Справа №162/922/15-к
Номер провадження 1-кп/162/20/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше несудимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, -

ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 єднаного районного військового комісаріату, будучи військовозобовязаним відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України „Про військовий обовязок і військову службу, у звязку з оголошенням часткової мобілізації та призову на військову службу у Збройні Сили України, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, отримавши повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, ухилився від призову за мобілізацією.
Так, він будучи призваним наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 47 від 13.03.2015 року на військову службу по частковій мобілізації до НОМЕР_1 навчального центру військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_2 , 19.03.2015 року без поважних причин, умисно, перебуваючи у Волинському обласному збірному пункті, самовільно залишив його, відбувши додому, внаслідок чого ухилився від призову за мобілізацією.
Вказані дії ОСОБА_4 прокурором кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
З обвинувальним актом до суду подано підписану обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 ухилився від призову за мобілізацією, а тому ці його дії кваліфікує за ст. 336 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання у виді двох років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75, 76 КК Українизі звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього певних обовязків.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між старшим прокурором прокуратури Любешівського району ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , за якою ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Копію вироку негайно після його оголошення вручити обвинуваченому, прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні під час проголошення вироку, надіслати його копію не пізніше наступного дня.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Любешівський районний суд.
Головуючий: