У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Редьки А.І.,

суддів

Пошви Б.М. і Жука В.Г.,

за участю прокурора

Сорокіної О.А.,

розглянула в судовому засіданні 12
квітня 2007 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Автономної Республіки Крим на вирок Сімферопольського районного суду АР Крим
від 10 листопада 2005 року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця м. Чірік Ташкентської області Республіки Узбекистан, раніше не
судимого,

засуджено :

- за ч. 1 ст. 186
КК України на 2 роки позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, остаточне покарання
ОСОБА_1. призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1. від призначеного
покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням
на нього відповідних обов'язків.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винуватим і засуджено за те, що він на
початку березня 2005р., приблизно о 14год., приїхавши на автомобілі ВАЗ-2106 д.
н. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_2. до лісової посадки у АДРЕСА_1 Сімферопольського
району, став погрожувати останній фізичною розправою, після чого відкрито
викрав у потерпілої гроші в сумі 180грн.

16.05.2005 р. ОСОБА_1, приблизно о 12год., підвозячи ОСОБА_3 до АДРЕСА_1 на
автомобілі ВАЗ-2106 д. н. НОМЕР_1, став погрожувати останній фізичною розправою,
після чого відкрито викрав у потерпілої гроші в сумі 193грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні та його доповненнях прокурор просить вирок щодо ОСОБА_1. скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування кримінального
закону, а також вказує на те, що призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає
тяжкості злочинів та даним про особу засудженого.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
часткове задоволення касаційного подання, перевіривши матеріали справи та
доводи, наведені у касаційному поданні та його доповненнях, колегія суддів
вважає, що вони підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні
обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність
винуватості ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, що по суті у касаційному поданні не
оспорюється.

Разом з тим, суд, визнаючи ОСОБА_1. винуватим у відкритому викраденні
чужого майна та відкритому викраденні чужого майна повторно, кваліфікував його
дії за ч. 1 та ч. 2 ст. 186 КК України.

Але з цим висновком суду погодитися неможливо.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на початку березня 2005 року
вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_2, а 16.05.2005р. також
вчинив відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_3, повторно.

Якщо грабіж вчинений після грабежу (тотожні злочини), то кваліфікуватись
його дії будуть за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто тільки за правилами
повторності. Додатково кваліфікувати перший злочин ще і за частиною першої
даної статті не потрібно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно виключити з
обвинувачення ОСОБА_1. ч. 1 ст. 186 КК України, як зайву, та кваліфікувати його
дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Що стосується доводів прокурора про те, що призначене ОСОБА_1. покарання не
є достатнім для виправлення засудженого, а обставини справи і дані про особу
засудженого не давали суду підстав для звільнення його від відбування покарання
з випробуванням, то вони непереконливі.

Призначаючи ОСОБА_1. покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про особу винуватого, що він позитивно характеризується, раніше
не судимий, відшкодував потерпілим шкоду.

Рішення суду про призначення ОСОБА_1. покарання та звільнення його від
покарання на підставі ст. 75 КК України у вироку належним чином мотивовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах

у х в а л и л а :

касаційне подання заступника прокурора Автономної Республіки Крим
задовольнити частково.

Вирок Сімферопольського
районного суду АР Крим від 10 листопада 2005 року змінити :

виключити з вироку кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 186 КК України, як зайву. Вважати його засудженим за ч. 2 ст. 186 КК
України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1. від призначеного
покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням
на нього відповідних обов'язків.

С у д д і :

Редька А.І. Пошва Б.М. Жук В.Г.