Справа № 372/2914/14-к
Провадження № 1/362/59/15
ВИРОК
Іменем України
22.07.2015 року м. Васильків
Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута, Російської Федерації, українця, громадянина України, одруженого, освіта вища юридична, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,
Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, а саме, у тому, що він будучи арбітражним керуючим ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод», перевищив свої службові повноваження при відчуженні об`єкту незавершеного будівництва 12-квартирного житлового будинку в с. Григорівка по вул.. Комсомольській, який перебував у державній власності та знаходився на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод», що спричинило тяжкі наслідки. Вказаний злочин ОСОБА_6 вчинив за наступних обставин.
Постановою Господарського суду Київської області від 15.04.2004 року у справі №192/12б-98 ВАТ «Григорівський цукровий завод», який розташований в с. Григорівка, Обухівського району, Київської області, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:
-приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження;
-виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;
-здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством;
-аналізує фінансове становище банкрута;
-виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;
-очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;
-пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту;
-має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується в першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;
-з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута або отриманого для цієї мети кредиту;
-заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, і є неоплаченими;
-з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника;
-вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
-передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов`язковому зберіганню;
-реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;
-повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів;
-здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.
З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи-банкрута.
Таким чином, з моменту призначення арбітражного керуючого ОСОБА_6 , ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод» він обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, був службовою особою.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.
02 жовтня 2006 року на засіданні комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» ліквідатор ОСОБА_6 оголосив про продаж об`єкта незавершеного будівництва «Будинок житловий 12-квартирний», розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Комсомольська, який перебував на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод», але знаходився у державній власності, приховавши це від кредиторів.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про приватизацію державного майна» державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, орган приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні. Державні органі приватизації у межах своєї компетенції, крім іншого, продають майно, що перебуває у державній власності, в процесі його приватизації, включаючи майно ліквідованих підприємств, об`єктів незавершеного будівництва та колишнє військове майно, що набуло статусу цивільного, а також акції (частки, паї), що належать державі у майні господарських товариств; укладають угоди щодо проведення підготовки об`єктів до приватизації та їх продажу, тощо.
У подальшому, ОСОБА_6 , будучи ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод», тобто службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями на правах керівника (органів управління) юридичної особи-банкрута, достовірно знаючи, що вказаний об`єкт незавершеного будівництва «Будинок житловий 12-квартирний», розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Комсомольська, знаходиться у державній власності, оскільки був проінформований про це відповідним листом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області №14-14-256 від 20.02.06 р., керуючись рішенням кредиторів від 02.10.06 р., яким надано згоду на продаж вказаного майна через Українську аграрну біржу та підписання відповідного договору, приховуючи це від Фонду державного майна України та його регіонального відділення, без погодження з останнім, умисно вчинив активні дії по відчуженню зазначеного об`єкту, не маючи прав на їх вчинення, тобто дії, які явно виходять за межі наданих йому законом прав і повноважень.
Так, на виконання свого злочинного умислу, 12 грудня 2006 року ліквідатор ОСОБА_6 від імені ВАТ «Григорівський цукровий завод» (ініціатор) уклав з Українською аграрною біржею в особі виконавчого директора ОСОБА_9 договір №0402.04/16 про організацію та проведення аукціону з продажу майна підприємства-банкрута. Відповідно до пунктів 1.1 і 1.5. зазначеного договору Ініціатор виступає з пропозицією щодо організації та проведення аукціону з продажу майна, що належить підприємству-банкруту та несе повну відповідальність за достовірність інформації щодо майна, що пропонується до продажу.
Відповідно до висновку №5433/5434 судової будівельно-технічної експертизи від 07.07.2008 р. дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна, а саме: об`єкта незавершеного будівництва «дванадцятиквартирного житлового будинку», що знаходиться по АДРЕСА_2 , в цінах на 27 грудня 2006 року, виходячи з принципу розумної обережності оцінок, без врахування вартості земельної компоненти, становила 512 574, 00 гривень.
Тобто, відчуженням зазначеного об`єкту нерухомості, який перебував у державній власності та дійсна вартість якого становила 512 574, 00 грн., державі заподіяно збитки на вказану суму, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і згідно з п. 4 примітки до ст. 364 КК України є тяжкими наслідками.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у перевищенні службових повноважень, тобто, в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їх прав і повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений складом ч. 3 ст. 365 КК України.
Підсудний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, не визнав.
Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 показав, що в 2000 році він став арбітражним керуючим і отримав ліцензію для здійснення цього виду діяльності. Арбітражним керуючим, а саме під час ліквідації ВАТ «Григорівський цукровий завод» - ліквідатором підприємства, його призначили з квітня 2004 року, про що є постанова суду для виконання обов`язків ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод». Він вважає, що ця справа про банкрутство досить складна, тому що підприємство у цій процедурі банкрутства знаходиться з 1998 року. У 2000 - 2001 роках за клопотанням комітету кредиторів був запрошений у цю справу та призначений судом. Він у цій справі виконував обов`язки арбітражного керуючого. За його участю та участю комітету кредиторів було укладено мирову угоду, яка була затверджена судом і справа по банкрутству була закрита. В зв`язку з тим, що умови угоди заводом не були виконані, за ініціативою одного з кредиторів справа про банкрутство знову була порушена і була розглянута Господарським судом Київської області. Він вважає суттєвим, що він був вже третім ліквідатором і процедура вже була розпочата до нього. Він повинен був спочатку провести інвентаризацію всього майна, було створено комісію. Закон і процедуру він знає добре, по-перше закон зобов`язує його одразу після підписання наказу приступити до обов`язків ліквідатора, він підписав наказ про проведення інвентаризації активів боржника. Була створена комісія до складу якої за попереднім погодженням входили представники кредиторів і працівники заводу, він створив опис майна, що було на обліку підприємства. Станом на квітень 2004 року підприємство не працювало вже чотири роки. До цього було вже вилучено всю бухгалтерську документацію. Це буває дуже часто. Він знав, що активи є і він включив це до акту інвентаризації. По-друге, він повинен забезпечити охорону, це було дуже важко, коштів не має, за активи відповідав він потрібно було найшвидше намагатися реалізувати незначну частину майна - щоб мати кошти на охорону. Був укладений договір на охорону об`єктів, вони просили про відстрочку сплати. Потрібен був час. Знайшовши майно і реалізувавши його у встановлений спосіб за згодою кредиторів було здійснено частковий продаж металобрухту (розібрані авто та ін.). Це послужило підставою для порушення кримінальної справи Обухівською прокуратурою за ч. 2 ст. 367 КК України (в вересні 2004 року, хоча підстав про порушення кримінальної справи не було) (перевищення повноважень, порушення правил аукціону та завдання збитків державі). Це обвинувачення не знайшло підтверджень в суді, 7 років справа слухалася та суд виніс виправдувальний вирок. Зараз йде справа про банкрутство. Коли він прийшов на завод, то ВАТ «Григорівський цукровий завод» ще міг працювати, хоча жоден цукровий завод не працював в Україні на повну потужність. На повну потужність такі заводи працюють тільки декілька місяців на рік (коли є сировина). Продаж майна проходить тільки через торги та аукціони, кредиторів у нього було 20-25 чоловік, 3 державні підприємства (податкова, пенсійний фонд, регіональний фонд державного майна) і чотири господарські суб`єкти, з якими він узгоджував всі свої дії і у них відносно нього ніяких питань не було. Він все узгоджував з комітетом кредиторів та його дії відповідно затверджує Господарський суд. Відповідно до Закону на торгах було продано на початку 2006 року весь комплекс. Кримінальна справа йде, але він працює, бо до нього ніяких питань і претензій ніхто не пред`являє. Він готує звіт процедури банкрутства і тут з`ясовується, що не все майно продано - маленькі будівлі рахуються окремо. Через БТІ було з`ясовано, що окремі приміщення «випали» з обсягу проданого майна (є поля «фільтрації» - це земля під відходи /відмита земля з буряків/ і деякі споруди, на які не було ніяких відповідних документів. Він вважав, що все продав весь комплекс. Він знову зібрав 2 жовтня 2006 року комітет кредиторів для з`ясування, що є ще 3-4 будівлі, поля «фільтрації», які не ввійшли в продані об`єкти та запросив на засідання представників органу самоврядування, хоча це не обов`язково, але він це зробив. На засіданні голова сільської ради сказав, що є ще непроданий