№ 1-87/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15
травня 2007 року Крижопільський
районний суд

Вінницької
області

в
складі: головуючого - судді Глушкової
В.Ф.

при
секретарі Баденюк
О.І.

з участю
прокурора Зянько
Н. Г.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Плоске Могилів-Подільського
району Вінницької області,
українця, громадянина
України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, житель АДРЕСА_1, приватний підприємець, раніше не судимий,

в скоєні
злочину, передбаченого ч. 1 ст.
172 КК України,

встановив:

ОСОБА_1 як підприємець та керівник трудового колективу, який здійснює підприємницьку діяльність по
заготівлі та реалізації лісоматеріалів в ПП "ОСОБА_1" в період з
2006-2007 роки в порушення ст. 24 КЗпП України прийняв на роботу працівників
без укладення з ними письмового договору з додержанням письмової форми.

В
зазначений період не дотримувався режиму праці та відпочинку чим порушив як тривалість
робочого дня так і тривалість робочої неділі,
а також право на відпустки та обчислення стажу роботи.

Крім
того, в зазначений період не дотримував
режим праці і відпочинку для працівників і визначив для них роботу вантажників
у деревообробному цеху з ненормованим робочим днем кожного дня та шестиденним
робочим тижнем, чим грубо порушив ст. 50
КЗпП України та вимоги ст. 61 КЗпП України.

Також
ОСОБА_1 не дотримався законодавчо встановленого мінімального розміру заробітної
плати за виконаний обсяг робіт, який є
державною соціальною гарантією,
обов'язковою по всій території України для всіх підприємств і фізичних
осіб.

За
встановлений період не проводилася оплата соціальних страхових внесків, чим наймані робітники не мають трудового
стажу який дає їм право на отримання пенсії.

Таким
чином ОСОБА_1 вчинив грубе порушення законодавства про працю.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, суду надав пояснення, які повністю відповідають викладеним вище
обставинам справи. В скоєному розкаявся.

Приймаючи
до уваги повне визнання своєї вини підсудним в об'ємі пред'явленого
звинувачення, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини
справи, розуміє зміст цих обставин, тому суд вважає за можливе обмежити
дослідження доказів під час судового слідства допитом підсудного.

Дослідивши
та оцінивши всі докази в сукупності суд вважає,
що вина підсудного знайшла своє повне підтвердження в ході судового
засідання.

Дії
ОСОБА_1 суд кваліфікує за ст. 172 ч. 1 КК України як грубе порушення
законодавства про працю.

При
обранні виду та міри, суд враховує
ступінь суспільної небезпеки скоєного та особу підсудного, обставини,
що пом'якшують покарання.

По місцю
проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання суд враховує щире
каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи
наведене, суд вважає, що покарання ОСОБА_1 слід призначити у
вигляді штрафу.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати
винним ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 172 ч. 1 КК України і призначити покарання
штраф у розмірі 680 гривень.

На вирок
може бути подана апеляція в строк 15 днів.