Справа №4-60/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2010 року. м. Суми.

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Бойка В.Б.,

при секретарі - Хіміч А.М.,

з участю прокурора Білан Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду з скаргою на постанову оперуповноваженого СДСБЕЗ СМВ УМВС України в Сумській області від 03.10.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно голови правління ВАТ Сумське САТП-1801 ( далі - ВАТ) ОСОБА_2 по факту доведення підприємства до банкрутства. Вважає, що вказана постанова є такою, що прийнята передчасно, оскільки органом дізнання проведено перевірку поверхово, навіть не було опитано самого заявника, не було з»ясовано питання про те, хто причетний до погіршення фінансового стану ВАТ та відчудження його майна за низькою ціною.

Скаржник в судовому засіданні своє звернення до суду підтримав.

Прокурор з доводами, викладеними у скарзі, не погодився та зазначив, що в ході проведення перевірки приводів і підстав для порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб ВАТ не встановлено, що вбачається з матеріалів справи. Вважає постанову законною, а скаргу не обґрунтованою, просить відмовити у її задоволенні.

Суд заслухавши скаржника, прокурора, дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з КПК України :

· справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину (ч. 2 ст. 94 );

· по заяві про злочин прокурор, слідчий або орган дізнання зобовязані прийняти одне з вказаних в ч. 2 ст. 97 процесуальних рішень, в т.ч. і відмовити в порушенні кримінальної справи;

· при наявності приводів і підстав, зазначених у ст. 94 цього кодексу, прокурор, слідчий або орган дізнання зобовязані винести постанову про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи, статтю закону, за ознаками якої порушується справа, а також її спрямування (ч. 1 ст. 98 ).

Згідно з ч. 2 ст. 6 КПК України, склад злочину в діянні особи (осіб) відсутній, коли встановлено діяння, з приводу якого може бути розпочато провадження по кримінальній справі, дійсно вчинене, але не даною особою, а іншою або ж воно не передбачене чи не розцінюється кримінальним законом як злочин.

В судовому засіданні було встановлено, що постановою оперуповноваженого СДСБЕЗ СМВ УМВС України в Сумській області від 03.10.2008 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно голови правління ВАТ ОСОБА_2 по факту доведення підприємства до банкрутства, у зв»язку з відсутністю в їх діях вказаної особи ознак злочину, передбаченого ст. 219 КК України.

Суд вважає, що орган дізнання не повно та не всебічно провів перевірку за заявою скаржника про злочин. При цьому, суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 з приводу своїх звернень до правоохоронних органів навіть не був опитаний, хоча скаржник в своїх заявах посилався на конкретні факти скоєння протиправних дій та на відповідні докази, виказує обгрунтовані міркування щодо дій конкретних посадових осіб, звязку між зацікавленими у погіршенні фінансового стану ВАТ особами.

Частково ці докази містяться в матеріалах про відмову в порушенні кримінальної справи та в матеріалах за скаргою, що розглядається судом. Аналіз доводам та доказам заявника в оскаржуваній постанові не надано. Фактично матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи являють собою переписку між окремими правоохоронними органами.

Відповідно до ст. 219 КК України, обєктивна сторона даного злочину характеризується наявністю 3 обовязкових ознак : діяння, спрямованого на створення чи збільшення існуючої фінансової заборгованості ( неплатоспроможності) підприємства; наслідків у вигляді стійкої фінансової неспроможності та великої матеріальної шкоди державі чи іншим кредиторам; причинного звязку між діянням та наслідками.

Скаржник наводив у своїх зверненнях конкретні дії, що на його думку, призвели до погіршення фінансового стану підприємства - відчудження майна за значно заниженою ціною. Проте перевірка цих обставин не проводилася. Письмові докази, що могли підтвердити або спростувати доводи скаржника, ефективно не розшукувалися, питання про те, хто і коли прийняв рішення про відчудження майна підприємства, не досліджувалося.

Відсутність певних документів щодо фінансово-господарської діяльності підприємства якраз і може свідчити про умисні дії певних зацікавлених осіб. Коло осіб, які були відповідальними за звітність підприємства чітко не окреслено, причини втрати окремих документів не проаналізовані.

Суд вважає, що неможливо всебічно дослідити всі обставини справи, визначити ступінь вини конкретних осіб без порушення кримінальної справи, оскільки по справі вбачається нагальна потреба у проведенні ряду експертиз, допитів, обшуків, виїмок тощо.

Відповідно до ст. 4 КПК, орган дізнання, в межах своєї компетенції. зобов»язаний порушити кримінальну справу в кожному випадку виявлення ознак злочину.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що при прийнятті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, органом дізнання не були виконані вимоги ст. 22 КПК України, прийняте процесуальне рішення є передчасним, без належної перевірки, тому не може залишатись чинними та підлягає скасуванню з наведених вище підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 94, 97-98, 236-1, 236-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову оперуповноваженого СДСБЕЗ СМВ УМВС України в Сумській області від 03.10.2008 року ОСОБА_3 про відмову в порушенні кримінальної справи відносно голови правління ВАТ Сумське САТП-1801 ОСОБА_2 по факту доведення до банкрутства.

Матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи повернути прокурору м. Суми для проведення додаткової перевірки.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області на протязі семи діб з дня її винесення.

Суддя В.Б. БОЙКО