недобудований 12-ти квартирний будинок, що належить ВАТ «Григорівський цукровий завод». Відповідно до Закону об`єкти соціальної сфери, що перебувають на балансі підприємства (клуби, дитсадки, житлові будинки) не підлягають продажу. У 2002 році попередній арбітражний керуючий передав все на баланс сільської ради. Залишився непроданий будинок, що не був добудований (коробка, стеля, без вікон і дверей), щодо ступеню готовності будинку він сказати не може, оскільки він не будівельник. Комітет кредиторів каже, щоб він розібрався з цим будинком. З 2004 -2006 років він отримав 2-3 запити з регіонального фонду державного майна, щодо обліку майна - 20 котеджів в одному селі, 5 котеджів в іншому селі, чотири 8 кв. будинки. Він відповіді на запити не надавав або, якщо надавав то зазначав, що: 1) вся сфера була продана, 2) у нього не було жодних відповідних документів, 3) регіональне відділення під час досудового слідства говорилося про чотири 8 кв. будинки, вони з комітетом виявили один 12 квартирний будинок - прокурор вважає, що це одне і теж. Йому не зрозуміло, з яких підстав держава вважає, що це її будівля, недобудована будівля та на яку немає документів. Він знає чітко, що завод господарським способом ще в 1986 році розробив документацію на чотири 8-ми кв. будинки. У 90 роках почалася процедура приватизації підприємства. У 1991 році це вже орендне підприємство, 1994 рік - це акціонерне ТОВ, 1995 рік - це вже ВАТ. За документами, що передання житлового фонду заводом на баланс сільської ради передано низку майна та два 8-ми квартирних будинки (дата будівництва 1990-1994 роки) та один 12-ти квартирний будинок (1995-1997 роки будівництва). Його захисник робив відповідні запити щодо цього питання було побудовано два 4-ох квартирних будинків. Потім завод змінює технічну документацію два 12-ти квартирних будинки з яких один добудований 1997 році, а один так і залишився недобудованим, який почали будувати у 1995 році, але вже не було державного фінансування, держава не буде фінансувати приватне будівництво. В матеріалах справи відсутні відомості щодо перерахування будь-яких коштів. Завод для заохочення своїх працівників та за власті кошти його будував. Не завершений будинок не може бути державним, бо це вже будо акціонерне ТОВ. Він замовив оцінку цього недобудованого будинку у оціночній компанії «РОТ», який стояв 10 років 42 тис. гривен. Він не мав права «влазити в оцінку» - це тільки право фахівця. Це похибка прокуратури він не має оцінювати, це робить тільки фахівець і сумніву в оцінці у нього не було. Була сплачена додаткова сума, що встановлена оцінюючою комісією в грудні 2006 року. Будинок було продано на торгах тим же, хто купив весь комплекс (вони мусили доплачувати і це не його вина). Вони «нав`язали» їм цей будинок. У 2007 він зробив звіт про виконану роботу і ліквідаційний баланс і подав на затвердження суду. У липні Господарський суд з участю кредиторів - все затвердив та закрив провадження по справі про банкрутство. Гроші, що він отримав, близько 700 тис. гривен, внаслідок цього була погашена заборгованість та нарахований, та виплачений коефіцієнт за затримку заробітної плати, яка не виплачувалася 3-5 років. Кредитори 3 та 4 черг не були вдоволені. Але ніхто нічого не оскаржував, комітет кредиторів йому довіряв і було йому виплачено 5 % премії. А прокурор не викликав та не допитував представників податкової, пенсійної. Не має жодного доказу, що він завдав збитків кредиторам. Всі позитивно оцінили його роботу, ніяких нарікань не було, потім 2007 року прокуратура порушила справу, але справа «розвалилася». Потім знову у 2008 році - нова кримінальна справа щодо незаконного продажу недобудованого будинку. Він все зробив правильно. У 2009 році Вищий господарський суд скасував рішення Апеляційного господарського суду вирішивши, що це державне майно. Він продавав у 2006 році і ніяк не міг знати, що це майно державне. Щодо складення акту (що не є документом) його не повідомляли, охорона нікого не бачила на території цукрового заводу. Він ще не знав, що не все продано і говорив, що соціальною сферою не займаюся, у нього не було документів, не знав, що ще є якісь будинки. Він дійсно давав три довідки: що є будинок, що він недобудований 12-ти кв. будинок, що будинок не обтяжений і може бути реалізований. Тоді він почав з`ясовувати, що це за будинок, отримавши відповідь станом на серпень 2006 року - він відкликав всі три довідки. В акті прийому - передачі жодного слова щодо цього будинку не має. Свідки по справі говорять, що завод платив, будуючи його. Він не міг достовірно знати, що це державне майно, документів відносно цього у нього не було. Він діяв відповідно своїх повноважень та Закону, будучи змушеним та зобов`язаним продати все майно. Вилучені кошти були направлені на задоволення вимог кредиторів. Не відомо, що він порушив, кому він заподіяв збитки, хто потерпілий, відсутній цивільний позов, на чому ґрунтується обвинувачення. Він отримував листи від 20.02.2006 року регіонального фонду, але там йдеться про 8-ми квартирний будинок, а не 12-ти квартирний. Три довідки направлялися, він їх підписував, проставлялася печатка, жодного слова щодо майна, що належить державі не було. Він відкликав довідки в серпні, відповідь не прийшла, лист було відправлено рекомендованим листом. Про виїзд комісії на завод він дізнався тільки коли свідки надавали свої покази. Його не запрошували до цієї комісії і він не знав, що вона навіть створена. Збори кредиторів - це спільне рішення щодо продажу 12-ти квартирного будинку. Він не пам`ятає хто перший підняв це питання. Недобудований будинок на даний час просто стоїть.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що в обґрунтування наявності в діях ОСОБА_6 ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України та доведеності його вини у вчиненні цього злочину орган досудового слідства послався на наступні докази.
Допитаний в судовому засіданні свідок у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України суду показав:
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що відносин з підсудним у нього ніяких не має. Будинки будувалися за державний кошт. З травня 1992-1998 роки він був директором цукрового заводу. Були звичайно і заводські кошти. Три будинки були введені в експлуатацію, а один не добудований і не введений. В 1994 році був дозвіл на оренду з викупом підприємства, а в 1995 році були вони приватизовані. Ці будинки не входили до статутного фонду підприємства, ці будинки на свій баланс вони не брали. 3 1992 року розпочато будівництво, квартири приватизувалися за рахунок приватизаційних сертифікатів. Будівлі не приватизовані, люди самі їх приватизували. Ці будинки будувалися по черзі - спочатку два, потім ще два, а введені в експлуатацію по черзі, крім четвертого, який був не добудований, бо коштів не було. Коли було почато будівництво 4-го будинку він не пам`ятає, точно сказати не може це було більше 20 років тому назад. Завод виступав був як замовник цих будинків від «Укрцукру», акти і договори повинні бути на «Укрцукрі», цукровому заводі, в архівах заводу, на СМУ-1 м. Обухів. Будівництво 4-го будинку (останнього) фінансувалося за державні кошти це точно, відповідно звітувалися за використання цих коштів. Існують документи скільки конкретно виділено коштів і скільки реально витрачено. Була відповідна програма на будівництво чотирьох будинків разом. Спочатку було заплановано 8-ми квартирні будинки, а потім організація переробила проект на 12-ти квартирні будинки, добудувавши ще один поверх. Виділення землі було прийняте органом самоврядування (рішення сільської ради) ще до того, як він там став директором. До нього був інший директор, були відповідно готові проекти і навіть почалося будівництво першого будинку. Проект був на чотири будинки відразу це був житловий комплекс. Гроші виділялися відразу на весь комплекс. З травня 1992 по 1998 роки він працював директором. У 1994 році підприємство було приватизовано за рахунок прибутку та сертифікатів підприємства і стало акціонерним. У травні 1992 підприємство було ще державним. Будівництво цих будинків почалося ще до нього, був вже фундамент першого будинку, два будинки були побудовані швидко. Проект був змінений на чотири будинки в 1992 році і до кінця 1992 два будинки були збудовані, а третій поверх не міг будуватися без проекту. Спочатку будувалися два будинки одночасно. Можливо деякі дати потрібно уточнювати. Спочатку проекти були на чотири 8-ми квартирні будинки проект був зроблений до будівництва будинків в 1992 році (змінений). Спочатку проекти були на чотири 8-ми кв. будинки, але зробивши розрахунки, вони вирішили зробити їх 12-ти квартирними, змінювала проектну документацію таж організація, що і робила перший проект. У 1994 році централізовано одержували кошти від «Укрцукру» на будівництво будинків. Вони будували ці будинки, сплачували внески навіть тоді, як стали приватним підприємством. «Укрцукор» - організація, що має представництво цукрових заводів (більшість цукрових заводів реалізовувало цукор через «Укрцукор», самі заводи не продавали самі продукцію), ринку, як такого на той час не було. З цих коштів формувалися соціальні проекти. Є відповідні документи, це були централізовані кошти, що йшли на цю програму будівництва житлового комплексу. Цукровий завод не мав у власності цих будинків, вони були заінтересованою стороною у будівництві житла для працівників заводу. Квартири розподілялися не тільки працівникам заводу, а й вчителям, лікарям. Ці державні кошти були цільовими і звітувалися кожен місяць на що вони витрачалися. Був окремий рахунок і відповідно окрема звітність. Документи вони всі контролювали, бо були зацікавленою стороною. На баланс цукрового заводу це житло вони не брали. Житло було державне і приватизувалося воно відповідно до законодавства того часу. Держава передала ці будинки органу самоврядування, бо всі будинки були побудовані за державні кошти. Всі кошти виділялися державою і були використані за призначенням. Якщо у них була можливість виділити кошти для вселення жильців - то вони (відповідно до протоколу зборів) могли допомогти благодійною допомогою з коштів заводу. Договір вони підписували за доручення «Укрцукру». Відповідно люди отримували держане житло. На балансі заводі коштів на будівництво цих будинків не було. Рахунок на будівництво був позабалансовий. Квартири ділилися органом місцевого самоврядування, а не заводом. У 2004 році був переданий весь комплекс.
