Справа № 131/2312/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2014

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

сторони обвинувачення заступника прокурора Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_3 ,

сторони захисту підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000308 від 16 жовтня 2014 року, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копіївка, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого 22 липня 2014 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2014 року по ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт, згідно розпорядження Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області № 14.02.4 від 15 вересня 2014 року був прийнятий для відбування покарання, але умисно, не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, не прибув на відбування громадських робіт 4 жовтня 2014 року, 6 жовтня 2014 року, 7 жовтня 2014 року, 8 жовтня 2014 року та 9 жовтня 2014 року до Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області, чим порушив обов`язки, покладені вироком Іллінецького районного суду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України.

Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, підтверджені в судовому засіданні показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро кається у скоєному.

Крім того, вина підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується даними в судовому засіданні показаннями свідків сторони обвинувачення.

Зокрема,свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором кримінально-виконавчої інспекції, у вересні 2014 року отримав для виконання вирок Іллінецького районного суду відносно ОСОБА_4 . Засуджений отримав направлення до Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області для відбування покарання у виді громадських робіт. В ході перевірки за повідомленням Копіївського сільського голови було встановлено, що засуджений ОСОБА_4 4 жовтня 2014 року, 6 жовтня 2014 року, 7 жовтня 2014 року, 8 жовтня 2014 року та 9 жовтня 2014 року не прибув для відбування громадських робіт без поважних причин, тому 10 жовтня 2014 року він звернувся до прокуратури Іллінецького району із поданням про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. На цей час засуджений відбув покарання у виді громадських робіт повністю.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює Копіївським сільським головою Іллінецького району Вінницької області, кримінально-виконавчою інспекцією до сільської ради був направлений засуджений ОСОБА_4 для відбування кримінального покарання у виді 180 годин громадських робіт. Було складено відповідний графік і засуджений приступив до відбування покарання. У вересні 2014 року до нього претензій не було, проте у жовтні 2014 року ОСОБА_4 впродовж п`яти днів не з`являвся на роботу з невідомих причин, про цей факт він повідомив кримінально-виконавчу інспекцію.

Вина підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується також і наданими стороною обвинувачення письмовими доказами, а саме: копією вироку Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено по ст.185 ч.1 КК України до 180 годин громадських робіт (а.13), копією розпорядження Іллінецького районного суду Вінницької області від 29 серпня 2014 року про виконання вироку від 22 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 (а.12), підпискою ОСОБА_4 про ознайомлення його із порядком та умовами відбування покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 22 липня 2014 року відносно ОСОБА_4 по ст.185 ч.1 КК України (а.15), направленням ОСОБА_4 для відбування покарання (а.17), розпорядженням Копіївського сільського голови від 15 вересня 2014 року про прийняття на відбування громадських робіт ОСОБА_4 (а.18), графіками виходів ОСОБА_4 на роботу (а.19, 20, 23, 24), табелями Копіївської сільської ради Іллінецького району Вінницької області про виходи на роботу засудженого ОСОБА_4 у вересні-жовтні 2014 року (а.21, 29), актом перевірки виконання вироку у виді громадських робіт від 9 жовтня 2014 року, яким встановлено відсутність ОСОБА_4 на роботі без поважних причин на роботі із 4 по 9 жовтня 2014 року (а.25) та повідомленням Копіївського сільського голови від 8 жовтня 2014 року про відсутність ОСОБА_4 на роботі з 4 по 8 жовтня 2014 року (а.26).

Оцінюючи всі досліджені докази у кримінальному провадженні, суд доходить висновку, що вина підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Пом`якшуючою покарання підозрюваного ОСОБА_4 обставиною є його щире каяття у скоєному, а обтяжуючою рецидив злочинів.

Призначаючи підозрюваному ОСОБА_4 покарання, суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше судимий за скоєння умисного корисливого злочину, проте на цей час повністю відбув призначене судом покарання за попереднім вироком, не працює, не одружений, за місцем свого проживання Копіївським сільським головою Іллінецького району формально характеризується задовільно виключно лише із підстав щодо вчинення цього кримінального правопорушення.

З огляду цього суд вважає, що запропоноване стороною обвинувачення покарання ОСОБА_4 у виді 2 місяців арешту, який полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, є невідповідним обставинам скоєння і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також особі підозрюваного, відносно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні сторона обвинувачення не знайшла навіть потреби у застосуванні будь-якого запобіжного заходу, а відтак і явно несправедливим.

Натомість суд доходить переконаного висновку, що виправлення підозрюваного ОСОБА_4 наразі цілком можливе без його реальної ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити передбачене законом покарання по ст.389 ч.2 КК України у виді обмеження волі, звільнивши його від відбування з випробуванням, згідно ст.75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання по ст.389 ч.2 КК України 1 рік обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана обвинуваченим і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1