В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0001064 від 15 травня 2014 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля, Городищенського району, Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину віком 10 років, працюючого директором ТОВ «ВІКОС НЕФТЬ», не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_9 14 грудня 2012 року, будучи директором приватного підприємства «Настрома», уклав з навчальним центром Державної прикордонної служби України військовою частиною № НОМЕР_1 , розташованою в АДРЕСА_2 , договір купівлі-продажу № 547-12 від 12 грудня 2012 року на поставку дизельного зимового палива для дизель генераторів об`ємом 10 150 літрів, на загальну суму 94 902,50 грн., завідомо не маючи наміру виконувати умови зазначеного договору у повному обсязі. Після чого 21 грудня 2012 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області на підставі накладної № 351 від 17 грудня 2012 року про поставку ПП «Настрома» дизпалива навчальному центру ДПСУ військова частина № НОМЕР_1 було здійснено оплату у загальній сумі 94 902,50 грн., шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок продавця. Однак обвинувачений, отримавши грошові кошти у повному обсязі в подальшому, діючи в порушення умов договору в частині обов`язку поставки у повному обсязі дизельного палива у 5-денний строк, 27 грудня 2012 року здійснив поставку і передачу покупцю дизпалива у об`ємі лише 9 025 літрів на загальну суму 82 127,5 грн., яке він придбав у ТОВ «Інвест і К», а іншу частину зазначеного товару у кількості 1 125 літрів на загальну суму 10 518,75 грн. покупцю не поставив і маючи реальну можливість виконати умови договору або повернути кошти за товар вказані дії не здійснив, а умисно, з корисливих мотивів шляхом обману заволодів грошовими коштами на вказану суму.

Він же, 27 грудня 2012 року, будучи директором приватного підприємства «Настрома», уклав з ТОВ «Інвест і К» договір купівлі-продажу № 27/12 від 27 грудня 2012 року паливно-мастильних матеріалів, згідно умов якого мав отримати на вказаному підприємстві товар, за умовою гарантування оплати продавцю за поставлений товар протягом трьох календарних днів, завідомо не маючи наміру виконувати умови домовленості і оплачувати придбаний товар. І у той же день він придбав, а саме: отримав з нафтосховища ТОВ «Інвест і К», розташованого по вул. Сурікова, 11 в м. Черкаси, згідно видаткової накладної № РН-0000053 дизельне паливо у кількості 9 025 літрів на загальну суму 82 127,50 грн., однак в подальшому, маючи реальну можливість виконати умови договору і повністю розрахуватись за товар, який відразу ж реалізував та отримав від продажу повний розрахунок, вказані дії не здійснив, а перерахував на рахунок ТОВ «Інвест і К» лише грошові кошти в сумі 7 000 грн., а рештою товару, що належить потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 75 127,50 грн., що більше ніж у 140 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, умисно, з корисливих мотивів шляхом обману заволодів.