Свідку ОСОБА_11 для огляду в судовому засідання надано (Том 11 а.с. 28-32) - акт передачі житлового фонду.
Був позабалансовий рахунок. Акт прийому-передачі був від Фонду держаного майна. Будинки не належать до цукрового завод, це майно на має нічого спільного з цукровим заводом. Акт складався при приватизації заводу, бо постало питання куди подіти будинки і все було передано сільській раді. Здача в експлуатацію будинків передбачається тільки тоді, коли зроблені всі будівельні роботи. Завод також за державні кошти будував нові телекомунікації, дороги та інше, щоб інші також могли будуватися та щоб була можливість підключити дані будинки. Три будинки були передані в експлуатацію, а четвертий не міг бути зданий, бо був не добудований. Ніяких коштів цукровим заводом на четвертий будинок не виділялося. За кошти заводу вони будували вулиці Молодіжну та Садову, були збори акціонерів ТОВ, де виділялися кошти для будівництва житла (котеджів) для спеціалістів. У 1992 році за кошти заводу було будівництво котеджів на ОСОБА_12 (згідно до того законодавства ) - господарським способом з прибутку за кошти заводу. Відповідна документація також є. Було побудовано близько 30 котеджів, не добудованих котеджів не було. «Укрцукру» щодо будівництва котеджів не доповідали. Фундаменти деяких котеджів були збудовані до нього. Він підписував акт прийомупередачі від органу державного майна. Котеджі не могли бути в акті, бо вони не належать державі. Це була окрема програма будівництва.
Свідку ОСОБА_11 для огляду в судовому засідання надано (Том 13, а.с. 108) - лист № 01/47 від 27.04.2010 р. «Укрцукропроект».
Ця довідка не відповідає фактичним обставинам. В будівництві не було 8-ми кв. жодного будинку, всі є 12-ти кв. будинками. Три будинки побудовані і здані в експлуатацію.
Відповідно до ст. 306 КПК України (в редакції 1960 року) судом оголошено покази свідків, а саме:
-свідка ОСОБА_13 (Том 10, а.с.141-145 від 11.09.2007 року, Том 12, а.с. 149-153 від 25.06.2009 року, Том 15, а.с.160-162 від 08.02.2012 року), який показав, що реалізований ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 об`єкт незавершеного будівництва 12-ти квартирний житловий будинок не увійшов до статуту фонду ВАТ, а є державною власністю. Цей факт підтверджується затвердженим ФДМ України 31.12.1993 року актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу «Григорівського цукрового заводу». Зокрема в рядку 17.4 «державний житловий фонд» зазначено вартість 383 762 тис.крб. Розшифровка переліку майна, яке входить в даний рядок, міститься в списку основних засобів житлового фонду. В даному списку серед інших об`єктів міститься 4 недобудовані 8-ми квартирні житлові будинки. Факт не входження зазначених об`єктів незавершеного будівництва до статуту фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод» підтверджено випискою про рух незавершеного капітального будівництва за період оренди (рахунок 33) і роз шифровкою 33 рахунку, відповідно до якої дані об`єкти споруджувались за рахунок державних коштів. Факт незавершеного об`єкта будівництва 8-ми квартирного житлового будинку, 12-ти квартирного житлового будинку підтверджується довідкою ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 , а також актом інвентаризації, в ході якої було ідентифіковано наявний об`єкт незавершеного будівництва, 12-ти квартирний житловий будинок, як колишній недобудований 8-ми квартирний житловий будинок. Один недобудований 12-ти квартирний житловий будинок не ввійшов до статутного фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод», а лише перебував на його балансі. ОСОБА_6 була надана довідка про відсутність проектно-кошторисної документації на вказаний будинок. 08.02.2006 року на підставі наказу начальника РВ ФДМ України у Київській області була проведена інвентаризація об`єктів незавершеного будівництва державної власності, які були вилучені під час приватизації ВАТ «Григорівський цукровий завод», в ході якої було встановлено, що з 4-х недобудованих 8-ми квартирних житлових будинків, 2 будинки були добудовані, як 8-ми квартирні житлові будинки та передані до комунальної власності, один був добудований, як 12-ти квартирний житловий будинок та переданий до комунальної власності та один являв собою незавершене будівництво 12-ти квартирного житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_2 . Про відкликання ОСОБА_6 наданих довідок йому нічого не відомо. Йому не відомо чому в цій інвентаризаційній комісії був відсутній ОСОБА_6 і він не пам`ятає чи він повідомлявся, що останній був членом цієї комісії. Йому невідомо по яких документах були заповнені довідки, які надавав ОСОБА_6 і з чого він виходив.
-свідка ОСОБА_14 (Том 10, а.с. 159-162 від 20.09.2007 року, Том 13, а.с. 157-158 від 25.03.2010 року), який показав, що він працює заступником начальника відділу контрольно-ревізійної роботи по перевірці договорів купівлі-продажу Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Київської області з травня 2007 року. При приватизації «Григорівського цукрового заводу» шляхом створення ВАТ «Григорівський цукровий завод» до статутного фонду товариства не ввійшло 29 об`єктів незавершеного будівництва і залишились в державній власності. Серед цих об`єктів 20 одноповерхових котеджів по АДРЕСА_3 та одноповерхових будинків по АДРЕСА_3 та 4 недобудовані 8-ми квартирні житлові будинки в с. Григорівка, Обухівського району, Київської області. В лютому 2006 року була утворена комісія на підставі наказу начальника РВ ФДМ України в Київській області, де в склад комісії також ввійшов він, ОСОБА_14 . З виявленого в наявності майна один 12-ти квартирний житловий будинок по АДРЕСА_2 був державною власністю і підлягав приватизації.
-свідка ОСОБА_15 (Том 12, а.с.154-156 від 26.06.2009 року, Том 15, а.с. 147-148 від 04.10.2011 року), який показав, що на той час він працював начальником будівельно-монтажного управління №1 тресту «Обухівпромбуд» і приблизно в 1988 році були підписані договори на будівництво житлових будинків в с. Григорівка, Обухівського району, Київської області між трестом та «Григорівський цукровий завод». Чотири 8-ми квартирні будинки почали споруджувати ще в 1991 році по АДРЕСА_4 всіх 4-х будинків спочатку проводилось за єдиним проектом. А приблизно в 1993 році проектною організацією було розроблено проектно-кошторисну документацію по збільшенню кількості квартир у 2-х із цих 8-ми квартирних будинків. Внаслідок цього два з цих чотирьох недобудованих 8-ми квартирних житлових будинків стали 12-ти квартирними, а в подальшому один з 12-ти квартирних житлових будинків так і був недобудований. За чиї кошти державні чи заводу проводилось будівництво йому невідомо, але фактично всі договори та платіжні документи щодо будівництва 8-ми та 12-ти квартирних житлових будинків підписувались саме ним. В подальшому закінчилось фінансування, в зв`язку з чим будинок був недобудований. Четвертий будинок почав будуватися приблизно в 1994-1995 роках, коли вели будівництво, то все належало заводу, фінансування здійснювалося заводом і з цього він може зробити висновок, що будівлі належали заводу.
-свідка ОСОБА_16 (Том 10, а.с.163-167 від 26.09.2007 року, Том 15, а.с.149-150 від 16.11.2011 року), який показав, що на той час він працював директором юридичного департаменту ТОВ СП «Укрінтерцукор». З 1999 року по липень 2007 року відбувалась процедура банкрутства «Григорівський цукровий завод». Ухвалою Арбітражного суду Київської області від 20.12.2009 року ТОВ СП «Укрінтерцукор» було визнано кредитором ВАТ «Григорівський цукровий завод» з сумою позовних вимог 1 181 232, 6 грн. 20.02.2006 року на зборах кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» було обрано комітет кредиторів, який проіснував до завершення процедури ліквідації підприємства. ТОВ СП «Укрінтерцукор» входив до складу даного комітету кредиторів. З 20.02.2006 року на засіданні цього комітету він представляв інтереси ТОВ СП «Укрінтерцукор». На засіданні комітету кредиторів розглядались питання щодо затвердження звітів про оцінку кагатних полів, контори і магазину ВАТ «Григорівський цукровий завод», а також щодо доручення ліквідатору ОСОБА_6 здійснити оцінку недобудованого житлового будинку ВАТ «Григорівський цукровий завод» і реалізувати його через Українську аграрну біржу. По обом цим питанням комітетом кредиторів одноголосно прийнято позитивні рішення. 02.10.2006 року на засіданні комітету кредиторів ліквідатор ОСОБА_6 розповів членам комітету, що в ході роботи і Обухівському бюро техінвентаризації він виявив на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» недобудований житловий будинок, про який раніше не було відомо і запропонував здійснити його оцінку про продаж, і як він вже показав вище, зазначена пропозиція була підтримана комітетом кредиторів одноголосно. ОСОБА_6 при цьому повідомив, що недобудований житловий будинок перебуває на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» і є власністю заводу, при цьому ніяких документів він не пред`являв і йому ОСОБА_16 на той час не було відомо, що даний об`єкт незавершеного будівництва перебував у державній власності, якщо було так, то він би згоди на це не надавав. ТОВ СП «Укрінтерцукор», як і інші кредитори, відносились до четвертої черги і в результаті продажу активів банкрута було ще відшкодовано заборгованість по заробітній платі, а також частково задоволено вимоги кредиторів третьої черги, якими є державні установи.
-свідка ОСОБА_17 (Том 10, а.с.195-198 від 26.10.2007 року, Том 15, а.с.148 від 10.08.2011 року), який показав, що спочатку 2006 року в процедурі ліквідації ВАТ «Григорівський цукровий завод» він представляв інтереси НВЗТ «Альфа», яке є кредитором банкрута. Сума кредиторських вимог НВЗТ «Альфа» 187 тис. грн. На загальних зборах кредиторів 20.06.2006 року НВЗТ «Альфа» було обрано до складу комітету кредиторів банкрута, на засіданнях якого він був присутній завжди. 02.10.2006 року на засіданні вказаного комітету розглядалось питання про проведення оцінки і здійснення реалізації незавершеного будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, яке залишалось в наявності. Зазначене питання було винесено на розгляд комітету за ініціативою ліквідатора ОСОБА_6 . Як був виявлений цей об`єкт він не знає, але комітет дав згоду на оцінку та реалізацію об`єкта незавершеного будівництва. За результатами ліквідаційної процедури ВАТ «Григорівський цукровий завод» кредиторські вимоги НВЗТ «Альфа», як і інших кредиторів четвертої черги, взагалі не були задоволені. Документів на цей недобудований будинок на той час не було.
-свідка ОСОБА_18 (Том 12, а.с.157-159; Том 15, а.с. 159) від 26.06.2009 року та 08.02.2012 року, який показав, що приблизно на початку 2006 року Регіональним відділенням Фонду Державного Майна України в Київській області за його підписом ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 направлений запит щодо надання ряду документів щодо підготовки до приватизації недобудованого 12-ти квартирного житлового будинку в с. Григорівка, Обухівського району, Київської області, який перебував у державній власності і знаходився на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод». Запит містив у собі лише перелік необхідних документів та форму у які вони складались (довідка, лист, тощо). Зміст документів, які подавались у відповідь на запит РВ ФДМ України в Київській області визначався виключно ліквідатором і лише на підставі наявної у нього фінансово-господарської документації підприємства. Наскільки йому відомо у відповідь на запит РВ ФДМ України по Київській області ліквідатор ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 надав довідки про належність об`єкті незавершеного будівництва до державної власності та інше. Жодним чином РВ ФДМ України в Київській області на інформацію, що містилась в довідках ОСОБА_6 не впливав, їх зміст визначав самостійно.
У 2006 році була приватизація. Чи спілкувався він на той час зі ОСОБА_6 не пам`ятає. Він не пам`ятає, чи було відомо ОСОБА_6 під час продажу, що 12-ти квартирний будинок належить державі. Він не пам`ятає чи обговорював дані питання зі ОСОБА_6 . Чи був з боку фонду держмайна вплив на ОСОБА_6 йому не відомо. Без документів неможливо внести майно до державної власності. Він не пам`ятає чи була повторна приватизація на ВАТ «Григорівський цукровий завод». Для визначення активів підприємства можна звернутися до органів місцевого самоврядування, архів, для отримання інформації походження.
-свідка ОСОБА_19 (Том 10, а.с. 137-140 від 11.09.2007 року; Том 15, а.с. 155-159 від 08.02.2012 року), який показав, що на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» після приватизації залишилось 29 об`єктів незавершеного будівництва, які не увійшли до Статуту фонду ВАТ, а залишились у державній власності. Серед цих об`єктів були 4 недобудовані 8-ми квартирні житлові будинки. 08.02.2006 року комісією у складі працівників РВ ФДМ України в Київській області, в тому числі і його, представники державних установ Обухівського району та голови Григорівської сільської ради було проведено інвентаризацію об`єктів житлового фонду та об`єктів незавершеного будівництва ВАТ «Григорівський цукровий завод». В ході якої було встановлено наступне, що з 4-х недобудованих 8-ми квартирних будинків, які рахувались на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод», при здійсненні приватизації підприємства в 1993 році, були добудовані і передані до комунальної власності, один був добудований як 12-ти квартирний будинок і також переданий до комунальної власності, а ще один являв собою недобудований 12-ти квартирний будинок, який на момент проведення інвентаризації продовжував перебувати на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод». В травні 2007 року йому стало відомо від ОСОБА_13 , який дізнався від голови Григорівської сільської ради, що даний об`єкт незавершеного будівництва вже продано ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод». Вказаний об`єкт незавершеного будівництва є включеним ФДМ України до загальнодержавного переліку об`єктів, які підлягають приватизації і перебуває в державній власності, тому ліквідатор ВАТ «Григорівський цукровий завод» не мав права його продавати. Після чого він направив про протиправні дії ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 подання до прокуратури, міліції та СБУ.
На момент приватизації об`єкт незавершеного будівництва ніякий не входив і підприємство залишалось в приватній власності. ОСОБА_6 приходив до фонду держмайна і він з ним розмовляв і просив його надати йому довідку про те, що ці об`єкти незавершеного будівництва є державною власністю і вони не входять в ліквідаційний баланс. ОСОБА_6 видав йому таку довідку, яку особисто підписав і завірив печаткою. Наказ про інвентаризацію ВАТ «Григорівський цукровий завод» робився. Під час роботи інвентаризаційної комісії в основу комісії було покладено те, що вони брали інвентаризаційну справу і проводили інвентаризацію, але так не було ліквідаційного балансу. Коли була завершена інвентаризація на ВАТ «Григорівський цукровий завод» він не пам`ятає. При «союзі» приватизації не було, коли розпався «союз» почалося затвердження документації, люди, які добудовували будинки, вони приватизували ці квартири, але дозволу у фонді держмайна не отримували. ОСОБА_6 було включено до складу комісії, але в акті його немає, оскільки він тривалий час не з`являвся і його неможливо було знайти. Комісія обиралася один раз. Приватизація здається розпочалася у 1997 році. У запитах фонду державного майна йшла мова про 4-ри 8-ми квартирні будинки. Комісія в акті виявила, що 3 будинки заселені, а один стоїть. Була розроблена технічна документація на ці 8-ми квартирні будинки і почали будівництво, але добавили ще один під`їзд, оскільки дозволяла площа. Добудовувались вони по мірі приватизації об`єктів. Конкретного переліку у нього не було. Документів у нього зараз немає про те, що дане майно належить державі. Йому невідомо чи відкликав ОСОБА_6 свої довідки. Йому невідомо що добудовувалося за рахунок акціонерного товариства та за рахунок цукрового заводу. Щоб відповісти на запитання, хто проводив фінансування проекту і фінансування будівництва і щоб дізнатися чи за рахунок бюджету або чи за рахунок акціонерного товариства це здійснювалось, необхідно підняти замовлення, які надходили до проекту інституту, відомості про заробітну плату по сплаті даних послуг і тому буде відомо хто проводив фінансування. В 2006-2007 роках він керував відділенням фонду держмайна, документи по слідству по недобудові підготовлювалися ним і з його відома, перелік документів на той час він знав. Ці листи прокуратура у нього не витребувала. На момент підписання акту від 11.02.2006 року ніяких документів законодавчих у нього не було. Про те, що об`єкт незавершеного будівництва є державною власністю документів у нього не було. Що сталося з недобудованим будинком він не знає.
-свідка ОСОБА_20 (Том 10, а.с. 175-179 від 12.10.2007 року; Том 15, а.с. 162-163 від 08.02.2012 року) який показав, що ЗАТ «Агро-Стар» було кредитором ВАТ «Григорівський цукровий завод», яке теж перебувало в процедурі ліквідації. Сума позовних вимог ЗАТ «Агро-Стар» до ВАТ «Григорівський цукровий завод» була найбільшою серед всіх кредиторів. На загальних зборах кредиторів 20.02.2006 року ЗАТ «Агро-Стар» було обрано до складу кредиторів банкрута, в подальшому на засіданні комітету кредиторів обрано головою цього комітету. На засіданнях комітету кредиторів інтереси ЗАТ «Агро-Стар» представляв лише він. Він був присутнім на кожному засіданні зазначеного комітету. 02.10.2006 року були присутні всі особи зазначені в протоколі засідання. Зміст зазначеного протоколу повністю відповідає ходу засідання. Оскільки він пригадує питання, що розглядалось на вказану дату, що розглядались на засіданні комітету кредиторів, стосувалися здійсненню оцінки продажу майна ВАТ «Григорівський цукровий завод». Посеред інших також був об`єкт незавершеного будівництва. По всіх питаннях на вказаному засіданні було одноголосно прийняті позитивні рішення. Доручено це було ліквідатору ОСОБА_6 здійснити оцінку і продаж через Українську аграрну біржу об`єкта незавершеного будівництва. Це питання розглядалося комітетом кредиторів за ініціативою ліквідатора ОСОБА_6 12-ти квартирний недобудований житловий будинок не був реалізований раніше, оскільки про нього не було відомо. Цей об`єкт виявив ліквідатор ОСОБА_6 і запропонував його реалізувати, на що комітет кредиторів надав згоду. На засіданні комітету кредиторів 02.10.2006 року ОСОБА_6 повідомив, що виявлений ним недобудований житловий будинок перебуває на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» і є власністю заводу. При цьому він надав членам комітету кредиторів для ознайомлення документи, які підтверджували факт перебування об`єкту незавершеного будівництва на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод». На підставі того, що об`єкт перебував на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод», він - ОСОБА_20 зробив висновок про те, що він є власністю підприємства. Ніяких документів в яких би прямо зазначалось про те, чиєю власністю є об`єкт незавершеного будівництва ОСОБА_6 не пред`являв. На момент проведення засідання комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» 02.10.2006 року йому не була відома інформація про те, що недобудований будинок є державною власністю. Про претензії РВ ФДМ України в Київській області на вказаний об`єкт незавершеного будівництва не було відомо іншим членам комітету кредиторів. Об`єкт незавершеного будівництва 12-ти квартирний житловий будинок був оцінений та реалізований. Однак, хто саме його придбав йому невідомо. За результатами ліквідаційної процедури ВАТ «Григорівський цукровий завод» позовні вимоги ЗАТ «Агро-Стар», як і інших кредиторів четвертої черги, до яких відносяться суб`єкти господарської діяльності, взагалі не були задоволені навіть частково.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 підтримав свої покази, які надав на попередньому слідстві, а саме, що ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод» було виявлено залишкове майно, яке з дозволу комітету кредиторів було оцінене та реалізоване, а кошти були розподілені між кредиторами 2-3 черги, це Пенсійний фонд і податкова інспекція. З приводу заниження чи завищення оцінки майна при проведенні реалізації до арбітражного керуючого ОСОБА_6 претензій він не має.
-свідка ОСОБА_21 (Том 10, а.с. 188-181 від 16.10.2007 року, Том 12, а.с. 143-145 від 23.06.2009 року, Том 13, а.с. 165-166 від 19.05.2010 року, Том 15, а.с. 152-153 від 23.01.2012 року) яка показала, що вона приймала участь в проведенні інвентаризації об`єктів незавершеного будівництва житлового фонду, який обліковується на ВАТ «Григорівський цукровий завод» в лютому 2006 року. Крім неї в склад комісії входив голова Григорівської сільської ради Бранець та ще якісь люди яких вона не знає, чи був при проведенні зазначеної інвентаризації ОСОБА_6 вона не впевнена. На балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» обліковувалось 20 одноповерхових житлових будинків, розташованих в АДРЕСА_5 з цих будинків були добудовані та передані до комунальної власності с. Григорівка, один також добудований проте не переданий до комунальної власності, решта 9 будинків були відсутні як такі. Чи були під них виділені земельні ділянки їй невідомо. Крім цього на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» обліковувалось 5 недобудованих котеджів, розташованих в АДРЕСА_5 . Вказані 5 котеджів станом на момент інвентаризації були добудовані і передані до комунальної власності с. Григорівка. Ще на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» перебували 4 недобудовані житлові будинки, розташовані в АДРЕСА_6 цих 4-х будинків два 8-ми квартирні двоповерхові житлові будинки та один 12-ти квартирний 3-х поверховий житловий будинок були добудовані і передані до комунальної власності, а один 12-ти квартирний двоповерховий житловий будинок залишався недобудованим і залишався на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод». Вказаний недобудований 12-ти квартирний двохповерховий житловий будинок в Обухівському БТІ зареєстрований не був, оскільки БТІ не реєструє об`єкти незавершеного будівництва, а реєструє лише ті об`єкти нерухомості, які прийняті в експлуатацію. В чиїй власності перебував вказаний будинок їй невідомо, оскільки ніяких документів з цього приводу вона не вивчала. Акт інвентаризації об`єктів незавершеного будівництва житлового фонду, які обліковуються на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 08.02.2006 року від її імені підписано нею. Оскільки 12-ти квартирний житловий будинок є недобудованим, то він не зареєстрований в БТІ, а тому відомості про його власника у неї відсутні. Оскільки вона зрозуміла на той час, інформацією з приводу прав власності на цей об`єкт незавершеного будівництва володіли інші особи, які брали участь в роботі інвентаризаційної комісії, а тому в акті інвентаризації було зазначено, що даний об`єкт є державною власністю. У неї не було підстав не довіряти таким відомостям, а тому вона підписала акт інвентаризації від 08.02.2006 року засвідчивши, що викладені в ньому дані відповідають дійсності.
Будувався цей 12-ти квартирний недобудований будинок разом з іншими багатоквартирними будинками ще до того, як завод припинив свою роботу. Завод не працює вже близько 12-ти років, а будинки споруджувались років за 2 до припинення його роботи, з цього випливає, що вони будувались приблизно в 2004 році, за державні кошти чи за кошти заводу вона сказати не може.
Коли проводилась в 2006 році інвентаризація будівель на ВАТ «Григорівський цукровий завод» вона на той час працювала в Обухівському БТІ. Вона не була на об`єкті незавершеного будівництва ВАТ «Григорівський цукровий завод». Вона не знає на підставі яких документів станом на лютий 2006 року вона підписувала акт про те, що будинок незавершеного будівництва належить до держаної власності. В складі комісії був чоловік, який представився як ОСОБА_6 . Коли вони працювали в комісії по інвентаризації, їм не показували ніяких документів, що це державна власність.
Акт інвентаризації підписувався в кабінеті голови Григорівської сільської ради, був при цьому присутній ОСОБА_6 , але вона в цьому не впевнена. Вона вже підписувала готовий акт інвентаризації. Чи був хтось присутній з фонду держмайна їй невідомо. Будинок належав заводу і був колективною власністю, в якому році його почали будувати їй невідомо. Вказаний будинок вона знає і вона була на місці його будівництва. Вказаний будинок будував завод за власні кошти. Акт, в якому вказано, що даний будинок належить державі підписувала. Акт складався без неї і їй була вказівка підписати його.
