АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1322/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.122 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, працюючого електромонтером в ПП «Шторм» м. Бердянська, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання, якщо він на протязі 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано засудженого періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально - виконавчої інспекції та повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь КУ «Бердянська міська лікарня» 1529, 6 грн.

Вирішено долю речових доказів.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вказує на свою непричетність до вчиненого злочину та незаконність вироку, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення чинного кримінально-процесуального законодавства. Зазначає, що в основу вироку покладені суперечливі покази свідків та висновки судових експертиз. Просить вирок скасувати та постановити новий вирок, яким виправдати його за недоказанністю вчиненого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а цивільний позов залишити без розгляду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
28 квітня 2013 року, приблизно о 22 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на балконі кафе «Зіг-Заг», розташованого в м. Бердянську Запорізької області по вул. Ювілейній, 23, на підставі раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс йому один удар кулаком в обличчя, чим спричинив потерпілому закритий перелом суглобового відростка зі зміщенням нижньої щелепи, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад три тижні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і наполягав на законності та обґрунтованості вироку суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, які викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілий ОСОБА_8 на досудовому слідстві вказували на прикмети іншої людини, яка вдарила потерпілого, а також на те, що ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила, що не бачила як і ким було нанесено удар потерпілому і суд визнав допустимим доказом її припущення, що ніхто крім ОСОБА_6 не міг завдати ОСОБА_8 удар по обличчю, спростовуються дослідженими судом в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 28 квітня 2013 р., приблизно о 22 годині він із загального залу кафе попрямував до виходу на балкон кафе, щоб подихати повітрям, коли зробив крок на балкон, відчинивши двері, то ОСОБА_6 , який стояв за дверима праворуч, вдарив його кулаком в обличчя, від чого він упав на підлогу.

ОСОБА_8 в судовому засіданні стверджував, що саме ОСОБА_6 вдарив його кулаком по обличчю, так як саме він знаходився праворуч від дверей, крім того він розгледів його обличчя.

Після закінчення конфлікту він відчував біль у щелепі, але лише на другий день, коли він став вживати їжу, відчув різкий біль в щелепі, зрозумів, що вона травмована і звернувся до лікарні, після чого знаходився на стаціонарному та амбулаторному лікуванні.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 28 квітня 2013 року, під час перебування в приміщенні кафе, у них з ОСОБА_8 виник невеликий конфлікт біля туалетної кімнати з раніше незнайомим ОСОБА_6 , який закрився в туалеті і вони вимушені були чекати за дверима, при цьому вони обмежились лише зауваженнями в його адресу.

Приблизно о 22 годині він знаходився на балконі кафе, стоячи біля перил обличчям до виходу на балкон з основного залу. Зліва від нього, біля перил обличчям до вулиці, стояли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , навпроти нього, на балконі біля стіни праворуч від виходу на балкон, стояв ОСОБА_6 , а праворуч від ОСОБА_6 , біля стіни, за столиком сиділи ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

ОСОБА_12 стверджував, що через скляні двері він побачив, що із залу кафе на балкон виходить ОСОБА_8 .

Як тільки він вийшов на балкон, ОСОБА_6 , який стояв праворуч від виходу, вдарив ОСОБА_8 кулаком в обличчя і між ними почалася бійка.

Внаслідок цього ОСОБА_8 пошкодили щелепу, у зв`язку з чим він стаціонарно лікувався в лікарні.

Свідок ОСОБА_17 ( ОСОБА_18 ) суду пояснила, що 28 квітня 2013 року вона перебувала в приміщенні кафе «Зіг - Заг» в м. Бердянську Запорізької області.

Приблизно о 22 годині вона знаходилась на балконі кафе, де сиділа за столиком праворуч від виходу на балкон із загального залу кафе, і добре бачила, хто виходить на балкон.

Зліва від неї, біля виходу на балкон, стояв ОСОБА_6 , навпроти неї, біля перил, стояв ОСОБА_12 , а поряд з ним стояли ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

В цей час хтось вийшов на балкон і вона почула звук удару по тілу, повернувшись до дверей вона побачила, що ОСОБА_8 впав на підлогу, а поряд з ним стояв ОСОБА_6 .

ОСОБА_8 на другий день їй розповів, що ударом в обличчя йому завдали перелом щелепи, але він це відчув тільки на другий день під час прийому їжі.

Свідок ОСОБА_17 категорично стверджувала, що ніхто крім ОСОБА_6 не міг завдати ОСОБА_8 удар по обличчю та травмувати йому щелепу, так як саме він стояв праворуч від вхідних дверей на балкон кафе, вона це добре бачила.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що судом не прийняті до уваги та відкинуті показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_19 про те, що він не причиняв тілесних ушкоджень потерпілому, на думку колегії суддів є непереконливими, оскільки суд дослідив показання цих свідків, послався на них у вироку, та дав їм належну оцінку, окремо і в тій частині, що вони підтвердили показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_17 в тій частині, що праворуч від дверей стояв ОСОБА_6 . В цей час вони почули, що відкрились двері на балкон із залу кафе, також вони почули звук удару, зі слів свідків, це був звук удару пластикових дверей по тілу людини.

Повернувшись до дверей, вони побачили, що навпроти ОСОБА_6 , який знаходився праворуч від дверей на балкон, стояв ОСОБА_8 і штовхав дверима по лівому плечу ОСОБА_6 , між ними почалася сварка.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 стверджували, що вони тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не спричиняли.

Згідно висновку судового експерта № 170 від 06.06.13р. у ОСОБА_8 мав місце закритий перелом суглобового відростка зі зміщенням нижньої щелепи, який кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я тривалістю понад три тижні (а.с.51-52 т.2).

Під час слідчого експерименту, ОСОБА_8 , на місці скоєння злочину, а саме на балконі кафе «Зіг - Заг» в м. Бердянську Запорізької області, за участі статиста, показав механізм завдання йому тілесного ушкодження (а.с.53-57).

Судовий експерт у висновках № 170 від 06.06.13 р. та № 408 від 29.08.13 р. (а.с.51- 52, 58), а також в судовому засіданні, при допиті в якості експерта, підтвердив, що тілесне ушкодження у ОСОБА_8 могло бути спричинене при обставинах, зазначених під час слідчого експерименту.

При цьому, судовий експерт ОСОБА_20 зазначив, що згідно «Правил судово - медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», 1995 року, тілесне ушкодження у вигляді перелому щелепи кваліфікується як ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке спричиняє тривалий розлад здоров`я, так як для заживлення перелому кістки щелепи (утворення кісткової мозолі) потрібен термін більше 21 дня, що передбачено Методичними рекомендаціями...., незалежно від терміну стаціонарного чи амбулаторного лікування потерпілого.

Висновком повторної судової медичної експертизи № 57-к від 20.04.15 р. підтверджено можливість кваліфікації, спричиненого потерпілому ОСОБА_8 , тілесного ушкодження як середнього ступеню тяжкості, яке спричинило тривалий розлад здоров`я, при умовах, що термін розладу здоров`я складає менше трьох тижнів (а.с.97-102 т.3).

Висновки судових експертиз № 170 від 06.06.13р., № 408 від 29.08.13р. та №57-к від 20.04.15р. (а.с.51- 52, 58, 97-102 т.3) про вид та тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_8 , про механізм спричинення тілесних ушкоджень, протокол слідчого експерименту з фото таблицею (а.с.53-57), покази експерта ОСОБА_20 , в частині можливого механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_21 , підтверджують покази потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_12 про обставини спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що органом досудового слідства слідчий експеримент проведено з порушенням вимог 223 КПК України, що у висновку повторної судово-медичної експертизи не зазначена методика дослідження, заходи та методи її проведення і єксперт не дав наукового обгрунтування своїх висновків, на думку колегії суддів також є непереконливими, оскільки ці посилання матеріалами справи не підтверджуються, слідчий експеримент проведено відповідно до положень ст. 240 КПК України, а у вироку суд обгрунтовано послався на висновки судових єкспертиз, в тому числі і повторної, розкрив їх зміст, а також на показання експерта ОСОБА_20 щодо механізму причинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що по його заяві, заявам ОСОБА_8 та ОСОБА_13 досудове слідство фактично не проводилось, досудові провадження проводилися окремо і не були об`єднані в одне провадження, що призвело до необгрунтованого закриття проваджень, на думку колегії суддів є слушним, але разом з урахуванням положень ст. 337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, прийняті на досудовому слідстві, зазначені апелянтом, рішення не могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що суперечливі показання потерпілого та свідків є сумнівні і суд всі сумніви щодо доведеності вини мав тлумачити на користь обвинуваченого, і що судом при розгляді справи було допущено порушення вимог ст. ст. 84-87 КПК України на думку колегії суддів також є непереконливими, оскільки суд у вироку прямо зазначив , що покази ОСОБА_8 та ОСОБА_12 співвідносяться не тільки з висновками судових єкспертиз, а й з показами в судовому засіданні свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в тому числі і в частині розташування потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 на балконі кафе «Зіг- Заг», долученими до справи фотографіями балкону кафе з відображеннями частини балкону з вихідними дверима на балкон, столом та стільцями біля дверей (а.с.147-149 т.1), самих дверей та фіксатора на стіні (а.с.25-29 т.2), і, на думку колегії суддів, правильно визнав всі докази належними та допустимими.

З урахуванням викладеного, суд правильно і обгрунтовано дійшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, у якому він обвинувачується, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, на підставі ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини скоєння злочину, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно і, на думку колегії суддів, правильно зробив висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.

Цивільний позов прокурора в інтересах КУ «Бердянська міська лікарня» суд правильно задовольнив у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
1. 2. 3.