АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1956/14 Справа № 205/8066/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
представника ДВК №89 ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження по апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року стосовно, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, раніше судимого
якою було відмовлено в задоволенні подання Дніпропетровської виправної колонії № 89 та міської спостережної комісії про умовне-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого.

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та звільнити умовно-достроково від відбуття покарання. Вказує, що для задоволення подання колонії у суду були всі підстави, оскільки він відбув необхідний для цього термін покарання, останнє стягнення мав 1 рік 5 місяців назад, отже вони всі погашені. Вважає, що суд першої інстанції відмовив йому в застосуванні ст. 81 КК України безпідставно, лише на підставі наявності минулих умовно-дострокових звільнень, які до нього застосовувались і ніяк не пов`язані з теперішнім його покаранням, тому не можуть характеризувати його з негативної сторони.

В судову засіданні засуджений ОСОБА_7 просив задовольнити його апеляційні вимоги та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання про умовно-дострокове звільнення та звільнити його від відбування покарання, вказуючи при цьому, на обґрунтовані підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Представник виправного центру ОСОБА_8 підтримав апеляцію обвинуваченого і прохав скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнивши подання вказаної установи про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 на не відбутий строк - 05 місяців.

Прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції прохав ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляцію засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції своє рішення мотивував тим, що хоч засуджений і відбув 2/3 строку покарання та характеризується позитивно, режиму відбування покарання не порушує, працевлаштований, має заохочення та стягнення, проте суд вважає, що в умовно-достроковому звільнені засудженому має бути відмовлено, оскільки до засудженого раніше тричі застосовувалося умовно-дострокове звільнення, після чого ОСОБА_7 знову вчинив умисний злочин, та при новому застосуванні умовно - дострокового звільнення від відбування покарання засуджений ОСОБА_7 матиме підвищену ступінь громадської небезпеки.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, надавши сторонам слово в дебатах, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція засудженого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення може бути застосоване до особи, яка відбуває покарання у тому числі у виді обмеження волі, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд першої інстанції постановляючи ухвалу про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання та посилаючись, як на підстави відмови в задоволенні клопотання, на те, що до засудженого раніше тричі застосовувалося умовно-дострокове звільнення, після чого ОСОБА_7 знову вчинив умисний злочин, тим самим залишив недослідженими з`ясування обставин, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а також допустив невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, які потягли за собою неправильне застосування вимог кримінального закону.

Як вбачається із довідки про заохочення та стягнення /а.с.5/, яка мається в матеріалах кримінального провадження засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання мав п`ять стягнень у 2009, 2011, 2012 та 2013 роках, які погашенні в законному порядку, останнє з яких датоване ще 27 травня 2013 року. ОСОБА_7 мав також три заохочення два з яких оголошено начальником колонії, останнє датоване 02 липня 2014 року.

З характеристики засудженого /а.с.4/ також вбачається, що після прибуття до ДВК № 89 засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований формівником у ливарному цеху, до праці відноситься сумлінно, змінні завдання виконує у повному обсязі, на теперішній час має стабільну поведінку, залучений до програми диференційованого виховного впливу за темою «Повернення», у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки з усіма засудженими. Отже адміністрацією колонії зазначено, що ОСОБА_7 позитивно характеризується та довів своє виправлення.

З довідки про працевлаштування /а.с.15/ витікає, що останній працював, до праці відноситься сумлінно, змінні завдання виконує у повному обсязі, за що має три заохочення, два з яких оголошено правами начальника колонії, що було відмічено в характеристиці (а.с.4).

Також в матеріалах провадження наявне зобов`язання засудженого ОСОБА_7 /а.с.6/ з якого вбачається, що в разі застосування до нього ст.81 КК України він зобов`язується сумлінною працею, правослухняною поведінкою та дотриманням соціальних норм виправдати цю довіру, також протягом трьох днів після прибуття до місця проживання зареєструватися до органу міліції. Також з заяви /а.с.10/ матері ОСОБА_9 слідує, що в разі звільнення її сина ОСОБА_7 вона зареєструє його за адресою АДРЕСА_1 .

На момент розгляду апеляційної скарги 23.12.2014 року, відбутий строк покарання засудженого ОСОБА_7 за даними Дніпропетровської ВК №89 складає 5 років 1 місяць позбавлення волі, строк не відбутого ним покарання складає 05 місяців позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні подання Дніпропетровської виправної колонії № 89 та міської спостережної комісії про умовне-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого, не прийнявши до уваги суттєві обставини, які безпосередньо вплинули на законне та обґрунтоване рішення суду.

Доводи суду першої інстанції про те, що сам факт звільнення засудженого раніше умовно-достроково після чого він скоював злочини, свідчить про наявність підстав для відмови ОСОБА_7 в повторному застосуванні умовно-дострокового звільнення, не є обґрунтованими.

Враховуючи вище вказане колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, а ухвала Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року, на підставі вимог ст.410 КПК України, ст.411 КПК України, ст.413 КПК України - скасуванню з постановленням, на підставі вимог п.4) ч.1 ст.407 КПК України нової ухвали, якою належить апеляцію засудженого ОСОБА_7 , подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 та спостережної комісії м. Дніпропетровська - задовольнити, застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст.81 КК України, тобто звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 02 квітня 2010 року на не відбутий строк - 05 місяців.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.81 КК України, ст.404 КПК України, п.4) ч.1 ст.407 КПК України, ст.410 КПК України, ст.411 КПК України, ст.413 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2014 року відносно засудженого ОСОБА_7 - скасувати.

Апеляцію засудженого ОСОБА_7 - задовольнити.

Подання адміністрації Дніпропетровської ВК № 89 та спостережної комісії м. Дніпропетровська, про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбуття покарання - задовольнити на підставі ст.81 КК України, звільнивши засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від відбування не відбутої частини основного покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02 квітня 2010 року на 05 місяців.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: