Справа № 449/1164/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/444/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2015 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000199 від 29.03.2014р. за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015р. щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до двохсот годин громадських робіт.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 29 березня 2014р. біля 8 год. 30 хв., перебуваючи на вулиці неподалік свого будинку в с. Боршів, заподіяв робочою шиною бензопили тілесні ушкодження ОСОБА_9 у вигляді одної рани на лівій руці, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати вирок суду з підстав однобічності та неповноти досудового та судового слідства, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, та закрити провадження у справі. Заперечує свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Покликається на відсутність належних та допустимих доказів, що свідчили б про наявність в його діях складу інкримінованого правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції не повно встановлено дійсні обставини справи, не усунуто розбіжностей у показах обвинуваченого та потерпілого, отриманих 04.09.2014р. щодо місця вчинення злочину, не допитано в якості свідка голову сільської ради ОСОБА_11 . У вироку суду зазначено, що ОСОБА_6 вчинив злочин на території земельної ділянки, що належить потерпілому, проте, не обґрунтовано чим спростовуються показання обвинуваченого про те, що останній саме на своїй земельній ділянці зрізав бензопилою дерево. Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слід оцінювати критично, оскільки останні є членами родини потерпілого і безпосередніми учасниками конфлікту щодо меж земельної ділянки, та не були свідками події 29.04.2014р. Зазначає, що судом не взято до уваги пояснень обвинуваченого з приводу виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень саме з вини останнього та неналежно оцінено докази щодо заподіяння обвинуваченому легких тілесних ушкоджень потерпілим.

У запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 покликається на те, що суд першої інстанції правильно та об`єктивно встановив фактичні дані щодо способу нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень, та вважає, що твердження ОСОБА_6 є надуманими, спрямованими на уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника у підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_9 та його представника, які заперечили подану апеляцію, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Як зазначено у п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та інше.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд, визнавши ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у мотивувальній частині вироку покликався на дані, які наведені в обвинувальному акті, не зазначивши формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Всупереч даної вимоги закону, суд, 11 листопада 2014р. провів підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні, проте не постановив ухвалу про призначення судового розгляду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015р. щодо ОСОБА_6 слід скасувати, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції із стадії підготовчого судового засідання, який слід провести із чітким дотриманням вимог кримінального процесуального закону, розглянувши при цьому можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 положень Закону України «Про амністію у 2014р.» відповідно до його заяви від 09.06.2015р.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 лютого 2015р. щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження із стадії підготовчого судового засідання в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4