апеляційний суд чернівецької області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Чернівці 20 листопада 2007 р. колегія суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого Семенюка
К.М.

суддів: Кузняка
В.О., Яцинюка В.Ф.

за
участю прокурора ОСОБА_3

та
адвоката ОСОБА_1

при
секретарі ОСОБА_2

розглянула
у, відкритому судовому засіданні
кримінальну справу за апеляцією начальника відділу підтримання державного
обвинувачення в судах прокуратури Чернівецької області старшого радника юстиції
ОСОБА_3 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівців від 13 вересня 2007 р.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець та мешканець
АДРЕСА_1, українець, громадянин України, із середньою освітою, не одружений,
не працюючий, не судимий в
силу ст.
89 КК України, -

засуджений
'за ст.
187 ч. 2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на п'ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_2, росіянин,
громадянин України, із середньою
освітою, раніше не судимий, не працюючий,
одружений, має на утриманні
неповнолітню дитину, -

Справа №
11-385/2007 р. Головуючий
у І інстанції Іщенко І.В.

Категорія: ст.
187 ч. 2 КК України Доповідач:
Семенюк К.М.

2

засуджений
за ст. 187 ч. 2
КК України із застосуванням ст. 69 КК України на чотири роки позбавлення волі
з конфіскацією всього належного йому майна.

Міра
запобіжного заходу засудженим до набрання вироком законної сили залишена у виді
тримання під вартою, строк відбуття
покарання обраховується з 14 квітня
2007 року.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено та стягнуто з засуджених в солідарному
порядку на користь потерпілого 4883 грн. в рахунок відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Вирішено питання
з судовими витратами та речовими доказами.

Згідно з
вироком, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнані
винними в тому, що 8 квітня 2007 року в
23 год. за попередньою
змовою, знаходячись біля будинку
АДРЕСА_3 скоїли напад на ОСОБА_6,
поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.
Діючи спільно ОСОБА_5 наніс потерпілому удар твердим тупим предметом у голову, внаслідок чого ОСОБА_6 короткочасно втратив
свідомість та впав на землю. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нанесли кожний по
декілька ударів ногами по тілу потерпілому,
внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Під час нападу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирвали у потерпілого шкіряну барсетку
вартістю 1000 грн., в якій знаходився
гаманець вартістю 75 грн., 1300 грн.
готівкою та 900 доларів США, що складає по курсу Нацбанку України 4545 грн., а всього заволоділи чужим майном на загальну
суму 6920 грн.

В апеляції прокурор, який приймав участь
у розгляді справи, ставить

питання про скасування вироку щодо засуджених і постановления нового

вироку, внаслідок м'якості призначеного покарання, зокрема,

необгрунтованого
застосування ст. 69 КК України.

В
апеляції зазначено, що правильно
встановивши фактичні обставини справи та давши їм вірну юридичну оцінку, суд без достатніх підстав застосував до
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст. 69 КК України, внаслідок чого призначив покарання, яке не відповідає тяжкості скоєного злочину
та особам винних. Крім того, суд не
врахував, що підсудні скоїли тяжкий
злочин, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння. Також суд в порушення вимог
ст. 93 КПК України, кошти витрачені за проведення експертиз та
лікування потерпілого відніс до судових витрат та стягнув їх в солідарному
порядку із ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, міркування адвоката ОСОБА_1, підсудних про залишення вироку суду без
змін, провівши часткове судове слідство
та додатково допитавши ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
колегія суддів, вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому
задоволенню.

3

Вина
підсудних в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, вчиненому за попередньою
змовою групою осіб, при обставинах
наведених у вироку, повністю доведена
дослідженими судом доказами, яким дана
правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляції.

Не
дивлячись на те, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, як під час розгляду в суді 1-ої
інстанції, так і під час апеляційного
розгляду фактично визнали лише нанесення потерпілому ОСОБА_6 по одному удару в
обличчя та заперечували проти попередньої змови , ця їх позиція знайшла спростування під час
розгляду справи.

Так, з оголошених в судовому засіданні показів
потерпілого ОСОБА_6 вбачається ( а.с.
84-87), що 8 квітня 2007 року в
23 год. в АДРЕСА_3
незнайомий чоловік наніс йому в голову удар твердим тупим предметом, від якого він впав на землю та короткочасно
втратив свідомість. Коли він знаходився на землі, то підсудні нанесли йому кожний по декілька
ударів ногами по тілу та заволоділи його майном на загальну суму 6920 грн.

Потерпілий
під час пред'явлення особи для впізнання (а.с.
110-111; 112-113) впевнено вказав на ОСОБА_4 та ОСОБА_5, як на осіб,
які 8 квітня 2007 року із застосуванням насильства небезпечним для життя
та здоров'я напали на нього та
заволоділи його майном.

Об'єктивно
факт застосування насильства знайшов своє підтвердження оголошеним заключениям судово-медичної
експертизи (а.с. 98-99), згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 мали місце
тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця лівої скроневої ділянки, крововиливу в сітківку лівого ока і
відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Не
заперечували проти зазначених тілесних ушкоджень і самі підсудні.

Таким
чином, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спрямовані
на заволодіння майном потерпілого, їх
поведінка як під час нападу, так і після
закінчення злочинних дій свідчить про те,
що підсудні скоїли злочин за попередньою змовою групою осіб та нанесли
потерпілому ту кількість ударів, яку
вказує останній і вона об'єктивно підтверджується судово-медичним заключениям .

Що
стосується міри покарання, то вона
призначена підсудним в порушення вимог ст.
ст. 65, 66, 69
КК України.

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, скоїли злочин в стані алкогольного сп'яніння
, а тому суд у відповідності до ст. 67
КК України зазначену обставину визнає як обтяжуючу при призначенні покарання.

Відповідно
до ст.
69 КК України, призначення
покарання нижче від найнижчої межі,
передбаченої законом за вчинений злочин чи перехід до іншого більш
м'якого виду покарання можливе лише за
наявності декількох

4

обставин,
що пом'якшують покарання та істотно
зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи
винного.

Стаття
66 ч. 1 КК України містить перелік обставин,
які визнаються такими, що
пом'якшують покарання, а в частині 2
цієї статті вказано, що суд може визнати
такими, що пом'якшують покарання, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Як
вбачається з вироку (а.с. 296) підставою
для застосування до підсудних ст. 69 КК України, суд визнав,
що вони частково відшкодували шкоду,
активно сприяли розкриттю злочину,
щиро розкаялись у скоєному.

В
судовому засіданні встановлено, що після
затримання 8 квітня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в своїх перших поясненнях
(а.с. 23-26) вину свою у скоєному
злочині взагалі не визнавали та заперечували будь-яку причетність до
подій, які відбулися в 23 год. 8 квітня 2007
року на вул. Пожарській. В подальшому
вони лише фактично визнали, що нанесли
потерпілому по одному удару та заперечували проти попередньої змови. Також
апеляційний суд не знайшов жодних обставин,
які вказують на те, що підсудні
активно сприяли розкриттю злочину.

Таким
чином, посилання суду 1-ої інстанції на
те, що підсудні щиро розкаялись у
вчиненому та активно сприяли розкриттю злочину є помилковим.

З
урахуваннями того, що на момент розгляду
справи, підсудні повністю відшкодували
потерпілому матеріальну та моральну шкоду,
апеляційний суд визнає вказану обставину такою, що пом'якшує покарання.

Враховуючи
наведене, суд застосував до ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 ст. 69 КК України за відсутністю обставин, які можуть бути визнані такими, що пом'якшують покарання та істотно знижують
ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Також
суд невірно зазначив в резолютивній частині вироку, що витрати пов'язані з проведенням експертиз
та лікуванням потерпілого необхідно стягнути з підсудних в солідарному порядку.

Як
передбачає ст. ст.
93, 93-1 КПК України зазначені
витрати необхідно стягувати в дольовому порядку. Враховуючи матеріальний стан
підсудних, суд вважає необхідним
стягнути із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кошти пов'язані з проведенням експертиз в сумі
188 грн. 29 коп. в рівних долях по 94 грн. 15 коп.3 кожного.

Витрати
пов'язані з лікуванням потерпілого на суму 385 грн. також підлягають стягненню
в рівних долях по 192 грн. 50 коп.3 кожного із підсудних.

Також
судом достовірно встановлено , що строк
відбуття покарання підсудним необхідно рахувати з 8 квітня 2007 року, а не з 14 квітня 2007 року, як помилково зазначено у вироку.

З
урахуванням наведеного, апеляція
прокурора підлягає частковому задоволенню,
а вирок щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в частині призначеного покарання
скасуванню, внаслідок необгрунтованого
застосування до них ст. 69 КК України.

5

Враховуючи
викладене , дані про особу
винних, колегія суддів вважає, за
необхідне призначити
підсудним за ст.
187 ч. 2 КК України мінімальне
покарання, передбачене санкцією вказаної
статті.

На
підставі наведеного, керуючись
ст. ст. 323,
324, 365, 366,
372, 378 КПК України,
колегія судів судової
палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької
області,

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію-начальника
відділу підтримання державного обвинувачення в судах прокуратури Чернівецької
області старшого радника юстиції ОСОБА_33адоволити частково.

Вирок
Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 13 вересня 2007 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - змінити ,
скасувати його в частині призначеного їм покарання.

Призначити
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ст.
187 ч. 2 КК України покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі
кожному із конфіскацією всього належного їм майна.

Запобіжний
захід засудженим до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під
вартою. Строк відбуття покарання обраховувати засудженим з 8 квітня 2007 року.

В
зв'язку з повним відшкодуванням засудженими потерпілому матеріальної та моральної
шкоди на суму 4883 грн. провадження по цивільному позову закрити.

Стягнути
з засуджених на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області (, р/р 0298, УДК
в Чернівецькій області, МФО 856135) витрати
пов'язані з проведенням експертиз на суму 188 грн. 29 коп. в дольовому
порядку по 94 грн. 15 коп.3 кожного.

Кошти
витрачені на лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 385 грн. стягнути з
засуджених на користь вузлової клінічної лікарні станції Чернівці Львівської
залізниці (АДРЕСА_4) в дольовому порядку по 192 грн. 50 коп.3 кожного.

В решту
частині вирок Першотравневого районного суду м.
Чернівців від 13 вересня 2007 року
залишити без змін.

Вирок
може бути оскаржений в касаційному порядку до колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Верховного суду України протягом одного місяця з моменту
його проголошення, а засудженими
протягом такого строку з моменту вручення їм копії вироку.