ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 1 - 9 / 2008 р. Підволочиський
районний суд Тернопільської області

1 лютого 2008
року

в складі: головуючого судді Могачевської В.Й.

при секретарі
Делик С. Р.

з участю прокурора Яреми А.В.

захисника
ОСОБА_3

потерпілого
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Підволочиськ справу про обвинувачення
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця і жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого - 10 серпня
2004 року Під волочиським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох
років позбавлення волі умовно, з однорічним іспитовим строком, за ч.2 ст.186 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

5 червня 2005 року підсудний ОСОБА_1 близько першої години ночі,
перебуваючи в нетверезому стані в кафе - барі « Центр » ( в даний час « Арка »
), розташованому в центрі селища Підволочиськ, власником якого являється
потерпілий ОСОБА_2, скориставшись відсутністю по сторонніх, з бенкетного залу кафе - бару викрав музичний
центр « АЙВА », вартістю 520 гривень, який знаходився на підвіконнику. Незважаючи на те, що при виході з приміщення
кафе - бару він був помічений потерпілим, який вимагав повернути викрадене,
останній не зробив цього, а викрадений музичний центр відніс за місцем свого
проживання і заховав на господарстві. На слідуючий день викрадений музичний
центр був виявлений братами підсудного : ОСОБА_4 і ОСОБА_5 і повернутий потерпілому.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав частково і
пояснив, що він дійсно скоїв крадіжку
музичного центру з приміщення кафе - бару, який
знаходиться АДРЕСА_2 і належить
ОСОБА_2 При цьому повідомив що намір на викрадення музичного центру в нього
виник тоді, коли він знаходився всередині приміщення. Побачивши що в залі нікого немає він взяв музичний цетр і пішов з ним додому.
Ніякого крику він не чув і нікого не бачив, після того як вийшов з приміщення
кафе - бару. Злякавшись що крадіжку замітять і його будуть шукати він виїхав з
Підволочиська. В листопаді цього року його затримали і з того часу він
знаходиться під вартою.

Хоч
підсудний вину визнав частково,
заперечуючи факт відкритого викрадення належного потерпілому майна, однак вина
його в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими і перевіреними в
суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 повідомив, що в червні 2005 року,
близько першої години ночі він виглянув
в вікно своєї квартири, яка знаходиться
на другому поверсі будинку, в якому
розташований належний йому кафе - бар « Арка », який раніше називався « Центр
», побачив що підсудний ОСОБА_1 несе під пахою музичний центр, який знаходився
в бенкетному залі. У відповідь на його вимогу занести викрадене назад, останній
підняв вверх голову, але не зупинився і пішов дальше, а тому він зразу
подзвонив в міліцію. На слідуючий день брати підсудного повернули викрадений в
нього музичний центр, а тому жодних претензій до останнього в нього немає,
просить суд строго його не карати.

Допитані
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомив, що він проводив досудове
слідство по даній кримінальній справі після затримання обвинуваченого. Досудове
слідство проводилося з дотримання всіх вимог КПК України. Підсудний добровільно
давав покази, під час проведення відтворення обстановки і обставин події
показував і розповідав як скоїв даний злочин, під час допиту в якості
обвинуваченого вказував, що чув крик потерпілого, який вимагав повернути
викрадене, однак не зупинився.

З пояснень
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, оголошених в судовому засіданні ( а. с. 22, 23 ),
допитаних 5 липня 2005 року видно, що, 5 червня 2005 року вони працювали
в барі, де знаходився також підсудний. Після того як всім відвідувачам бару
вони запропонували залишити приміщення, а самі ще знаходилися в приміщенні кафе
- бару, який належить ОСОБА_2 В ніч на 6
червня 2005 року вони чули крик потерпілого і його дружини, які вимагали від
когось залишити якийсь предмет. В цей час вони побачили, що через ворота на
тротуар вийшов ОСОБА_1, який перед тим знаходився в бенкетному залі, під рукою
тримав предмет, похожий на музичний центр і прискореним кроком пішов в сторону
ринку. Від власників кафе - бару їм стало відомо, що викрадено музичний центр.
Крадіжку замітив потерпілий, однак, незважаючи на його вимогу повернути
викрадене, останній не зреагував.

З
пояснень свідка ОСОБА_4, оголошених в
судовому засіданні ( а.с.24 ),
видно, що 6 червня 2005 року до нього додому прийшли працівники міліції
і повідомили що його брат ОСОБА_1 викрав музичний центр з кафе
- бару « Центр », власником якого є ОСОБА_2 Так як брат проживає окремо, на
слідуючий день він пішов по місцю проживання останнього і разом з братом
ОСОБА_5 в траві знайшли викрадений музичний центр, який повернули власнику.

Під час
відтворення обстановки і обставин події ( а. с. 77 - 81 ) підсудний показав і
розповів як саме викрав музичний центр,
де він знаходився.

З
висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи ( а. с. 58 - 59 )
видно, що в період інкримінованого йому діяння ОСОБА_1 був здатний
усвідомлювати свої дії та керувати ними; на час проведення експертизи психічним
захворюванням не страждав; міг розуміти значення своїх дій, керувати ними та
передбачати їх наслідки; не потребував і не потребує застосування до нього
примусових заходів медичного характеру.

Дії
підсудного слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, так як він, будучи
засудженим за скоєння крадіжки, повторно скоїв аналогічний злочин: викравши
таємно чуже майно, після виявлення
даного факту потерпілим і вимоги останнім залишити викрадене, усвідомлюючи що
факт викрадення виявлено, продовжив свої дії по заволодінню цим майном, тобто, відкрито викрав належне
потерпілому майно.

При
обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані
про його особу: раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння
аналогічного злочину, злочин скоїв під час іспитового строку, після скоєння
злочину втік з місця постійного проживання, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність даної особи; думку
потерпілого, який просить строго не карати, те що викрадене повернуто
потерпілому, що пом'якшує покарання, а тому вважає, що йому слід призначити
мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст .186 КК України.

Керуючись
ст.. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України і обрати йому покарання - 4 ( чотири ) роки позбавлення
волі.

Керуючись ч. 1
ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту міру покарання за вироком
Підволочиського районного суду
Тернопільської області від 10 серпня 2004 року у вигляді двох
місяців позбавлення волі, і остаточне покарання визначити - 4 ( чотири ) роки і
два місяці позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально - виконавчій
установі.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню -
утримання під вартою.

Зарахувати
засудженому в строк відбування покарання час утримання його в ІТТ, з 9
листопада 2007 року.

Речовий
доказ - музичний центр « АЙВА », переданий на зберігання потерпілому, залишити
йому.

Вирок
суду може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через
Підволочиський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення
учасниками процесу, засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Суддя: