У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Пивовара В.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15 березня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого
ОСОБА_1 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 13 травня
2005 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 15 липня 2005
року.

Зазначеним вироком суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимий,

засуджений
за ч. 1 ст. 175 КК України на 1 рік позбавлення волі з позбавленням права
займатись підприємницькою діяльністю строком 3 роки.

За ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_1 виправдано за відсутністю в його діях складу
злочину.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 15 липня 2005 року вирок змінено у частині призначеного ОСОБА_1
покарання, і на підставі ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік, та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Як визнав встановленим суд, ОСОБА_1,
будучи ІНФОРМАЦІЯ_2 ВТФ “Волиньбудкомплектація”, у період з вересня 2002 року по травень 2004 року безпідставно
та умисно не виплачував працівникам
вказаного підприємства заробітну плату, маючи реальну можливість виконати ці
виплати, допустивши заборгованість на загальну суму 130 976 грн., у тому числі,
не виплатив заробітної плати потерпілим ОСОБА_2 на суму 2207,28 грн., ОСОБА_3 -
на суму 4572, 95 грн. і ОСОБА_4 на суму 2000 грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до необґрунтованого
його засудження. Твердить, що суд не взяв до уваги ті обставини, які свідчать
про те, що він не мав реальної можливості виплачувати заробітну плату, через
дебіторську заборгованість підприємств, а тому
він не мав достатніх коштів для проведення необхідних розрахунків з
працівниками ввіреного йому підприємства. Вважає, що в його діях відсутній
склад інкримінованого йому злочину, даючи свою оцінку доказам, які судом
визнані таким, що свідчать про його винуватість. Просить скасувати судові
рішення щодо нього, а справу направити на
нове розслідування.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

За змістом касаційної скарги засуджений ОСОБА_1 оспорює
фактичні обставини справи, які були предметом оцінки суду першої та апеляційної
інстанцій, і перегляду, відповідно до вимог ч.1 ст.398 КПК України, у
касаційному порядку не підлягають, а тому колегія суддів виходить із фактичних
обставин, встановлених судом.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, за обставин, встановлених судом,
відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені зібраними у
встановленому порядку доказами, які досліджені та належно оцінені судом і
детально викладені у вироку.

Зокрема, його винність підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, котрі в судовому засіданні стверджували, що у період 2002 -
2003 років, працюючи на ВТФ “Волиньбудкомплектація” не отримували заробітної
плати більше ніж один місяць; даними
довідки НОМЕР_1 від 24.06.2004 р. щодо перевірки додержання законодавства про
працю на підприємстві, згідно якої, на момент перевірки, виявлено порушення
законодавства про оплату праці, заборгованість по виплаті якої складала 130976
грн.; даними довідки шахти “Лісова” ДП “Львіввугілля” про перерахунок
відповідних грошових коштів на адресу підприємства “Волиньбудкомплектація” у
період з вересня 2002 р по липень 2003 р. за виконані роботи. Предметом
дослідження й оцінки суду були також банківські чеки про видачу ОСОБА_1
готівки, як на зарплату так і на інші господарські цілі.

Актом, проведеної за судовим дорученням, ревізії фінансово-господарської
діяльності ВТФ “Волиньбудкомплектація”
підтверджується безпідставність невиплати ОСОБА_1 заробітної плати
більше ніж один місяць. Ревізією встановлено, що на банківський рахунок підприємства потупало
достатньо коштів для своєчасного
розрахунку по заробітній платі, і ці данні узгоджуються із показаннями свідків
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ВТФ “Волиньбудкомплектація”.

Судами першої та апеляційної інстанції
ретельно перевірялись доводи засудженого про відсутність у нього умислу на невиплату заробітної плати, несплату якої
він пояснював дебіторською заборгованістю підприємств замовників, і наведені у судових рішеннях мотиви
про визнання цих доводів безпідставними, колегія суддів вважає аргументованими,
такими, що відповідають матеріалам справи.

Даних про порушення у справі норм кримінально-процесуального чи
матеріального закону, які б могли бути підставою для скасування судових рішень,
не встановлено. Покарання засудженому, з урахуванням змін, внесених ухвалою
апеляційного суду, призначено відповідно вимог ст. 65 КК України. Підстав для
призначення кримінальної справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням прокурора та
осіб, зазначених у статті 384 КПК України,
немає.

На підставі
наведеного і керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити засудженому ОСОБА_1 у
задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Селівон О.Ф. Лавренюк М.Ю. Пивовар В.Ф.