У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Коротких О.А.,

за участю прокурора
Колесниченка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 14 серпня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1
та в його інтересах захисника
ОСОБА_2 й потерпілої ОСОБА_3 на судові
рішення щодо засудженого.

Вироком Центрального районного суду м.
Сімферополя від 22 січня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя м.
Севастополя, раніше
не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком
на 3 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
13 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та
засуджено за те, що він 27 липня 2006 року в нічний час, керуючи автомобілем
Форд-Мондео”, на проїжджій частині
вулиці Севастопольській у
м. Сімферополі, з порушенням вимог п. п. 1.5, 12.1, 12.3 Правил
дорожнього руху виїхав за межі проїжджої частини та вчинив наїзд на
електроопору. Внаслідок цього пасажиру автомобіля ОСОБА_4 були заподіяні тяжкі
тілесні ушкодження, які потягли смерть потерпілого.

У касаційних скаргах:

- захисник ОСОБА_2
звертає увагу на
те, що судом при постановленні вироку належним чином не враховані ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, пом'якшуючі покарання
обставини, які могли вплинути на призначення йому більш м'якого покарання. Просить судові рішення щодо ОСОБА_1 змінити, пом'якшити
йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України;

- потерпіла ОСОБА_3 та засуджений ОСОБА_1 висловили аналогічні доводи та прохання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення прокурора Колесниченка О.В., який підтримав касаційні скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів
вважає, що скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, вони є
правильними, і у касаційних скаргах не оспорюються.

Що стосується доводів про пом'якшення
призначеного ОСОБА_1 покарання, то вони, на думку колегії
суддів, заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд
першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, не в повній
мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину та дані про особу засудженого.

Як убачається із матеріалів справи, злочин ОСОБА_1 вчинив
з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем
проживання та роботи, на спеціальних обліках у психіатра та нарколога не стоїть, молодий за віком. Крім того,
потерпіла ОСОБА_3 у судовому засіданні просила призначити
засудженому покарання, не пов'язане із позбавленням волі.

З урахуванням усіх цих обставин,
колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без
відбування покарання, а тому вважає за необхідне прийняти рішення про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційні
скарги захисника ОСОБА_2,
потерпілої ОСОБА_3 та засудженого
ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Центрального районного суду м.
Севастополя від 22 січня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 13 березня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покласти обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання й роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці
органи.

У решті судові рішення щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Судді:

Синявський О.Г. Коротких О.А. Глос Л.Ф.