АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/859/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Справа №632/2579/13-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України
ВИРОК
Іменем України
29 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та з доповненнями обвинуваченого на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29.12.2014р. стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Указаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Первомайський Харківської області, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, холостий, не працюючий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 30.03.2005р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

· 10.06.2009р. Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, рішенням Орджонікідзовського районного суду м. Харкова від 12.09.2012р. звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 8 місяців 28 днів,

засуджений за: - ст.185 ч.2 КК України до 3(трьох) років позбавлення волі;

- ст.186 ч.2 КК України до 5(п`яти) років позбавлення волі;

- ст.187 ч.1 КК України до 6(шести) років позбавлення волі;

- ст.187 ч.2 КК України до 7(семи) років 6(шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання 7(сім) років 6(шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом частково складання призначених покарань, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2009р. і остаточно призначено покарання у вигляді 8(восьми) років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, 18.04.2013р.о 21год. 30хв., ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Гліцинія», розташованого на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області навмисно з корисливих мотивів, маючи намір на заволодіння майном ОСОБА_9 , скоїв напад на останнього із застосуванням насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_7 схопив потерпілого за руку, потягнув його на себе в наслідок чого ОСОБА_9 вдарився головою об стіну будівлі кафе після чого впав на землю, продовжуючи злочинні дії ОСОБА_7 натиснув коліном на грудну клітку потерпілого та наніс йому не менше восьми ударів руками по голові, після чого той знепритомнів. ОСОБА_7 скориставшись таким становищем потерпілого заволодів його мобільним телефоном марки «Самсунг-1202», б/в, вартістю 45грн., срібним ланцюжком вартістю 85грн. 18коп. та грошима в сумі 700грн., чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_9 на загальну суму 830грн. 18коп., після цього з місця пригоди зник, обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, 30.04.2013р. о 22год. 30хв., ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_10 , яка сиділа на лавочці біля кафе «Імперія», розташованого на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, де маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з рук потерпілої ОСОБА_10 відкрито викрав гаманець в якому знаходилися гроші в сумі 160грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму та зник з місця злочину, обернувши викрадене на свою користь.

15.05.2013р. о 20год. 00хв. він же, маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, знаходячись в квартирі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Нокія Х1-01», б/в, вартістю 157грн., в якому знаходилася сім карта мобільного оператора «Лайф» вартістю 10грн., чим завдав його власнику ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 167грн., зникнувши з місця вчинення злочину, обернув викрадене на свою користь.

Він же, 23.05.2013р. о 01год. ночі маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_12 , яка сиділа на лавочці біля магазина «АТБ», розташованого по вул. Маршала Гречко, 5, в м. Первомайський Харківської області, де реалізуючи свій злочинний умисел, повторно, відкрито викрав сумку з рук потерпілої в якій знаходилися гроші в сумі 310грн., чим завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму. Після вчиненого, з місця пригоди зник, обернувши викрадене на свою користь.

Крім того, 26.05.2013р. о 02год. 30хв., ОСОБА_7 , з невстановленою особою в ході досудового слідства, перебуваючи біля перукарні «Маклай», яка розташована в будинку №54 на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, маючи намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_13 , навмисно, повторно, з корисливих мотивів, скоїв напад на останню з застосуванням насилля, небезпечного для її життя та здоров`я, яке виразилося в нанесенні потерпілій двох ударів дерев`яною палицею по голові, від яких ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Крім того, продовжуючи свої навмисні злочинні дії ОСОБА_7 наніс потеплілій декілька ударів палицею по верхній частині тулуба та правій руці в наслідок чого потерпіла отримала перелом правої руки, тобто тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, після чого ОСОБА_7 відкрито заволодів її сумкою в якій знаходились кошти в сумі 270грн., чим завдав ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму та зник з місця скоєння злочину, обернувши викрадене на свою користь.