Він же, 03 червня 2013 року, будучи директором приватного підприємства «Настрома» уклав з ТОВ «Ватфарм» договір поставки № 1/25 від 03 червня 2013 року світлих нафтопродуктів, згідно умов якого він мав після отримання передплати у найкоротший строк здійснити поставку дизпалива вказаному товариству, завідомо не маючи наміру виконувати умови домовленості і здійснювати поставку товару. Після чого 05 червня 2013 року він надав до ТОВ «Ватфарм», розташованого по проспекту Хіміків, 66 в м. Черкаси, рахунок-фактуру № СФ-0000003 на поставку дизпалива у кількості 8 835 літрів, на підставі якого, того ж дня платіжним дорученням № 485 зазначене товариство перерахувало на банківський рахунок ПП «Настрома» грошові кошти у сумі 72 447 грн. Однак в подальшому він, маючи реальну можливість виконати умови договору і здійснити поставку товару, або повернути грошові кошти покупцю, вказані дії не здійснив, а перерахував на рахунок ТОВ «Ватфарм» лише грошові кошти у сумі 20 000 грн., а рештою грошових коштів, що належить зазначеному підприємству в сумі 52 447 грн., умисно з корисливих мотивів шляхом обману заволодів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково та пояснив суду, що дійсно він перебував на посаді директора Приватного підприємства «Настрома» до грудня 2013 року. 14 грудня 2012 року він, як директор приватного підприємства «Настрома» уклав з навчальним центром ДПСУ (військовою частиною № 9930) договір купівлі-продажу № 547-12 на поставку дизельного зимового палива для дизель генераторів на загальну суму 94 902,50 грн. об`ємом 10 150 літрів. 21 грудня 2012 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області на підставі накладної № 351 від 17 грудня 2012 року про поставку ПП «Настрома» дизпалива навчальному центру ДПСУ (військова частина № НОМЕР_1 ) була здійснена оплата у загальній сумі 94 902,50 грн., шляхом перерахунку коштів на банківський рахунок продавця, які він отримав у повному обсязі. А 27 грудня 2012 року він здійснив поставку і передачу покупцю - навчальному центру ДПСУ (військова частина № НОМЕР_1 ) дизпалива у об`ємі лише 9 025 літрів на загальну суму 82 127,5 грн., яке він придбав у ТОВ «Інвест і К», а іншу частину зазначеного товару у кількості 1 125 літрів покупцю не поставив. 27 грудня 2012 року він як директор приватного підприємства «Настрома» уклав з ТОВ «Інвест і К», в особі директора ОСОБА_8 договір купівлі-продажу № 27/12 паливно-мастильних матеріалів, згідно умов якого мав отримати на вказаному підприємстві товар, за умовою гарантування оплати продавцю за поставлений товар протягом трьох календарних днів. І у той же день він отримав з нафтосховища ТОВ «Інвест і К» згідно видаткової накладної дизельне паливо у кількості 9 025 літрів на загальну суму 82 127,50 грн., однак перерахував на рахунок ТОВ «Інвест і К» лише грошові кошти в сумі 7 000 грн. 03 червня 2013 року він як директор приватного підприємства «Настрома» уклав з ТОВ «Ватфарм», в особі директора ОСОБА_10 , договір поставки № 1/25 світлих нафтопродуктів, згідно умов якого мав після отримання передплати у найкоротший строк здійснити поставку дизпалива вказаному товариству. 05 червня 2013 року він надав до ТОВ «Ватфарм» рахунок-фактуру № СФ-0000003 на поставку дизпалива у кількості 8 835 літрів, на підставі якого, того ж дня платіжним дорученням № 485 зазначене товариство перерахувало на банківський рахунок ПП «Настрома» грошові кошти у сумі 72 447 грн. Однак в подальшому він повернув на рахунок ТОВ «Ватфарм» лише грошові кошти в сумі 20 000 грн. Цивільні позови визнає частково, бо в неповному обсязі виконав договори. Вину визнає частково, бо дизельне паливо потерпілим в повному обсязі не поставив та не повернув отримані за паливо кошти в повному обсязі. Він просить суд в разі ухвалення обвинувального вироку застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році». У вчиненому щиро розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні

інкримінованих йому кримінальних

правопорушень підтверджується:

- показами представника потерпілого ОСОБА_6 про те, що він представляє інтереси за довіреністю навчального центру Державної прикордонної служби в с. Оршанець, Черкаського району та області. У зв`язку з необхідністю закупівлі дизельного пального начальником центру 14 грудня 2012 року був укладений договір № 547-12 на поставку паливно-мастильних матеріалів. Згідно договору ПП «Настрома» повинно було відвантажити до навчального центру дизельне пальне об`ємом 10 150 літрів загальною вартістю 94 902,50 грн. В подальшому через декілька днів після складання договору дизельне пальне було поставлено до навчального центру об`ємом лише 9 025 літрів. 21 грудня 2013 року між ПП «Настрома» та навчальним центром був укладений договір зберігання № 36-13 згідно якого ПП «Настрома» прийняло на зберігання 1 125 літрів дизельного пального, на загальну суму 10 518, 75 грн. Згідно даного договору ПП «Настрома» повинно було відпустити дизельне пальне до навчального центру до 28 лютого 2013 року. 21 січня 2013 року на ПП «Настрома» було направлено накладну вимогу № 17/1, згідно якої ПП «Настрома» повинно було допоставити дизельне пальне об`ємом 1 125 літрів, на загальну суму 10 518, 75 грн. У зв`язку з тим, що ПП «Настрома» не виконувало зобов`язань з допоставки дизельного палива, керівництво навчального центру доручило йому направити претензію про повернення продукції, яку ПП «Настрома» проігноровано. У зв`язку з тим, що від директора ПП «Настрома» ОСОБА_9 надходили лише формальні відписки, було вирішено звернутися до суду. За результатами розгляду матеріалів справи за позовною заявою прокуратури було винесено рішення на користь навчального центру. На даний час дизельне пальне об`ємом 1 125 літрів на загальну суму 10 518, 75 грн. ПП «Настрома» не повернуло, у зв`язку з чим він підтримує заявлений цивільний позов про стягнення 10 518,75 грн. з обвинуваченого в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- показами потерпілої ОСОБА_8 про те, що вона являється директором ТОВ «Інвест і К». 27 грудня 2012 року ТОВ «Інвест і К» та ПП «Настрома» в особі директора ОСОБА_9 був укладений договір № 27/12 на поставку ТОВ «Інвест і К» паливно-мастильних матеріалів покупцю ПП «Настрома» 9 025 літрів дизельного пального на загальну суму 82 127,5 грн. При зазначеній угоді особисто був присутній ОСОБА_9 , він же надавав всі необхідні документи та ставив підписи в фінансово-господарських документах. ОСОБА_11 зажадав, щоб вони власним транспортом здійснили перевезення дизпалива до пункту вивантаження - навчального центру Державної прикордонної служби в с. Оршанець, Черкаського району та області. У відповідності до видаткової накладної № РН-0000053 від 27 грудня 2012 року та товаротранспортної накладної № ТТН-53 від 27 грудня 2012 року нафтопродукти в обумовленій кількості були відвантажені ПП «Настрома». Умовою договору № 27/12 передбачалась гарантування оплати за поставлений товар протягом трьох календарних днів з моменту поставлення. Після сплину зазначеного терміну ними було здійснено дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_9 , але останній їх запевнив, що через декілька днів буде здійснена оплата. При здійсненні наступних дзвінків на його особистий мобільний номер телефону спочатку ніхто не брав слухавку, а потім взагалі телефон був вимкнений. Претензії направлені на адресу зазначену в договорі поверталися без вручення в зв`язку з відсутністю адресата. Потім вони звернулися за юридичною адресою до ПП «Настрома», але й там повідомили, що такого підприємства за вказаною адресою не має. Їм вдалося встановити, що ОСОБА_9 напередодні отримання від них нафтопродуктів уклав з навчальним центром Державної прикордонної служби договір на поставку нафтопродуктів № 547-12 від 14 грудня 2012 року, згідно якого поставив їм відвантажене ними дизпаливо та через Держказначейство отримав оплату. Вона підтримує заявлений цивільний позов на суму 75 127,50 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди;

- показами свідка ОСОБА_12 , який надав по справі аналогічні покази;

- показами свідка ОСОБА_13 про те, що він працював на посаді водія з 2004 року до травня 2013 року. Дизельне пальне було відвантажене за командою заступника директора ТОВ «Інвест і К» ОСОБА_12 , також останнім були надані супровідні документи на вантаж. Дане дизельне паливо ним було поставлено до навчального центру Державної прикордонної служби в с. Оршанець. Дизельне пальне було відвантажено в цистерни ємкістю по 8 кубів. Після прийняття документів, в товаротранспортній накладній службові особи ПП «Настроми» поставили свій підпис про отримання дизельного пального в об`ємом 9 025 літрів. Під час прийняття даного дизельного пального до нього звернулися співробітники навчального центру Державної прикордонної служби в с. Оршанець з претензією, що вони замовили 10 кубів дизельного пального згідно договору, але фактично їм було відвантажено 9 кубів дизельного пального, на що ним було повідомлено, що з даного приводу останні повинні звертатися безпосередньо до поставщиків;

- показами представника потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона представляє інтереси ТОВ «Ватфарм. Між ПП «Настрома» та ТОВ «Ватфарм» 03 червня 2013 року був укладений договір № 1/25 на поставку паливно-мастильних матеріалів. Згідно даного договору ПП «Настрома» зобов`язалося відвантажити ТОВ «Ватфарм» дизельне пальне в об`ємом 8 835 літрів загальною вартістю на суму 72 447 грн. Після складання договору на поставку дизельного пального на розрахунковий рахунок ПП «Настрома» були перераховані грошові кошти в сумі 72 447 грн. В строки визначені договором дизельне пальне на підприємство поставлено не було. За результатами переговорів ПП «Настрома» повернуло на ТОВ «Ватфарм» грошові кошти в сумі 20 000 грн. В подальшому була надіслана претензія про повернення заборгованості в сумі 52 447 грн. до 02 липня 2013 року. У зв`язку з тим, що на претензію не надійшло жодної відповіді, 03 липня 2013 року ТОВ «Ватфарм» було змушене звернутися до Господарського суду Черкаської області. За результатами розгляду матеріалів справи за позовом ТОВ «Ватфарм» судом було винесено рішення про стягнення з ПП «Настрома» грошових коштів боргу в сумі 52 447 грн. та судового збору в сумі 1 720,50 грн. На даний час грошові кошти ПП «Настрома» не повернуло, усі листи претензій та судові рішення були проігноровані, у зв`язку з чим ТОВ «Ватфарм» було завдано збитків на суму 52 447 грн. і вона підтримує цивільний позов на дану суму;

