№ 11-244/2008 р Головуючий
у 1 інстанції Каліновська В.С.
ч.2 ст.186 КК України Доповідач в апеляційній інстанції Опейда
Е Н Е М У
м.Луцьк 30
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинського
головуючого - судді Опейди
суддів Силки
за участю секретаря Уманської
прокурора Смолюка
потерпілого ОСОБА_1.
законного представника потерпілого ОСОБА_2
засудженого ОСОБА_3.
захисника засудженого ОСОБА_4
відкритому судовому засіданні у м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
захисника засудженого ОСОБА_3. на вирок Луцького міськрайонного суду від 28
березня 2008 року, яким ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель
с.м.т. Локачі, АДРЕСА_1, українець, громадянин України, з вищою освітою, не
одружений, працюючий офіціантом в ресторані «Грабінскі», не судимий, засуджений
за ч.2 ст.186 КК України та призначене покарання з застосуванням ст.69 КК
України у виді 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід засудженому до вступу
вироку в законну силу змінено з підписки про невиїзд на - тримання під вартою.

Вирішено рахувати строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_3 з 28 березня 2008 року.

Розглядаючи справу в апеляційному
порядку, колегія суддів судової палати в кримінальних справах ,-

В С Т А Н О В
И Л А :

За вироком суду ОСОБА_3. визнаний
винним у тому, що він 02 листопада 2007 року, близько 10 години, знаходячись
поблизу будинку №АДРЕСА_2 в м. Луцьку, переслідуючи корисливу зацікавленість,
шляхом залякування малолітнього ОСОБА_1., що виразилось в застосуванні до нього
насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого і виразилось
в утриманні його рукою за плече та погрожуючи застосуванням такого насильства,
відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Нокіа 5300», вартістю 1148
грн., спричинивши йому матеріальну шкоду.

Не погоджуючись з вироком суду захисник
засудженого в своїй апеляції вважає, що він ґрунтується на суперечливих показах
потерпілого. Зазначає, що не повно з'ясовані обставини щодо можливого
застосування насильства і погроз такого застосування відносно потерпілого. Крім
того, вважає, що слід врахувати всі обставини грабежу щодо засудженого. Просить
вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої
інстанції.

В запереченні на апеляцію, прокурор, що
приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, вважає її безпідставною,
яка спростовується зібраними в ході слідства і дослідженими в судовому
засіданні доказами. Призначене судом покарання рахує необхідним і достатнім для
виправлення засудженого.

Заслухавши доповідача, який виклав суть
вироку і доводи апеляції, міркування засудженого і його захисника, які подану
апеляцію підтримали з підстав викладених в ній, думку прокурора, який заперечив
апеляцію і просив залишити вирок без змін, міркування потерпілого і його
представника, які не позбавляти волі засудженого і обрати йому покарання не
пов'язане з позбавленням волі, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Суд
першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок
про доведеність вини засудженого у скоєнні інкримінованого злочину відповідає
зібраним у справі і дослідженим у судовому засіданні доказам. Водночас,
твердження засудженого при проведенні досудового слідства і в суді першої
інстанції про не вчинення ним злочину, а залишення самим потерпілим пакета з
телефоном суперечить встановленим фактичним обставинам справи.

Висновок
суду про вчинення ОСОБА_3. інкримінованого у вину злочину, при вказаних у
вироку обставинах, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому
засіданні доказах, яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Твердження
засудженого про те, що грабежу щодо потерпілого він не вчиняв було предметом
ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням у вироку
спростовано з наведенням відповідних мотивів.

Так,
в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції сам засуджений не зміг
пояснити розбіжності в даних ним показаннях при проведенні досудового слідства
і суді першої інстанції.

Крім
того, сам потерпілий підтвердив попередньо дані ним показання щодо обставин
заволодіння засудженим його телефоном.

Зокрема,
обставини зафіксовані при проведенні огляду місця події, вказують на місце де
було викрадено майно потерпілого, /а.с.8-10/ узгоджуються з протоколом
відтворення обстановки і обставин події з участю засудженого /а.с.33-37/ де він
розповів і показав на місці де отримав від потерпілому мобільний телефон, а
також пред'явленням особи для впізнання /а.с.25-27/, що стверджує, що
інкриміновані дії по відношенню до потерпілого були вчинені ОСОБА_3.. Викладене
при проведенні слідчих дій узгоджується в часі і за місцем вчинення.

Твердження
захисту засудженого про непослідовність показань потерпілого, а також те, що
засудженим не застосовувалось насильство і погрози застосування такого
насильства суперечить зібраним у справі і дослідженим в судовому засіданні
доказам. Зокрема, допитаний в ході досудового і судового слідства потерпілий
послідовно стверджував, щодо дій і висловлювань вчинених ОСОБА_3. /а.с.13, 18,
28, 51-52/. Свої показання потерпілий підтвердив і при розгляді в суді як
першої так і апеляційної інстанції. При цьому в ході розгляду справи по суті, з
обвинувачення виключено посилання на вживання засудженим нецензурних слів.
Показання ж засудженого в цій частині були не послідовними. Враховуючи
викладене, судом правильно встановлені обставини вчинення злочину.

Крім того,
судом дано оцінку висунутої версії засудженого пов'язаної з його пограбуванням
і необхідність у зв'язку з цим телефонування в міліцію. Враховуючи час і місце
висловленої версії, а також зважаючи на обставини інкримінованого йому у вину
злочину суд вірно дав оцінку розвитку подій і відхилив твердження засудженого.

Висновок суду
про винуватість ОСОБА_3. у скоєнні інкримінованого злочину постановлений з
урахуванням аналізу усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних,
які містяться в показаннях свідків, потерпілого, засудженого, а також у
відповідності до вимог закону дано остаточну оцінку доказам з точки зору їх
допустимості і достовірності, яка ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Враховуючи
викладене, судом підставно на сукупності зібраних доказів у справі спростовані
показання засудженого дані в ході проведення судового слідства, та вірно
зроблений висновок про вчинення засудженим умисного відкритого викрадення
чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для
життя і здоров'я потерпілого, а також з погрозою застосування такого
насильства, а отже дії за ч.2 ст.186 КК України кваліфіковані вірно.

Обставини
справи судом з'ясовано повно і об'єктивно. Порушень норм
кримінально-процесуального законодавства, які б вплинули на законність і
обґрунтованість судового розгляду по даній справі допущено не було.

При визначенні
покарання засудженому суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України
повинен призначити його з врахуванням як ступеню тяжкості вчиненого злочину,
особи винного, обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання. Призначене
покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження
вчинення нею нових злочинів.

Врахувуючи
тяжкість вчиненого засудженим злочину, обставини при яких він був вчинений,
особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за
місцем проживання і роботи характеризується позитивно, його молодий вік,
відшкодування заподіяних збитків, та коли потерпілий і його законний
представник просять не позбавляти його волі, то колегія суддів, вважає за
можливе на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з
випробуванням.

На підставі наведеного і керуючись
ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в кримінальних
справах, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляцію захисника засудженого ОСОБА_3
задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду від
28 березня 2008 року щодо ОСОБА_3 змінити.

Залишити
призначене ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі
ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3. від відбування призначеного
покарання з випробуванням та встановити двохрічний іспитовий строк, якщо він
протягом вказаного терміну не вчинить нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки згідно ст. 76 КК України, а саме: без дозволу органів
кримінально-виконавчої системи не буде виїжджати на постійне проживання за межі
України, повідомлятиме органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, праці та періодично з'являтиметься для реєстрації в дані органи.

Звільнити
засудженого ОСОБА_3 з під варти з залу суду негайно.

В іншій частині вирок суду залишити без
зміни.

Головуючий _______________

Судді ______________ _______________