В апеляційній скарзі прокурора йдеться проте, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до обвинуваченого при призначенні покарання за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України такий вид обов`язкового додаткового покарання як конфіскація майна, чим допустив порушення закону України про кримінальну відповідальність. Крім того, цей апелянт скаржиться на м`якість призначеного покарання, у зв`язку з чим просить вирок суду скасувати та постановити свій вирок яким ОСОБА_7 визнати винним в інкримінованих йому злочинах та призначити покарання: за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі; ч.2 ст.186 КК України 6 років позбавлення волі; за ч.1 ст.187 КК України 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Призначити остаточне покарання на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2009р. в виді 9 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Обвинувачений, в своїй апеляційній скарзі, з доповненнями, звертає увагу на безпідставність визнання його винним в епізоді з потерпілим ОСОБА_9 . Крім того вважає, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи по епізоду з потерпілою ОСОБА_13 , оскільки він діяв один, а з потерпілою ОСОБА_10 його дії неправильно кваліфіковані, оскільки він вчинив крадіжку. Разом з вищевикладеним обвинувачений вказує, що з боку робітників міліції на нього застосовувалось фізичний та психологічний тиск тому він себе оговорив. На підставі наведених обставин цей апелянт вважає необхідним перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 на ч.2 ст.185 КК України та виправдати його за недостатністю доказів за ч.1 та ч.2 ст.187 КК України, а тому просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, в підтримку своєї апеляції, обвинуваченого, який просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції з тих підстав, що наведені у його апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора та обвинуваченого підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України стосовно ОСОБА_9 , тобто нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад (розбій) підтверджується дослідженими у суді наступними доказами.

Сам обвинувачений з приводу цього епізоду в суді дав пояснення згідно яких, він 18.04.2013р. у вечірній час перебував біля кафе «Гліцинія». Коли побачив, як повз кафе проходив незнайомий йому на той час ОСОБА_9 то схопив останнього за руку, потягнув на себе, в наслідок чого ОСОБА_9 ударився головою об стіну кафе і впав втративши свідомість. ОСОБА_7 затягнув цього потерпілого за будівлю кафе, де коліном надавив тому на груди, декілька разів ударив кулаком по обличчю, після чого забрав у ОСОБА_9 мобільний телефон «Самсунг», срібний ланцюг та близько 600-700грн. в подальшому телефон «Самсунг» був вилучений працівниками міліції на квартирі в якій обвинувачений на той момент тимчасово проживав.

Показами потерпілого ОСОБА_9 , який у суді пояснив, що 18.04.2013р. після 21год. він йшов з магазина додому, був трохи сп`янілий. Проходячи повз кафе «Гліцинія», яке розташоване на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський відчув як хтось ззаду його схватив за руку, а потім потягнув, в наслідок чого він ударився головою об стіну кафе і упав, далі йому надавили на груди і почали бити по голові він побачив перед собою ОСОБА_7 , якого пізніше впізнав. Від отриманих ударів потерпілий втратив свідомість, прийшовши до тями побачив, що лежить на землі за кафе, при цьому в нього пропав мобільний телефон «Самсунг», гроші в сумі 700грн., срібний ланцюг. Через декілька днів він звернувся із заявою в міліцію, медичний огляд не проходив, а з викраденого йому повернули викрадений у нього мобільний телефон «Самсунг».

Протоколом огляду предмета від 17.06.2013р. мобільного телефону «Самсунг GT-E1202» (т.1 а.с.107) вилученого у квартирі АДРЕСА_3 встановлено, що він належить потерпілому ОСОБА_9 .

Висновком товарознавчої експертизи №1748 від 11.06.2013р. встановлена вартість вказаного мобільного телефону «Самсунг GT-E1202», що складає 45грн. 00коп., вартість ланцюжка із срібла 925проби, масою 16,35гр., на лом срібла складає 85грн. 18коп. (т.1 а.с.103-106).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.06.2013р. та фото таблиці до нього в ході якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу яка 18.04.2013р. скоїла на нього напад (т.1 а.с.108-110).

Крім того, вищевикладені обставини були підтвердженні, даними протоколів проведення слідчого експерименту від 17.06.2013р. та фото таблиці до нього за участю потерпілого ОСОБА_9 (т.1 а.с.111-114) та від 21.06.2013р за участю підозрюваного ОСОБА_7 , фототаблицею та диском «DVD+R», на якому зафіксовано відеозапис проведення вказаної слідчої дії (т.1 а.с.115-123).

