Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України
суддів
Глоса Л.Ф. і Коротких О.А.,
засудженого
у судовому засіданні у м. Києві 24 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 1 грудня
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Харкова, жителя с. Новоселовка Ново-Водолажського району Харківської
області, раніше неодноразово судимого, останній раз 26.11.2003 року за ч. 1 ст.
121, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ст. 70
КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі,
засуджено:
- за ч. 1 ст. 115 КК України на 11 років
- за ч. 2 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1
визначено остаточне покарання - 12 років позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні
злочинів за таких обставин.
5 травня 2006 року близько 12-ї
години ОСОБА_1 поблизу гаражів, розташованих по провулку Пятигорському в м.
Харкові, знайшов штик-ніж, який є
холодною зброєю і приніс його в квартиру свого знайомого ОСОБА_2 де вони
розпивали спиртні напої. Після того,
близько 23 години 15 хвилин ОСОБА_1,
проводжаючи разом з ОСОБА_2 їх
знайому, взяв з собою цей штик-ніж і носив його при собі без передбаченого законом дозволу. Прямуючи в районі будинків № 18/63 по вулиці
Пожарського та № 61 по проспекту Косіора у м. Харкові, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3
виникла суперечка, що переросла в обопільну бійку. Наблизившись до місця їх
бійки, ОСОБА_1 впізнав ОСОБА_3, з яким у нього декілька годин раніше відбувся
особистий конфлікт. З неприязні до останнього,
діючи із помсти, ОСОБА_1 умисно з метою вбивства наніс ОСОБА_3 удар
штиком-ножем в спину, спричинивши
потерпілому проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням
аорти, легенів, стравоходу та серцевої
сумки, внаслідок чого потерпілий помер на місці вчинення злочину.
У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений просить вирок щодо
нього скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Посилається на
порушення його права на захист під час досудового слідства, однобічність,
неповноту судового розгляду справи, невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи й неправильну кваліфікацію його дій, стверджуючи, що він
діяв з перевищенням меж необхідної оборони.
Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженого на
підтримання касаційної скарги, думку
прокурора про законність й обґрунтованість вироку і безпідставність касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі та доповненнях до неї,
колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що він вчинив умисне вбивство ОСОБА_3
при перевищенні меж необхідної оборони не ґрунтуються на матеріалах справи.
Судом правильно встановлено, що
ініціатором конфлікту, який ще за
декілька годин до вбивства потерпілого
виник між ОСОБА_1, ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3 - з іншого, був засуджений. Він тоді ударом кулака збив
ОСОБА_3 з ніг. Це засудженим не заперечується.
З показань свідка ОСОБА_2 убачається, що пізно ввечері, проводжаючи разом з
ОСОБА_1 їх знайому, він випадково зустрівся з ОСОБА_3 Останній висловлював йому
своє невдоволення їхніми неправомірними діями. З цієї причини між ними виникла
суперечка, що переросла в обопільну бійку. В ході якої він відмахувався від
потерпілого ножем, завдаючи йому поранення. Невдовзі до них підбіг засуджений і
наніс штик-ножем удар ОСОБА_3 в спину.
Після того вони з місця події втекли.
засуджений в судовому засіданні вказував, що, підбігши до місця бійки, відразу ж вихопивши з рукава штик-ніж, вдарив ним потерпілого в спину.Його доводи,
що з урахуванням переваги ОСОБА_3 в фізичній силі, він не міг припинити бійку в
інший спосіб, не заслуговують на увагу, оскільки під час попереднього конфлікту
між ними засуджений одним ударом кулака збив потерпілого з ніг. Крім того,
кількісна перевага була на боці ОСОБА_1
Тому твердження засудженого про те, що він учинив умисне вбивство ОСОБА_3 під час захисту,
об'єктивними доказами не підтверджено.
Оцінюючи суб'єктивну сторону складу злочину, суд, як видно з вироку,
обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_1, наносячи удар штик-ножем у спину, усвідомлював характер
своїх дій, що у такий спосіб завдавав удар потерпілому у життєво-важливий
орган, передбачав настання смерті ОСОБА_3 і бажав цього результату.
Про це свідчать і його показання під час досудового слідства, в яких він
визнавав свою вину в умисному вбивстві потерпілого.
За таких обставин, вважати, що засуджений вчинив вбивство при перевищенні
меж необхідної оборони, колегія суддів підстав не вбачає.
Таким чином, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 та ч.2 ст.263 КК України, оскільки він вчинив
умисне вбивство на ґрунті неприязнених стосунків та без передбаченого законом
дозволу носив при собі холодну зброю.
Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
чи зміну вироку, по справі не встановлено.
Твердження ОСОБА_1, що на початку досудового слідства було порушено його
право на захист, є безпідставними і спростовуються матеріалів справи із яких видно, що йому
неодноразово роз'яснювалось право мати захисника, однак при обвинуваченні його
за ч.2 ст.121 КК України він від участі захисника відмовлявся, про що є його
відповідні заяви. Після клопотання
8.07.2006 року про бажання мати захисника йому було призначено захисником
адвоката ОСОБА_4 проти участі якої
ОСОБА_1 не заперечував. Цей захисник брав участь у всіх наступних слідчих діях
та під час судового розгляду справи.
Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про його особу та обставин, що
обтяжують покарання.
Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Харківської області
від 1 грудня 2006 року щодо нього - без зміни.
Судді:
Паневін В.О. Коротких О.А. Глос Л.Ф.