Справа № 138/1675/15-к
Провадження №:1-кп/138/110/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні малолітня дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше судимого:
- 14.09.2009 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 189 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 10.08.2010 Могилів-Подільським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднаний не відбутий строк за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.09.2009 та призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі. Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 18.04.2012 звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на 1 рік 4 місяці 18 днів.
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України,
ОСОБА_4 приблизно 17-18 січня 2015 року, перебуваючи в приміщенні ломбарду «Ломбард-Приват», розташованого по вул. Ставиській, 63-ф в м. Могилеві-Подільському Вінницької області, отримав від ОСОБА_6 срібний ланцюжок вагою 97 грам, зверху вкритий нашаруванням з золота 585 проби в кількості 1 грама, загальною вагою 98 грам, належний останньому, щоб реалізувати за винагороду.
Біля 10 години 20.01.2015 ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Могилеві-Подільському по вул. Ставиській, неподалік від господарського ринку, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння шляхом обману чужим майном і звернення його на свою користь, запропонував ОСОБА_7 за винагороду продати будь-кому вищеописаний ланцюжок, належний ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_4 знаючи про той факт, що ланцюжок срібний і лише зверху вкритий шаром золота, шляхом замовчування правдивих відомостей обманув ОСОБА_7 та повідомив останньому, що ланцюжок вироблений із золота.
О 10 год. 30 хв. 20.01.2015 ОСОБА_8 , не відаючи про те, що ланцюжок не золотий, продав його ОСОБА_5 за 500 доларів США, які того ж дня віддав ОСОБА_4 . У подальшому, встановивши факт підробки ланцюжка, потерпілий ОСОБА_5 та ОСОБА_8 пред`явили ОСОБА_4 вимоги про повернення коштів, яку останній проігнорував то до цього часу їх не повернув.
Згідно даних офіційного інтернет - представництва Національного банку України офіційний курс долара США, встановлений Національним банком України по відношенню до Української гривні станом на 20.01.2015 становив 15 гривень 77 копійок, відповідно вартість 500 доларів США становила 7 885 грн.
Таким чином ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суду 7 885 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
06.07.2015 між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471, 473, 474 КПК України, укладено угоду про примирення.
Відповідно до даної угоди сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст.190 КК України у виді 1 року позбавлення волі. Шляхом застосування положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.
В підготовчому судовому засіданні суд, роз`яснив обвинуваченому та потерпілому їх права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.ст.394, 424, 473, 474 КПК України.
Так, обвинуваченому та потерпілому, зокрема, було роз`яснено, що в разі невиконання обвинуваченим угоди про примирення між ним та потерпілим, останній відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.190 КК України звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду у кримінальному провадженні в загальному порядку.
Також обвинуваченому та потерпілому було роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого та потерпілого, вивчивши угоду про примирення та надані суду документи, приходить до висновку, що зазначена угода підлягає затвердженню, враховуючи таке.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Потерпілий в судовому засіданні просив суд затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. Підтвердив, що матеріальна шкода відшкодована йому обвинуваченим в повному обсязі.
Обвинувачений в судовому засіданні просив затвердити угоду та призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної між ними угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд встановив, що обставин, які закон визначає, як обтяжуючі при обранні міри покарання обвинуваченого не встановлено.
Крім того суд бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, одружений, і, як він зазначив в судовому засіданні, на утриманні має малолітню дитину 2013 року народження.
Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого діяння, суд погоджується з обраним сторонами угоди покаранням.
Таким чином, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, дослідивши зміст угоди про примирення та оцінивши докази зібранні на стадії досудового розслідування суд, приходить до висновку, що її умови, форма та зміст відповідають вимогам КК України та КПК України, зокрема, вимогам ст.471 КПК України.Така угода не порушує прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб а відтак суд, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 65-67, 69-1, ч. 2 ст. 190 КК України, ст.ст. 100, 374, 375, 474, 475 КПК України суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 06 липня 2015 року покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Речовий доказ срібний ланцюжок, вкритий нашаруванням з золота, що знаходиться за зберігальною розпискою у ОСОБА_6 - повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Суддя: ОСОБА_1