Справа № 348/2538/14-к
Провадження № 11-кп/779/105/2015
Категорія ст. 263 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у кримінальному провадженні № 0000225 апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_10 на вирок Надвірнянського районного суду від 24.12.2014 року,

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст. 89 КК

України несудимого,

засуджено : - за ст. 119 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч. 1 до 3 років позбавлення.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом часткового складання остаточно визначено йому позбавлення волі на 5 років.

ОСОБА_7 утримується під вартою з 24 грудня 2014 року.

За вироком ОСОБА_7 26 серпня 2014 року в с. Пнів Надвірнянського району на горищі підсобного приміщення знайшов обріз мисливської рушниці, що є вогнепальною бойовою гладкоствольною зброєю і з того часу став зберігати за місцем проживання.

28 серпня 2014 року він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв знайдений ним обріз та 4 патрони та йдучи до господарства ОСОБА_11 здійснив постріл в повітря.

Приблизно о 23 год. ОСОБА_7 , намагаючись спорядити патроном обріз рушниці, випадково здійснив постріл з вказаної зброї, внаслідок чого спричинив ОСОБА_12 вогнепальне поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені, від якого той помер на місці. Внаслідок злочинної недбалості, що виразилась в необережному поводженні зі зброєю, ОСОБА_7 , вчинив вбивство ОСОБА_12 через необережність.

В апеляційних скаргах :

- потерпіла ОСОБА_10 оспорює правильність кваліфікації судом дій ОСОБА_7 за ст. ст. 119 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, м`якість покарання та розмір морального відшкодування. Просить задовольнити апеляційну скаргу, вирок скасувати, повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції;

- обвинувачений ОСОБА_7 , оскаржує вирок, вважає, що суд не повною мірою врахував всі пом`якшуючі обставини, матеріальний стан та призначив надто суворе покарання. З наведених мотивів просить вирок змінити.

В апеляційній інстанції :

- обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали їх апеляційні вимоги та просять вирок суду змінити, пом`якшити покарання, зменшити моральне відшкодування;

- представник потерпілої ОСОБА_10 просить відхилити апеляційну скаргу обвинуваченого, задовольнити її апеляційні вимоги, скасувати вирок, справу направити на новий розгляд;

- прокурор визнав необґрунтованими апеляційні доводи ОСОБА_7 і потерпілої ОСОБА_10 , і вважає, що вирок є законним й справедливим, просить залишити його без змін.

З`ясувавши всі обставини даного провадження, перевіривши всі апеляційні доводи апелянтів, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Даний вирок всім вказаним вимогам відповідає.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 119 ч. 1, 263 ч. 1 КК України ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах.

Зокрема, сам ОСОБА_7 визнає, що знайшов і зберігав обріз мисливської рушниці. В той вечір він сидів на відстані приблизно 1,5 метра позаду потерпілого та намагався спорядити патроном обріз рушниці, випадково здійснив постріл з вказаної зброї, внаслідок чого спричинив ОСОБА_12 вогнепальне поранення, від якого той помер.

Показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які підтвердили, що вони разом із обвинуваченим в той вечір вживали алкогольні напої. Після раптового пострілу вони побачили, що ОСОБА_12 похилився. Обвинувачений ОСОБА_7 разом з ними надавав йому першу медичну допомогу, однак потерпілий помер. Будь-яких суперечок між ними в той вечір не було.

Відсутність конфлікту в той вечір між обвинуваченим й потерпілим підтвердили свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Крім вказаних доказів вина ОСОБА_7 у вчиненні злочинів підтверджується даними протоколу слідчого експерименту від 29.08.2014 року, згідно якого він деталізував обставини вчинення ним необережного вбивства потерпілого (т.1 а.с. 189-193).

За даними комплексу експертиз смерть ОСОБА_18 наступила від вогнепального дробового поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням лівої легені. Висновки всіх наведених у вироку експертиз узгоджуються з обставинами необережного спричинення обвинуваченим пострілу в потерпілого.

Про наявність необережної форми вини обвинуваченого і відсутність його умислу на умисне вбивство потерпілого з хуліганських мотивів переконливо свідчать ті дані, що між ними були нормальні стосунки, в той вечір конфлікту і грубого порушення громадського порядку не було, після пострілу ОСОБА_7 надавав допомогу потерпілому.

Всі апеляційні доводи потерпілої ОСОБА_10 про безпідставність кваліфікації вини ОСОБА_19 за ст. ст. 119 ч. 1, 263 ч. 1 КК України, а вчинення ним умисного вбивства з хуліганських мотивів, спростовуються наведеними у вироку доказами й мотивами.

З наведених мотивів колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги потерпілої про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 , м`якість покарання та направлення справи на новий судовий розгляд.

При визначенні покарання ОСОБА_7 суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, обставини їх вчинення, їх наслідки, вчинення злочину у стані сп`яніння, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей. Крім того, судом належно враховані вказані у вироку пом`якшуючі покарання обставини, зокрема те, що ОСОБА_7 активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував спричинену шкоду в сумі 5000 грн.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 .

При визначенні розміру морального відшкодування 100 000 грн. суд належно врахував вимоги цивільного законодавства, керівні вказівки Верховного Суду України, а також тяжке матеріальне становище обвинуваченого, зокрема, що він має тимчасові заробітки й утримує двоє неповнолітніх дітей. Вказаний розмір відшкодування є справедливим і реальним до виконання. Тому колегія судді не вбачає підстав ні для зменшення , ні для збільшення розміру морального відшкодування.

Підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Таким чином, апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Надвірнянського районного суду від 24.12.2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до ВССУ протягом трьох місяців з дня її оголошення, засудженим ОСОБА_7 з моменту вручення її копії.

Судді : ОСОБА_2
ОСОБА_4
ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2