На підставі, вищенаведених доказів, колегія суддів робить висновок про те, що встановлені судом фактичні обставини стосовно епізоду з потерпілим ОСОБА_9 відповідають дослідженим у суді доказам, а тому доводи апеляції обвинуваченого в цій частині вважає безпідставними.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» небезпечним для життя чи здоров`я насильство це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них Пленум відносить, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості.

Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 в епізоді с потерпілим ОСОБА_9 за ч.1 ст.187 КК України так як потерпілий втратив свідомість від дій обвинуваченого.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України стосовно потерпілої ОСОБА_13 підтверджується наступними дослідженими у суді доказами:

Сам обвинувачений стосовно цього епізоду у суді пояснив, що 26.05.2013р., о 1год. 30хв. ночі, він вийшов з дому, при собі у нього була палка, ніжка від стільця. Біля перукарні «Маклай», що розташована на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський він побачив жінку. Він наздогнав і ззаду два рази ударив її дерев`яною ніжкою від стільця, оди раз по затилку, другий раз в праве плече. Від нанесених ударів жінка втратила рівновагу, скориставшись цим він вихватив у неї сумку, целофановий пакет і побіг в сторону автостоянки, потім забіг на стадіон. Там оглянув сумку, забрав гаманець, сигарети, запальничку, а решту викинув. В гаманцю знаходилися 270грн., банківські картки. Гроші він не встиг витратити, так як їх вилучили працівники міліції.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_13 вбачається, що вона пенсіонер, працює викладачем в музикальній школі. 25.05.2013р. був ювілейний концерт, потім банкет, тому з роботи вона поверталася пізно у нічний час. По дорозі додому в районі перукарні «Маклай» вона дістала з своєї сумки мобільний телефон і зателефонувала своїм дітям щоб дізнатися чи дома вони. В той момент вона відчула удар в плече, вона почала тікати, після цього відчула удар по голові, потім знову в плече, хто її бив вона не бачила. Вона схопилась руками за голову, коли відкрила очі побачила перед собою чоловіка на зріст як вона, який замахнувся палкою і вдарив її по голові. Від удару на голові сталося розсічення, обличчя залила кров. Вона злякалася, подумала що він її може вбити. У неї продовжувала сильно текти кров, вона відчула сильний улар по руці палкою. Від удару вона випустила з рук сумки які тримала в руці, хтось їх підхопив і почав тікати. То був хлопець не високого зросту похожий на ОСОБА_7 вона добре знала його і його сім`ю. Свідомість вона не втрачала, вона встала на коліна у неї сильно текла кров, вона почала кричати звати людей на поміч. На її крик з за дому вийшла мати ОСОБА_7 , вона попросила її щоб вона не оставляла її одну, остання допомогла їй дійти до магазину, там вона сіла на сходинки, по телефону зателефонувала додому, прийшли її сини провели в лікарню на санпропускник, там її положили в реанімацію, в лікарні вона пролежала дві неділі. У викраденій у неї сумці був гаманець в якому знаходилися 270грн., гроші їй повернули працівники міліції.

Ці докази підтверджуються долученими до матеріалів кримінального провадження та дослідженими у суді документами.

Так, відображені у протоколі данні огляду місця події від 26.05.2013р. та фототаблиці до нього, свідчать що підчас огляду знайдена та долучена дерев`яна ніжка стільця білого кольору з плямами бурого кольору (т.1 а.с.23-26). В цьому ж документі відображена місцевість навколо перукарні «Маклай», що розташована в домі №54 на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області.

З протоколу огляду місця події від 26.05.2013р. та фото таблиці до нього вбачається, що в ньому описана місцевість біля території колишньої спортивної школи, яка розташована на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, в ході огляду якої знайдені та долучені жіноча сумка сіро-коричневого кольору, гаманець, жіноча косметика, дерев`яна ніжка стільця білого кольору з плямами бурого кольору (т.1 а.с.29-33).