-свідка ОСОБА_22 ( Том 10, а.с. 192-194 від 26.10.2007 року, Том 12, а.с. 146-148 від 26.06.2009 року, Том 15, а.с. 140-141 від 05.07.2011 року), який показав, що з обвинувачений ОСОБА_6 він не знайомий, фінансування 12-ти квартирного будинку здійснював Григорівський цукровий завод, адреси 12-ти квартирного недобудованого будинку неіснує.
Судом вивчені письмові докази, які містяться в матеріалах кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 365 КК України:
-а.с. 1-5 постанова про порушення кримінальної справи від 27.09.2004 року;
-а.с. 102-104 постанова Господарського суду Київської області від 15.04.2004 року;
-а.с. 105 наказ №1 від 26.04.2004 року ВАТ «Григорівський цукровий завод».
-а.с. 3 постанова про обрання запобіжного заходу від 26.10.2004 року;
-а.с. 7 підписка про невиїзд обвинуваченого ОСОБА_6 ;
-а.с. 66 постанова про відсторонення обвинуваченого ОСОБА_6 від посади від 16.06.2005 року;
-а.с. 237-238 постанова про проведення виїмки від 17.01.2005 року;
-а.с. 239 протокол виїмки від 18.01.2005 року.
-а.с. 1-2 постанова про проведення виїмки від 20.05.2005 року;
-а.с. 3 протокол виїмки від 31.05.2005 року;
-а.с. 4-5 протокол виїмки від 02.06.2005 року;
-а.с. 9 перелік об`єктів майна;
-а.с. 146 акт прийому-передачі печатки від 27.04.2004 року.
-а.с. 55-56 постанова про проведення обшуку офісу від 09.06.2005 року;
-а.с. 57-58 протокол обшуку від 10.06.2005 року;
-а.с. 59 наказ №1В від 26.04.2004 року про проведення інвентаризації.
-а.с. 159-160 протокол огляду речових доказів від 08.02.2005 року;
-а.с. 161 постанова про приєднання речових доказів (принтер та ксерокс);
-а.с.162-163 постанова про призначення експертизи від 08.02.2005 року;
-а.с. 166-167 висновок експертизи від 24.03.2005 року;
-а.с. 172 протокол пред`явлення матеріалів експертизи ОСОБА_6 ;
-а.с. 198-199 подання про призначення ревізії від 21.05.2005 року;
-а.с. 202-203 постанова про проведення ревізії від 23.05.2005 року;
-а.с. 210-211 довідка КРУ від 07.07.2005 року.
-а.с. 7 постанова про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_6 від 25.07.2005 року;
-а.с. 8 протокол про накладення арешту на майно обвинуваченого ОСОБА_6 від 21.07.2005 року;
-а.с. 141-142 ухвала Господарського суду Київської області від 30.08.2004 року;
-а.с. 143 ухвала Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 13.10.2004 року;
-а.с. 144-147 постанова Вищого господарського суду України від 29.12.2004 року;
-а.с. 148-149 ухвала Вищого господарського суду України від 04.01.2005 року;
-а.с. 150-152 ухвала Господарського суду Київської області від 17.06.2005 року.
-а.с. 211-213 ухвала Господарського суду Київської області від 19.07.2007 року;
-а.с. 214-215 протокол засідання комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 05.02.2007 року (справа про банкрутство №192/12Б-98 Господарського суду Київської області).
Том 10.- а..с. 1 постанова про порушення кримінальної справи від 26.07.2007 р.;
- а.с. 23 фотокопія договору № 0402.04/16 про організацію та проведення аукціону з продажу майна підприємства-банкрута від 12.12.2006 року;
- а.с. 24 фотокопія аукціонного свідоцтва№ПМ26.12.2006/16-1 про продаж майна підприємства-банкрута на аукціоні;
- а.с.25-29 фотокопія протоколу засідання комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 02.10.2006 року (справа про банкрутство №192/12Б-98 Господарського суду Київської області);
- а. с. 30 фотокопія акту прийому-передачі об`єкту незавершеного будівництва від 29.12.2006 року;
- а.с. 31-32 фотокопія договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 27.12.2006 року;
- а.с.33-35 фотокопія постанови Господарського суду Київської області від 15.04.2004 року;
- а.с. 37 лист №14-13.531 РВ ФДМ України в Київській області від 29.03.2007 року;
- а.с.38 довідка №192/12б-0012 ОСОБА_6 , як ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 27.03.2006 року;
- а.с.39 довідка №192/12б-0011 ОСОБА_6 , як ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 27.03.2006 року;
- а.с.40 довідка №192/12б-0013 ОСОБА_6 , як ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 27.03.2006 року;
- а.с.41 перелік незавершених об`єктів;
- а.с.42-44 фотокопія акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу 25.11.1993 року;
- а.с. 45 відомість;
- а.с 46 список основних засобів жилого фонду Григорівського цукрового заводу на 01.12.1993 р.;
- а.с.50 фотокопія акту від 08.02.2006 року;
- а.с. 5 1-52 фотокопія протокол засідання інвентаризаційної комісії від 14.02.2006 року;
- а.с.60 протокол засідання інвентаризаційної комісії від 20.12.1993 р.;
- а.с. 63 акт прийому передачі від 06.09.1984 року;
- а.с. 66 список житлового фонду станом на 01.12.1993 р.;
- а.с. 67-71 фотокопія протоколу засідання комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» від 02.10.2006 року;
- а.с.72-80 фотокопія звіту про проведення незалежної оцінки з додатками;
- а.с. 81 висновок ПП «РОД» про відновну вартість приміщення недобудованого 12-ти квартирного будинку, що розташоване за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка;
- а.с 82 аукціон з продажу майна підприємства-банкрута від 26.12.2006 року;
- а.с 83 аукціон з продажу майна підприємства-банкрута від 26.12.2006 року;
- а.с 84 звіт про результати продажу майна підприємства-банкрута від 26.12.2006 р.;
- а.с. 85 акт про надання послуг від 26.12.2006 року;
- а.с 86 аукціонне свідоцтво №ПМ26.12.2006/16-1 про продаж майна підприємства-банкрута на аукціоні від 26.12.2006 року;
- а.с 87 заявка на продаж на аукціоні з продажу майна підприємства-банкрута, що проводиться Українською аграрною біржею від 12.12.2006 року;
- а.с. 89-90 регламент проведення аукціонів з продажу майна підприємства-банкрута, що проводиться Українською аграрною біржею від 12.12.2006 року;
- а.с 97 постанова про проведення виїмки від 06.09.2007 року;
- а.с 98 протокол виїмки від 11.10.2007 року;
- а.с 99 постанова про проведення виїмки від 06.09.2007 року;
- а.с 100 протокол виїмки від 11.10.2007 року;
- а.с 116 постанова про проведення виїмки від 06.09.2007 року;
- а.с 117 протокол виїмки 11.10.2007 року;
- а.с 128 постанова про проведення виїмки 06.09.2007 року;
- а.с. 129 протокол виїмки від 05.09.2007 року;
- а.с. 133 постанова про приєднання до кримінальної справи документів 06.08.2008 року;
- а.с. 135 постанова про приєднання до кримінальної справи документів від 06.08.2008 року;
- а.с 168-170 ухвала Господарського суду Київської області від 19.07.2007 року;
- а.с 204 наказ №953 фонду державного майна 15.06.2007 року;
- а.с 205 перелік об`єктів незавершеного будівництва державної власності, що підлягають приватизації від 15.06.2007 року;
- а.с. 206 лист №14-09-445 Регіонального відділення Фонду держмайна в Київській області від 29.03.2006 року;
- а.с. 207 лист №14-09-256 Регіонального відділення Фонду держмайна в Київській області від 20.02.2006 року;
- а.с 212 перелік станом на 01.12.1993 року ( документ ніким не підписаний та не має печатки) ;
- а.с 261 наказ №31 Державного департаменту з питань банкрутства від 18.08.2006 року про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів);
- а.с. 264-269 постанова Господарського суду міста Києва №18/433-а від 31.01.2007 року;
- а.с. 274 - вимога про судимість на ОСОБА_6 .
-а.с. 5 постанова прокуратури Обухівського району Київської області про накладення арешту від 21.07.2005 року;
-а.с. 6 постанова про призначення будівельно-технічної експертизи від 06.11.2007 року;
-а.с. 11 протокол засідання архітектурно-містобудівної Ради при Обухівській районній державній адміністрації від 31.10.1997 року;
-а.с. 12-14 завдання на проектування 12-ти квартирного жилого будинку в с. Григорівка Обухівського району Київської області від 12.05.1992 року;
-а.с. 19-20 постанова про проведення виїмки від 13.05.2008 року;
-а.с. 21 лист КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» №528 від 26.05.2008 року;
-а.с. 22-23 постанова про проведення виїмки від 27.05.2008 року;
-а.с. 24 протокол виїмки від 28.05.2008 року;
-а.с. 25 лист прокурора Обухівського району Київської області №6 від 29.05.2008 року;
-а.с. 26 лист ЗАТ БМУ-1 «Обухівпромбуд» вих. №7 від 29.05.2008 р. слідчому прокуратури Таращанського району ОСОБА_23 ;
-а.с. 27 довідка ПМП «Троян» від 24.02.2003 року;
-а.с. 28-30 акт передачі житлового фонду, об`єктів соціальної сфери, інженерних мереж з балансу ВАТ «Григорівський цукровий завод» в комунальну власність Григорівської сільської ради (перелік об`єктів, залишкова вартість, технічний стан) (додаток №1);
-а.с. 31-32 акт передачі житлового фонду, об`єктів соціальної сфери, інженерних мереж з балансу ВАТ «Григорівський цукровий завод» в комунальну власність Григорівської сільської ради (додаток №2);
-а.с. 34 лист відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Обухівської районної державної адміністрації № 21 від 30.05.2008 року;
-а.с. 36 лист Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області №373/1 від 06.06.2008 року;
-а.с. 37 постанова прокуратури Таращанського району Київської області про призначення будівельно-технічної експертизи від 09.06.2008 року;
-а.с. 41-53 висновок №5433/5434 судової будівельно-технічної експертизи від 07.07.2008 року, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість нерухомого майна, а саме об`єкта незавершеного будівництва «дванадцятиквартирного житлового будинку», що знаходиться по вулиці Комсомольській у селі Григорівка Обухівського району Київської області, в цінах на 27 грудня 2006 року, виходячи із принципу розумної обережності оцінок, без врахування вартості земельної компоненти, становила: 512 574 (п`ятсот дванадцять тисяч п`ятсот сімдесят чотири) гривні 9без урахування ПДВ);
-а.с. 55-94 звіт ПП «РОД» про проведення незалежної оцінки від 12.12.2006 року;
-а.с. 130-134 звіт ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» ОСОБА_6 №192/12б-98 від 31.05.2007 року;
-а.с. 135-157 ліквідаційний баланс ВАТ «Григорівський цукровий завод»;
-а.с. 163-164 договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва від 27.12.2006 року;
-а.с. 165 акт прийома-передачі об`єкта незавершеного будівництва від 29.12.2006 року;
-а.с. 175-178 постанова прокурора Київської області про порушення кримінальної справи щодо особи від 30.07.2008 року;
-а.с. 185-186 лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області №14-15.1217 від 06.08.2008 року;
-а.с. 203-210 рішення Господарського суду Київської області від 15.04.2008 року;
-а.с. 217 постанова прокуратури Обухівського району Київської області про накладення арешту на майно від 11.08.2008 року;
-а.с. 219-222 постанова прокуратури Обухівського району Київської області про притягнення як обвинуваченого від 08.08.2008 року;
-а.с.224 постанова прокуратури Обухівського району Київської області про застосування запобіжного заходу від 08.08.2008 року.
-а.с.108 лист Українського держаного проектно-вишукувального інституту «Укрцукропроект» №01/47 від 27.04.2010 року, в зв`язку закінченням проектно-кошторисної документації на проектування 2-х 12-ти квартирних житлових будинків у с. Григорівка, Обухівського району, Київської області надати відповідь на всі запитання немає можливості; на дату отримання запиту у архіві ДНТУ УДПВІ «Укрцукропроект» збереглись документи щодо інженерно-геологічних вишукувань будівельного майданчика 2-х чотириповерхових житлових будинків в с. Григорівка (арх. №8/512). Також в архіві є в наявності зведений кошторис будівництва 2-х 4-ри поверхових житлових будинків (арх.№№9/873, 874,875), а також робочі креслення на виконання будівельних електротехнічних сантехнічних та інших робіт. Наявна в архіві кошторисна документація розрахована на підставі збірника цін на виконання даного виду будівельних робіт, затвердженого листом № 12/344 від 07.12.1993 року з правом використання зазначених розцінок 1994 року;
-а.с. 119 лист арбітражного керуючого ОСОБА_6 на ім`я заступника начальника Регіонального відділення Фонду держаного майна України по Київській області ОСОБА_24 від 11.08.2006 року, в якому зазначено, що 27.03.2006 року на вказану адресу були направлені довідки (вих.№№0011, 0012,0013) у яких міститься інформація про об`єкт незавершеного будівництва 12-ти квартирний житловий будинок, розташований в с. Григорівка, Обухівського району Київської області. Як стало відомо ліквідатору на підставі документів інвентаризації, яка передувала приватизації Григорівського цукрового заводу, у складі об`єктів незавершеного будівництва, які не ввійшли до статуту фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод» не було 12-ти квартирного житлового будинку. На підставі викладеного, ліквідатор ВАТ «Григорівський цукровий завод» відкликає листи від 27.03.2006 року №№ 0011, 0012, 0013 та просить вважати їх не чинними.
-а.с. 111 - довідка державного реєстратора Обухівської районної державної адміністрації №77 від 15.07.2011 року про зміни в організаційно-правовій формі власності Григорівського цукрового заводу, з 23.11.1992 року завод не є державним підприємством.
-а.с. 231-249 вирок Обухівського районного суду Київської області від 25.04.2012 року.
-а.с.65-74 ухвала Апеляційного суду Київської області від 26.09.2012 року;
-а.с.164-166 ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.10.2013 року.
-а.с.49-50 постанова Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2014 року;
-а.с. 72-75 ухвала Апеляційного суду Київської області від 22.05.2014 року;
-а.с.79-80 клопотання прокурора Обухівського району Київської області №8-к від 19.06.2014 року;
-а.с.113 клопотання прокурора Обухівського району Київської області №8-к від 01.10.2014 року;
-а.с. 117 постанова Обухівського районного суду Київської області від 02.10.2014 року;
Однак, суд приходить до висновку, що вищезазначені докази не доводять в діях ОСОБА_6 склад злочину ч. 3 ст. 365 КК України з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), кримінальну справу не може бути порушено, а порушена справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні складу злочину.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), якщо обставини, зазначені в п. 1 і 2 ч. 1 цієї статті, виявляється в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і постановляє виправдувальний вирок.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 323 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), суд обґрунтовує вирок лише тих доказів, які були розглянуті в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 4 ст. 327 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), виправдувальний вирок зостановлюється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного не має складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Відповідно до ч. 1 ст. 275 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), розгляд справи проводиться тільки відносно підсудних і тільки в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Арбітражний керуючий ОСОБА_6 отримав згоду комітету кредиторів на проведення оцінки та продажу незавершеного будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, який перебував на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод», відповідно до протоколу засідання комітету кредиторів ВАТ «Григорівський цукровий завод» (том 10, а.с. 67-71).
Відповідно до ст.ст. 31-32 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійно-оціночну діяльність в Україні», оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності зобов`язані дотримуватися під час здійснення оціночної діяльності вимог цього Закону та нормативно-правових актів з оцінки майна, забезпечувати об`єктивність оцінки майна, повідомляти замовника про неможливість проведення об`єктивної оцінки у зв`язку з виникненням обставин, які цьому перешкоджають. Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності несуть відповідальність за порушення вимог цього Закону порядку встановленим законами. Оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.
У арбітражного керуючого ОСОБА_6 не було обов`язку перевіряти результати оцінки майна незавершеного будівництва 12-ти квартирного житлового будинку за адресою: с. Григорівка, вул. Комсомольська, Обухівського району, Київської області, проведеного ПП «Род».
Відповідно до висновку ПП «Род» від 12.12.2006 року (том 10, а.с.81) вартість ліквідації незавершеного будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, власником якого є ВАТ «Григорівський цукровий завод» станом на 30.11.2006 року складає 33 940 гривень без врахування ПДВ.
Як вбачається з показів самого підсудного ОСОБА_6 , показів свідків, досліджених письмових доказів у кримінальній справі, у арбітражного керуючого ОСОБА_6 , Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області не було письмових доказів про те, що зазначений незавершений будівництвом 12-ти квартирний житловий будинок перебував у державній власності. Зі змісту листа Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області №14-14-256 від 20.02.2006 року не підтверджувало наявність у державній власності об`єкту незавершеного будівництва 12-ти квартирного житлового будинку, а просило підтвердити наявність на балансі підприємства-банкрута лише об`єкта незавершеного будівництва 8-ми квартирного житлового будинку, який не увійшов до статутного фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод» (том 10, а.с. 207).
З листа Українського держаного проектно-вишукувального інституту «Укрцукропроект» №01/47 від 27.04.2010 року (том 13, а.с.108) вбачається і судом встановлено, що на вказаний період в цьому листі час - 1994 рік, Григорівський цукровий завод не перебував у державній формі власності.
В акті інвентаризаційної комісії від 08.02.2006 року зазначено, що 3-х поверховий 12-ти квартирний житловий будинок залишився недобудований і є державною власністю, підлягає приватизації (том 10, а.с.50), але цей висновок зроблено без посилання на будь-які документи з цього приводу, акт складено без участі арбітражного керуючого ОСОБА_6 і з його показів вбачається, що про існування такого акту йому стало відомо тільки під час ознайомлення з матеріалами кримінальної справи.
З протоколу засідання інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації незавершеного будівництва державної власності, яке не ввійшло до статутного фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод», код ЄДРПОУ 0372575 від 14.02.2006 року, складеного інвентаризаційною комісією у складі голови комісії ОСОБА_24 , членів комісії ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 теж не вбачається на підставі яких документів будинок 12-ти квартирний по АДРЕСА_2 , який відповідно до цього протоколу не числиться згідно акту оцінки вартості, є в наявності, підлягає приватизації та добудові, відноситься до державної власності, а йде посилання на результати інвентаризації від 08.02.2006 року, які теж нічим необґрунтовані, що вказаний об`єкт відноситься до державної власності (том 10, а.с.51-52).
З показів членів комісії цього акту, які допитані в якості свідків, теж не вбачається на підставі яких документів вони зробили висновок про перебування цього об`єкту незавершеного будівництва у державній власності. Як вбачається з довідки державного реєстратора Обухівської районної державної адміністрації №77 від 15.07.2011 року про зміни в організаційно-правовій формі власності Григорівського цукрового заводу, з 23.11.1992 року завод не є державним підприємством (том 14, а.с. 111).
З листа Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області №14-14-256 від 20.02.2006 року за підписом заступника начальника ОСОБА_18 на ім`я ліквідатора банкрута ВАТ «Григорівський цукровий завод» (том 10, а.с. 207) вбачається, що Регіональне відділення Фонду державного майна України в Київській області просить ліквідатора ВАТ «Григорівський цукровий завод» надати по об`єкту незавершеного будівництва державної форми власності, а саме «8-ми квартирний житловий будинок» наступну інформацію та вказує конкретно за якою формою та змістом. Про зазначені обставини на досудовому слідстві це підтвердив свідок ОСОБА_18 (том 12, а.с.157-159).
На зазначений лист ліквідатором ОСОБА_6 були надані письмові відповіді, а саме: довідка №192/125-0012 від 27.03.2006 року наступного змісту «у зв`язку зі змінами проектної документації, об`єкт незавершеного будівництва «Будинок житловий 8-ми квартирний» за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Комсомольська (балансо-утримувач ВАТ «Григорівський цукровий завод»), згідно протоколу засідання інвентаризаційної комісії по проведенню інвентаризації незавершеного будівництва державної власності, яке не ввійшло до Статутного фонду ВАТ «Григорівський цукровий завод», створеної наказом Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Київській області від 26.01.2006 року №14-27-2/3, вважати, як об`єктом незавершеного будівництва «Будинок житловий 12-ти квартирний» (том 10, а.с.38).
Як вбачається зі змісту цієї довідки, в ній повністю зазначено назву протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 14.02.2006 року (том 10, а.с. 51-52) і відсутній текст, що зазначений об`єкт незавершеного будівництва є державною власністю.
З довідки №192/12б-0011 від 27.03.2006 року, виданої на ім`я Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області, зазначено: у зв`язку з ліквідацією ВАТ «Григорівський цукровий завод» проектно-кошторисна та технічна документація на об`єкт приватизації «Будинок житловий 12-ти квартирний» за адресо: Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Комсомольська не збереглися (том. 10, а.с.39).
З зазначеної довідки теж не вбачається, що вказаний об`єкт будівництва є державною власністю.
Відповідно до довідки №192/12б-0013 від 26.03.2006 року, виданої ліквідатором ВАТ «Григорівський цукровий завод» на запит Регіонального відділення Фонду державного майна України в Київській області, зазначено: об`єкт приватизації «Будинок житловий 12-ти квартирний» за Київська область, Обухівський район, с. Григорівка, вул. Комсомольська та знаходиться на балансі ВАТ «Григорівський цукровий завод» не входить до переліків об`єктів, які не підлягають приватизації, не є проданим, переданим, заставленим, не знаходиться під арештом, судових справ щодо нього немає (том 10, а.с.40).
З вище перелічених довідок не вбачається, що зазначений в них об`єкт незавершеного будівництва є державною власністю, відсутня проектно-кошторисна, а також технічна документація на нього.
Як вбачається з листа арбітражного керуючого ОСОБА_6 від 11.08.2006 року, він відкликав листи від 27.03.2006 року, а саме довідок №№0011,0012, 0013 та просив вважати їх не чинними (том 13, а.с.119).
Відповідно до акту оцінки вартості цілісного майнового комплексу ВАТ «Григорівський цукровий завод» затвердженого ФДМ України 31.12.1993 року та списками основних засобів жилого фонду станом на 01.12.1993 року у рядку 17.4 «державний житловий фонд акту зазначено, вартість 383 762 тис. крб.. Серед інших об`єктів житлового фонду наявні 4 недобудовані житлові будинки, 12-ти квартирні будинки в цьому акті відсутні (том 10, а.с.42-47).
Випискою про рух незавершеного капітального будівництва за період оренди (рахунок 33) і розшифровкою 33 рахунку станом на 01.01.1992 року на будівництво 4-х 8-ми квартирних будинків, які споруджувались за рахунок державних коштів, витрачено 3982 грн. (том 10, а.с.48), але з даної виписки та розшифровки не вбачається конкретно, яка саме сума коштів була витрачена на кожний будинок окремо, оскільки вони будувалися, як встановлено в судовому засіданні почергово, а за 12-ти квартирні будинки в цій виписці взагалі нічого не зазначено.
Відповідно до акту прийому-передачі державної частки цілісно-майнового комплексу орендного підприємства Григорівського цукрового заводу від 06.09.1994 року, передано незвершене будівництво, відновна вартість якого з врахуванням усереднених індексів цін 1267114 тис. крб.. З зазначеного акту не можна зробити висновку, яке саме будівництво передавалося та відсутні дані про передачу від державної власності Григорівському цукровому заводу недобудований 12-ти квартирний житловий будинок (том 10, а.с.242). Зазначеними доказами спростовуються покази свідка ОСОБА_11 щодо наявності на той час недобудованого 12-ти квартирного житлового будинку, а тільки значилися 8-ми квартирні житлові будинки. Це спростування також підтверджується відповіддю листом Українського держаного проектно-вишукувального інституту «Укрцукропроект» №01/47 від 27.04.2010 року (том 13, а.с. 108).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.07.2007 року (том 10, а.с. 168-170), затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ВАТ «Григорівський цукровий завод», ліквідовано ВАТ «Григорівський цукровий завод» як юридичну особу, в зв`язку з банкрутством. Вказана ухвала суду свідчить про те, що арбітражним керуючим ОСОБА_6 були дотримані вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Прокуратурою, як органом обвинувачення до обвинуваченого ОСОБА_6 не було заявлено цивільного позову, що свідчить про те, що останнім не було завдано майнової шкоди та кому.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ні органом досудового слідства, ні судом не встановлено, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 365 КК України, оскільки йому не було відомо, що недобудований 12-ти квартирний будинок належить до державної власності і це не стверджується дослідженими в суді письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінальної справи, а він діяв відповідно до процедури продажу майна підприємства-банкрута, а тому в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, а саме відсутня його суб`єктивна сторона, передбачена ч. 3 ст. 365 КК України.
Керуючись ст.ст. 323-324, 327, 335 КПК України (в редакції 1960 року зі змінами та доповненнями), суд,-
ОСОБА_6 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 365 КК України визнати не винним і по суду виправдати.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.
Речові докази у кримінальній справі системний блок та принтер, які передані на зберігання до речових доказів прокуратури Обухівського району Київської області повернути ОСОБА_6 .
Скасувати постанову слідчого прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_26 від 21.07.2005 року про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , а саме: автомобіль Фольксваген Пассат, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .
Скасувати постанову слідчого прокуратури Обухівського району Київської області ОСОБА_27 від 11.08.2008 року про накладення арешту на майно ОСОБА_6 , де б воно не знаходилось та в чому б воно не виражалося.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на протязі 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1