- показами свідка ОСОБА_14 , який надав по справі аналогічні покази;

- даними договору купівлі-продажу № 547-12 від 14 грудня 2012 року з додатком, з якого вбачається, що 14 грудня 2012 року між навчальним центром ДПСУ та ПП «Настрома»в особі директора обвинуваченого ОСОБА_9 був укладений договір купівлі-продажу на поставку паливно мастильних матеріалів;
- даними накладної № 351 від 17 грудня 2012 року з якої вбачається, що навчальний центр ДПСУ оплатив ПП «Настрома» вартість поставлених паливно-мастильних матеріалів;
- даними договору зберігання 3 36-13 від 21 січня 2013 року з додатком до нього, з якого вбачається між навчальним центром ДПСУ та ПП «Настрома» був укладений договір зберігання дизельного палива в кількості 1 125 літрів на загальну суму 10 518,75 грн.;
- даними договору купівлі-продажу № 27/12 від 27 грудня 2012 року з додатком, з якого вбачається, що 27 грудня 2012 року між ТОВ «Інвест і К» та ПП «Настрома» в особі директора обвинуваченого ОСОБА_9 був укладений договір № 27/12 на поставку ТОВ «Інвест і К» паливно-мастильних матеріалів;

- даними видаткової накладної від 27 грудня 2012 року, з якої вбачається, що ТОВ «Інвест і К» оплатили ПП «Настрома» вартість поставлених паливно-мастильних матеріалів;
- даними договору поставки № 1/25 від 03 червня 2013 року, з якого вбачається, що між ПП «Настрома» та ТОВ «Ватфарм» 03 червня 2013 року був укладений договір № 1/25 на поставку паливно мастильних матеріалів;

- даними рахунку-фактури № СФ-0000003 від 05 червня 2013 року, з якого вбачається, що ТОВ «Ватфарм» оплатили ПП «Настрома» вартість поставлених паливно-мастильних матеріалів.
Суд вважає, що повідомлена підозра доведена і дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за: ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, перебування на утриманні малолітньої дитини та частково добровільне відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_9 обставин суд не вбачає.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані різними статтями особливої частини КК України, тому суд вважає за необхідне призначити йому основні та додаткові покарання за кожний злочин окремо та по сукупності злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Враховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, його вік, стан здоров`я та сімейний стан, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, шляхом застосування ст. 75 КК України.

Суд вважає, що заявлені цивільні позови потерпілими Навчальним центром ДПСУ військова частина № НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ТОВ «Ватфарм» про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 відповідно 10 518,75 грн., 75 127,50 грн. та 52 447 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України підлягають повному задоволенню, так як позови є обґрунтованими, документально підтвердженими та доведеними матеріалами кримінального провадження і належать до задоволення, тому що в результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 потерпілим були завдані матеріальні збитки на вказані суми.

Як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 має неповнолітню дитину доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він не позбавлений батьківських прав, заборони для застосування до нього акту амністії законом не передбачено, сам він не заперечує проти застосування стосовно нього акту амністії, а тому суд вважає за необхідне звільнити його від відбуття призначеного йому покарання на підставі п. „в ст. 1 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року.

Процесуальних витрат по справі не має.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 373 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

· за ч. 1 ст. 190 КК України - в виді двох років обмеження волі;

· за ч. 2 ст. 190 КК України в виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття два роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 2 - 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись до неї на реєстрацію.

На підставі п. „в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 , ОСОБА_8 та ТОВ «Ватфарм» відповідно 10 518,75 грн., 75 127,50 грн. та 52 447 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси який його ухвалив протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: