Справа № 149/1269/15-к
Провадження №11-кп/772/627/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянула 01 липня 2015 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000229 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2015 року, якою

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

звільнено на підставі ч.4 ст.309 КК України від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, а кримінальне провадження закрито.

За участю прокурора: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу із-за неповноти судового розгляду, істотних порушень вимог КПК, що потягло за собою застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Зважаючи, що судові витрати за проведення експертиз стягуються із винного лише за обвинувальним вироком, суд на думку апелянта, необґрунтовано стягнув їх із ОСОБА_6 , зазначивши про це в ухвалі.

А тому прокурор просив скасувати ухвалу суду і повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_6 обвинувачувався в тому, що в АДРЕСА_1 незаконно зберігав речовину рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта №492 від 22.04.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину 34,17г. Вказаний наркотичний засіб було виявлено та вилучено за вищевказаною адресою під час санкціонованого обшуку 16.04.2015 року.

Обвинувачений не заперечував в суді свою вину у незаконному зберіганні, вилучених у нього наркотичних засобів без мети збуту і заявив, що шкодує про вчинене. Незважаючи на незначний термін вживання наркотичних засобів, відчув залежність від них, тому майже одразу після їх виявлення в помешканні добровільно звернувся до лікувального закладу і в період з 22.04.2015 року по 12.05.2015 року пройшов стаціонарне лікування від наркоманії.

В суді він заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.309 КК України.

В зв`язку з чим, суд на підставі ч.4 ст.309 КК України задовільнив його клопотання, звільнив його від кримінальної відповідальності і закрив кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора підтримавшого доводи апеляційної скарги, крім рішення щодо процесуальних витрат; заперечення обвинуваченого проти задоволення поданої апеляції та пояснившого, що проживає сам, без батька, мати знаходиться на лікуванні в психіатричній лікарні, а він відчувши залежність від наркотиків, добровільно пішов у відділення «Соціотерапії», де пройшов лікування, з тим щоб змінити своє життя на краще; виступи учасників апеляційного провадження в судових дебатах в підтримання висловлених позицій, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження; апеляційний суд дійшов висновку про законність прийнятого рішення із наступних підстав.

При вирішенні питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд дотримався роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26.04.2002 року «Про практику у справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів».

При цьому суд обґрунтовано зазначив у своєму рішенні, що дії ОСОБА_6 охоплюються складом злочину за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він незаконно зберігав наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.

Переслідуючи мету позбавитись залежності від наркотиків він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування від наркоманії, про що засвідчує залучена довідка Вінницького обласного наркологічного центру «Соціотерапія» за №63 від 15.05.2015 року про перебування його на лікуванні з приводу розладів психіки і поведінки внаслідок вживання канабіоїдів із шкідливими наслідками (а.с.14).

Про необхідність такого лікування засвідчує не лише вказана довідка, а і пояснення самого обвинуваченого.

За таких обставин, відповідно п.24 зазначеної постанови Пленуму за змістом норми ч.4 ст.309 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України, можливе незалежно від того коли вона вчинила дії, які дають підстави для звільнення, але до закінчення судового слідства, що мало місце у випадку із ОСОБА_6 .

Необґрунтовані посилання в апеляції на неповноту судового слідства, оскільки прокурор, як в місцевому суді так і в апеляційному не заявляв ніяких клопотань щодо витребування, залучення чи дослідження додаткових доказів, не просив допитати свідків чи дослідити докази, які не були досліджені в суді першої інстанції.

Відповідно вимог ст.404 КК України апеляційний суд не вправі вийти за межі апеляційних вимог та за власної ініціативи викликати чи допитати будь-кого зі свідків.

Крім того, на переконання суду, допит додаткових свідків не викликалося необхідністю.

Суд визнав також необґрунтованими посилання в апеляції на істотні порушення норм КПК при розгляді даного провадження в місцевому суді, оскільки жодної із підстав перелічених в ст.412 КПК України в апеляційній скарзі не наведено, як і однобічність крім того, що вона не є підставою для повернення справи на новий судовий розгляд згідно норм ст.415 КПК України так і вона не вбачається по справі.

Щодо процесуальних витрат, то вони на законних підставах віднесені на рахунок держави, і не стягнуті із ОСОБА_6 , як про це незаконно вказано в апеляції. Саме таке рішення було оголошено всім учасникам кримінального провадження по закінченню судового розгляду, підтвердженням чого є аудіо запис кримінального процесу у місцевому суді.

Зважаючи на відсутність підстав, які би давали право суду скасувати прийняте рішення, апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 415 КПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 21 травня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Дана ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня вручення копії судового рішення засудженому.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: