Справа № 477/3067/14-к
Провадження № 1-кп/477/41/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Котляреве Жовтневого району Миколаївської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2002 та 2005р.н., працюючого купажистом ТОВ «Сандора», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,
26 вересня 2014 року, приблизно о 12-30год. ОСОБА_3 , знаходився в приміщенні Котляревської ЗОШ І-ІІІ ступенів, за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Котляреве, вул. Комарова, 21, де між ним та неповнолітнім ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел на умисне заподіяння неповнолітньому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наніс неповнолітньому потерпілому 3-4 удари кулаком правої руки в область грудної клітини, від чого потерпілий відхилився назад.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 301 від 03.11.2014р., у неповнолітнього ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 26 вересня 2014 року, в обідній час він перебував удома, коли зателефонувала його донька та повідомила, що її побив ОСОБА_5 . Він приїхав до школи, побачив доньку, у якої тілесних ушкоджень не було, але вона була заплакана, погукав ОСОБА_5 та, взявши його за плечі, відвів далі по коридору, де під час спілкування два рази ударив останнього кулаком в область грудної клітини, від чого він відступив назад. Потім підійшли вчителі, спитали, що сталося, та він пішов додому. Йому відомо, що потерпілий є неповнолітнім та має статус дитини - інваліда. Розумів, що спричиняє йому тілесні ушкодження, але був розгніваний, тому вдарив його. У вчиненому розкаюється, попросив вибачення у потерпілого. Цивільні позови, заявлені у справі, визнав частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди потерпілому.
Окрім визнання своєї провини, вина обвинуваченого також підтверджується показаннями неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні у присутності законного представника ОСОБА_6 пояснив, що 26 вересня 2014 року вони разом з донькою обвинуваченого ОСОБА_7 знаходились в одному класі, ОСОБА_8 стала його ображати нецензурною лайкою, на що він намагався її заспокоїти та потім хлопнув по губах. Під час перерви до нього підійшла ОСОБА_8 та сказала, що його гукає її тато. Він вийшов у коридор, де був обвинувачений, який, взявши його за плечі, відвів далі по коридору, як підніматись на другий поверх, біля стіни, та вдарив його два рази. Від нанесених ударів він двічі вдарився головою та спиною о стенд, який висів на стіні. Він сказав обвинуваченому, що йому боляче, на що останній відповів, що ще не так буде боляче і ще наніс декілька ляпасів та ударів. В цей час підійшли вчителі та обвинувачений пішов додому. Згодом йому стало зле, боліла голова та нудило, він з дозволу вчительки пішов додому, але дорогою йому також стало погано, приїхала мама та вони звернулись у лікарню.
Законний представник потерпілого в судовому засіданні пояснила, що потерпілий її син, є дитиною-інвалідом, страждає на цукровий діабет. 26 вересня 2014 року в школі, де навчається її син, проводився ярмарок. В цей день вона була у школі, син ні на що не скаржився. Згодом їй зателефонували та сказали, що її сина б`є ОСОБА_3 . Вона пішла до школи та звернулась з цим питанням до директора. Після побиття вона з сином звернулись до лікарні, курс лікування складав 23 дні, згодом у сина також відкрилась виразка.
Вина обвинуваченого підтверджується також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
заявою та протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( а.с. 18-19 );
висновком експерта № 301 від 03.11.2014р. за результатом судово-медичної експертизи медичних документів на ім`я ОСОБА_5 , згідно якого у потерпілого, серед іншого, виявлені тілесні ушкодження у виді забою грудної клітини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від дії тупих твердих предметів, можливо у строк та при обставинах, зазначені потерпілим. Утворення даних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту малоймовірно ( а.с. 24-25);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 22.10.2014р., під час якого потерпілий розповів та продемонстрував про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, з фототаблицею ( а.с.26-30);
даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.12.2014р., під час якого обвинувачений розказав та продемонстрував про обставини вчиненого, з фототаблицею ( а.с. 31-34);
довідкою Миколаївської обласної дитячої лікарні про період та вартість лікування потерпілого ( а.с. 35);
копіями виписки з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , медичних карт ОСОБА_5 ( а.с. 56-69).
Аналізуючи досліджені по справі докази суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 125 КК України, тобто, умисне легке тілесне ушкодження.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, вину визнав повністю, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.
З урахуванням обставин справи, сукупності обставин, які пом`якшують покарання, даних про особу, а також з урахуванням думки потерпілого та його законного представника, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вважаючи саме таку міру покарання необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заявлений прокурором позов в інтересах держави в особі Головного фінансового управління Миколаївської обласної державної адміністрації в розмірі суми, витраченої на лікування потерпілого, а саме - 6766грн.02коп., підлягає задоволенню повністю.
Позов законного представника потерпілого в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 201грн.57коп., витраченої на лікування та підтвердженої чеками на придбання ліків,підлягає задоволенню повністю; в частині моральної шкоди, з урахуванням ступеню моральних страждань та тривалості розладу здоров`я, підлягає задоволенню частково, на суму 3000грн.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь представника потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 201 (двісті одну) грн. 57коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 3000 (три тисячі) грн.
Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1