Справа № 1-55 .
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007
року Радивилівський районний суд
Рівненської області

в складі:

головуючого Кохно В.І.

при
секретарі Гуменюк Г.В.

за
участю прокурора Самсонової Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Радивилів справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, українця, громадянина України, з середньою освітою,
одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, не військовозобов"язаного,
раніше не судимого, за ст..263 ч.1
КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 весною 2004 року, перебуваючи на своїй присадибній
земельній ділянці, що в АДРЕСА_2, під час проведення весняно-польових робіт,
знайшов ствольну коробку, затвор з ударно-спусковим механізмом карабіна Маузера
мод."98 б", який переніс в гараж господарства за місцем свого
проживання та заховав під стелаж, де і зберігав без передбаченого законом
дозволу, з метою подальшого ремонту. Літом 2004 року без передбаченого законом
дозволу провів ремонт ствольної коробки затвора з ударно-спусковим механізмом,
чим зробив пристрій придатним для проведення окремих пострілів.

08.02.2006 року близько 17 год.30 хв. працівниками
міліції в господарстві гр-на ОСОБА_1, що в АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено
вище вказаний саморобний пристрій, якого ОСОБА_1 незаконно зберігав по місцю
свого проживання, без передбаченого законом дозволу.

Із висновку судово-балістичної експертизи НОМЕР 1 від ІНФОРМАЦІЯ_2
вбачається:

Пристрій, вилучений в господарстві ОСОБА_1 являється вогнепальною зброєю,
виготовленні з ствольної коробки, затвора з ударно-спусковим механізмом
карабіна Маузера мод."98 б" та виготовлених саморобним способом
ствола та рукоятки.

Даний пристрій
придатний для стрільби мисливськими патронами 32 калібру.

ОСОБА_1 як на досудовому слідстві так і в суді винним
себе повністю визнав і показав суду, що весною 2004 року, перебуваючи на своїй
присадибній земельній ділянці, що в АДРЕСА_2, під час проведення
весняно-польових робіт, знайшов ствольну коробку, затвор з ударно-спусковим
механізмом карабіна Маузера, який переніс в гараж свого господарства та заховав
під стелаж, де зберігав без відповідного дозволу, з метою подальшого ремонту.
Влітку 2004 року провів ремонт ствольної коробки, затвора з ударно-спусковим
механізмом, а також приварив рукоятку до ствольної коробки і виточив ствол, чим
зробив пристрій придатний для проведення окремих пострілів. 08.02.2006 року,
біля 17 год.30 хв. працівниками міліції в його господарстві було виявлено та вилучено
вказаний пристрій для стрільби.

Винність ОСОБА_1 у незаконному поводженні зі зброєю, крім визнання ним
своєї вини, підтверджується зібраними у справі доказами: протоколом огляду
господарства ОСОБА_1 та схемою до протоколу (а.с.5-7); висновком спеціаліста
(а.с.14-16); висновком експерта
ілюстративною таблицею (а.с.30-33);
протоколом відтворення обстановки
та

обставин
події і фото таблицею до протоколу (а.с.35-36); постановою про приєднання до
справи речових доказів (а.с.38).

Фактичні обставини незаконного поводження зі зброєю ОСОБА_1, які
підтверджуються наведеними доказами, підсудний ОСОБА_1 не оспорює. Сумнівів
щодо добровільності та істинності його такої позиції у суду не виникає.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд
знаходить, що дії ОСОБА_1 за ст..263 ч.1
КК України, як незаконне зберігання, придбання, виготовлення, ремонт,
вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
відсутність обтяжуючих покарання обставин, щире каяття в скоєному, позитивну
характеристику особи підсудного, те, що він раніше не судимий.

Вказані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і
робить за доцільне перейти до іншого, більш м"якого виду основного
покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин - штрафу.

По справі прокурор району в інтересах держави заклав позов до ОСОБА_1 про
стягнення судових витрат в сумі 160.42 грн.

Прокурор в судовому засіданні підтримав свій позов, підсудний визнав позов
повністю.

Суд вважає, що
відповідно до ст..91 КПК України позов
підлягає до задоволення.

На підставі
викладеного, керуючись ст..ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.263 КК України і
призначити йому покарання із застосуванням ст..69 КК України у виді штрафу сорок неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 залишити попередню до
вступу вироку в законну силу.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 160 ( сто
шістдесят ) грн. 42 коп.

Речові докази по
справі: (а.с.38-39) - знищити.

На вирок
може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області

протягом
п"ятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під

вартою, в той же
строк з дня отримання копії вироку, шляхом подачі апеляції через

Радивилівський районний суд.