Висновком судово-медичної експертизи №107-ПР/13 від 21.06.2013р. (т.1 а.с.37-38), згідно якого у ОСОБА_13 встановлені легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді струсу головного мозку та забійної рани голови, а також середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я у виді закритого перелому правої ліктьової кістки.

В протоколі проведення слідчого експерименту від 17.06.2013р. та фототаблиці до нього за участю потерпілої ОСОБА_13 (т.1 а.с.62-67) відображено як остання розповіла та показала, де саме, яким чином та при яких обставинах їй були нанесені тілесні ушкодження та викрадене майно.

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2013р. за участю ОСОБА_7 , фото таблицею та диском на якому зафіксовано відеозапис проведення вказаної слідчої дії під час якого обвинувачений розповів та показав де саме він напав на потерпілу, куди наносив їй удари палкою, місце куди він викинув сумку викрадену у потерпілої, підвальне приміщення де він викинув пластикові картки потерпілої (т.1 а.с.68-79).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №126-ПР/13 від 19.06.2013р. у ОСОБА_13 встановлені наступні тілесні ушкодження: забійна рана лівої вісочно-тім`яної області волосяної частини голови, струс головного мозку, закритий перелом правої ліктьової кістки у нижній третині. Вище вказані тілесні ушкодження могли виникнути при тому способі на який вона посилається під час проведення слідчого експерименту від 17.06.2013р. Не виключно, що тілесні ушкодження могли виникнути при тому способі на який посилається ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 17.06.2013р. (т.1 а.с.80-81).

Ці вищенаведені докази переконують колегію суддів у тому, що суд безпідставно вказав про те, що 26.05.2013р. о 02год. 30хв., ОСОБА_7 , у епізоді з потерпілою ОСОБА_13 діяв з невстановленою в ході досудового слідства особою (т.3 а.с.86), оскільки як свідчать вищенаведені наведені і дослідження під час судового розгляду докази, вони не підтверджують даного висновку суду.

Отже, апеляційною інстанцією встановлені обставини передбачені п.1 ч.1 ст.411 КПК України, як підстави встановленої п.2 ч.1 ст.409 КПК України для зміни судового рішення.

Таким, чином доводи обвинуваченого стосовно неправильності встановлення фактичних обставин по епізоду з потерпілою ОСОБА_13 знайшли своє підтвердження, а тому в цій частині його апеляція підлягає задоволенню.

Виходячи з приведеного, апеляційний суд встановив, що 26.05.2013р. о 02год. 30хв., ОСОБА_7 , перебуваючи біля перукарні «Маклай», яка розташована в будинку №54 на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, маючи намір на відкрите викрадення майна ОСОБА_13 , навмисно, повторно, з корисливих мотивів, скоїв напад на останню із застосуванням насилля, небезпечного для її життя та здоров`я, яке виразилося в нанесенні потерпілій двох ударів дерев`яною палицею по голові, від яких ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, забійної рани голови, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Крім того, продовжуючи свої навмисні злочинні дії ОСОБА_7 наніс потеплілій декілька ударів палицею по верхній частині тулуба та правій руці в наслідок чого потерпіла отримала перелом правої руки, тобто тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я, після чого ОСОБА_7 відкрито заволодів її сумкою в якій знаходились кошти в сумі 270грн., чим завдав ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму та зник з місця скоєння злочину, обернувши викрадене на свою користь.

Разом з цим, оскільки дії обвинуваченого по вищевказаному епізоду кваліфікувались судом першої інстанції як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад (розбій) вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та за попередньою змовою групою осіб то, виходячи з раніше зробленого висновку, таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину «за попередньою змовою групою осіб», на переконання колегії суддів, слід виключити.

Проте, враховуючи, що ОСОБА_7 на час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 раніше вже вчинив розбій щодо ОСОБА_9 то ці його дії слід кваліфікувати як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала напад (розбій) вчинений особою, яка раніше вчинила розбій тобто за ч.2 ст.187 КК України.

Стосовно правильності кваліфікації дій обвинуваченого у епізоді з потерпілою ОСОБА_10 колегія суддів відмічає наступне.

Так, встановлені судом фактичні обставини по цьому епізоду ніким з учасників процесу не оскаржуються тож слід вважати, що 30.04.2013р. о 22год. 30хв., ОСОБА_7 , підійшов до ОСОБА_10 , яка сиділа на лавочці біля кафе «Імперія», розташованого на 1-2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області, де маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, з рук потерпілої ОСОБА_10 відкрито викрав гаманець в якому знаходилися гроші в сумі 160грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Вищеописані дії, ОСОБА_7 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, а стан і поведінка ОСОБА_10 , на які вказує обвинувачений у апеляції, не впливають на правильність висновків суду.

Отже, колегія суддів вважає, що ці доводи апеляції обвинуваченого не підлягають задоволенню.

Як свідчать матеріали кримінального провадження (т.2 а.с.181) доводи апелянта про те, що він зазнав впливу з боку працівників міліції він вказував під час судового розгляду рішення, по якому було скасоване апеляційною інстанцією з процесуальних підстав (т.2 а.с.243-247). При цьому, обставини, за яких було заявлено про вплив прямо відображені у рішенні суду, що обвинувачений відмовився вказати яким чином і хто оказував на нього недозволені методи слідства.

Крім того, в апеляційній інстанції обвинувачений безпосередньо заявив, що застосовування фізичного та психологічного тиску не вплинуло на правдивість його показів у суді.

Враховуючи, що ні під час досудового слідства, ні у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не ініціював перевірки з приводу недозволених методів слідства, які не вплинули на правдивість його показів, приймаючи до уваги тривалий час, який минув з моменту закінчення слідства, колегія суддів приходить до висновку, що цей довід апелянта є таким, що спрямований на затягування часу розгляду справи, а тому, оскільки відсутні докази на його підтвердження то він також не підлягає задоволенню.

При призначенні покарання районний суд керуючись ст.65 КК України врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів; особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 скоїв один злочин середньої тяжкості та чотири тяжких злочини в період умовно-дострокового звільнення від раніше призначеного покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він неодноразово судимий, винним у скоєних правопорушеннях себе визнав частково, намагався неправдивими показами уникнути відповідальності та за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, які б пом`якшували покарання сторонами не надані, а судом не встановлені. Разом з цим рецидив злочину визнано судом як обставину, що обтяжує покарання.

З урахуванням наведеного, районний суд прийшов до правильного висновку, щодо можливості перевиховання та виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції його від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі, в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187 КК України.

Проте, призначаючи покарання за ч.2 ст.187 КК України, суд першої інстанції, не звернув увагу на обов`язковість призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, чим допустив порушення передбачене п.1 ч.1 ст.413 КПК, що відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Викладене свідчить, що цей довід в апеляції прокурора підлягає задоволенню.

Натомість доводи цього ж апелянта щодо невідповідності призначеного судом покарання в наслідок м`якості, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки призначені покарання за своїм розміром не можна визнати явно несправедливими. Звідси, ці доводи прокурора, на думку колегії суддів, задоволенню не підлягають.

Притому, виключення одно з кваліфікуючих ознак вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за переконанням колегії суддів, не впливає на розмір та вид основного покарання призначеного районним судом за цією статтею.

Призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , районний суд правильно реалізував вимоги закону України про кримінальну відповідальність та безпомилково застосував положення ст.ст.70, 71 КК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області в частині призначення покарання та ухвалення в цій частині нового вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, п.п.2, 4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.411, п.1 ч.1 ст.413, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 та з доповненнями обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 29.12.2014р. стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини цього вироку таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину «за попередньою змовою групою осіб».

Цей же вирок в частині призначення покарання скасувати.

За скоєння кримінальних правопорушень у вчиненні яких ОСОБА_7 визнаний винним призначити йому наступні покарання:

- за ст.185 ч.2 КК України 3(три) роки позбавлення волі;

- за ст.186 ч.2 КК України 5(п`ять) років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.1 КК України 6(шість) років позбавлення волі;

- за ст.187 ч.2 КК України 7(сім) років 6(шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання 7(сім) років 6(шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково складання призначених покарань, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2009р. і остаточно призначити ОСОБА_7 8(вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

В решті той же вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий

Судді