за пазухою у ОСОБА_6 після цього вона знову втратила свідомість і вже отямилася в лікарні. Чому ОСОБА_6 її била, не знає, припускає, що їй щось примарилося через алкогольне сп`яніння. Через отримані травми вона проходила лікування, на яке витратила 931,67 грн., і які просила стягнути з обвинуваченої на свою користь. Також просила стягнути з обвинуваченої 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 22.05.2014 року зранку, точного часу не пам`ятає, до неї в гості прийшла її знайома ОСОБА_5 , вони чистили горіхи та спілкувались. Приблизно через годину до неї прийшла малознайома їй ОСОБА_6 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_6 попросилася у неї поспати дві години, і вона дозволила їй поспати у спальні. Коли через деякий час ОСОБА_5 пішла будити ОСОБА_6 у спальню, то вона почула, що у спальні відбувається бійка, після чого ОСОБА_5 вийшла до вітальні і в неї голова була в крові. ОСОБА_6 вийшла за нею, схопила маленький стілець і продовжила бити ним по голові ОСОБА_5 , після чого остання втратила свідомість. Тоді ОСОБА_6 присіла на столик, взяла з полиці телефон ОСОБА_5 , сказала: «Тепер це мій телефон» і поклала його собі за пазуху.
Відповідно до висновку експертизи №371 від 02.06.2014 року вартість мобільного телефону «Нокіа 308» з сім-карткою МТС та картою пім`яті об`ємом 2 Гб складає всього 611,00 грн.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №47 за меддокументами від 11.06.2014 року виявлені у ОСОБА_5 закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, обширна гематома м`яких тканин обличчя, забита рана лобно-тім`яної області, утворилися від дії тупого предмету, можливо у строк та при обставинах, зазначених у постанові та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткостроковий розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №57/47 за мед документами від 29.07.2014 року не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень, що є, у ОСОБА_5 при обставинах, зазначених в протоколах слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 .
Оскільки обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів, при встановлених судом обставинах, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювала встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів у повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену, потерпілу свідка та частково дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їй злочину та замаху на злочин при встановлених судом обставинах доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати
· за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я;
· за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), оскільки з причин, що не залежали від її волі вона не вчинила усіх дій, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності і була звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, але не виконувала покладені на неї в зв`язку із застосуванням іспитового строку обов`язки, в зв`язку чим звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасоване, призначене за вироком суду покарання у виді обмеження волі не відбуте, на обліках в диспансерах за місцем проживання не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження реабілітації у Костянтинівській громадській організації «Шлях до визволення» характеризується позитивно, з її слів має двох неповнолітніх дітей, але позбавлена відносно них батьківських прав.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої за кожним із злочинів окремо, суд визнає її щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої за кожним зі злочинів окремо, суд визнає скоєння злочинів в стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України повинно бути пов`язано з обмеженням волі, а за ч. 1 ст. 186 КК України з позбавленням волі, оскільки вважає, що саме ці покарання будуть необхідними і достатніми для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння нею нових злочинів.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 70 КК України обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів за цим вироком шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_6 раніше була засуджена за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.10.2013 року за ст. 198 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, її звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням за цим вироком скасоване відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07.08.2014 року, і призначене за вироком суду покарання ОСОБА_6 не виконано в повному обсязі, тобто вона скоїла новий злочин не відбувши призначеного судом покарання, а тому суд, при призначенні їй покарання у відповідності зі ст.ст. 71, 72 КК України вважає за необхідне призначити їй остаточне покарання за сукупністю вироків, з урахуванням правил встановлених ч. 1 ст. 72 КК України відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з того, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 931,67 грн. підлягає повному задоволенню, оскільки він повністю визнаний в цій частині обвинуваченою та підтверджений матеріалами справи.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 1000,00 грн. також підлягає повному задоволенню, оскільки він повністю визнаний в цій частині обвинуваченою та в судовому засіданні доведено, що потерпілій дійсно було завдано моральних страждань, оскільки вона перенесла стрес, хвилювання внаслідок неправомірних дій обвинуваченої, проходила лікування з приводу отриманих травм, відчувала фізичний біль.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання:
· за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
· за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, визначити засудженій ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.10.2013 року у виді 1 (одного) року обмеження волі, з урахуванням правил встановлених ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно призначивши до відбування ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Артемівському СІЗО УДПпСУ в Донецькій області, взявши під варту в залі суду негайно.
Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_6 рахувати з 05.06.2015 року.
Стягнути з засудженої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 931 (дев`ятсот тридцять одну) гривню 67 копійок в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.
· мобільний телефон «Нокіа 308» з сім-карткою МТС та картою пам`яті об`ємом 2 Гб, передані під розписку ОСОБА_5 вважати повернутими власнику;
· жіночу сорочку темного кольору та жіночі лосини темного кольору, передані на зберігання до КЗРД Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області знищити;
· праску в корпусі білого кольору, дерев`яний табурет синього кольору, передані під розписку ОСОБА_7 вважати повернутими власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку

Суддя: