Справа № 750/4801/15-к
Провадження № 1-кс/750/1272/15
У Х В А Л А

18 травня 2015 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу ЧМВ УМВС України в Чернігівській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003469 від 17.05.2015 р. відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

18.05.2015 р. слідчий слідчого відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором прокуратури м. Чернігова ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у зв`язку з тим, що 16.05.2015 р., приблизно о 20.30 год., той, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік ринку Вісла, що по вул. Щорса в м. Чернігів, в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів ножем в область тулуба та стегон ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, лівосторонній пневмоторакс, колото-різаних поранень простати, правої ягодиці, лівого стегна, геморогічний шок ІІ-ІІІ ступенів, а необхідність обрання такого запобіжного заходу виникла у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, те що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різного характеру, в тому числі тяжких злочинів, в теперішній час він офіційно не працює та не має постійного джерела прибутку, сталих соціальних зв`язків, беручи до уваги поведінку підозрюваного безпосереднього після вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, підозрюваний ОСОБА_6 після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень втік та в подальшому був затриманий працівниками міліції, в зв`язку з чим існують реальні ризики, що він, усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема і що посягають на життя та здоров`я особи. Окрім того, є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки дане кримінальне правопорушення вчинено неподалік громадського закладу, де працюють та відпочивають свідки у кримінальному провадженні, тому інший (більш м`який) запобіжний захід застосувати неможливо.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав. При цьому ті пояснили, що підозрюваний в дійсності в силу положень ст. 89 КК України є не судимим. Їм відомо про наявність травм у підозрюваного, з якими той доставлений до суду, але обставини, за яких підозрюваний отримав тілесні ушкодження ними не встановлені, але не оспорюються і ті, на які посилається підозрюваний. Не заперечували, що ними не встановлені обставини, чи є у підозрюваного джерела існування, або навпаки.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення такого. Так, підозрюваний не оспорював нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, але лише - як самооборону, стверджував, що він не має наміру ухилятись від слідства, з місця події він нікуди не зникав, знаходився за 20 м від того і десь через 10 хв. після подій був затриманий працівниками міліції, оскільки був побитий потерпілим і ще якоюсь особою, внаслідок чого отримав перелом ноги. Пояснив, що має постійне житло, двох непрацездатних батьків, неофіційно працював і мав заробіток. На ці ж обставини звертав увагу і захисник, при цьому зазначив, що за таких умов можливе обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Більш того, як зазначає Резолюція Комітету міністрів Ради Європи № 11 від 9 квітня 1965 року Взяття під варту і Рекомендації R 11 від 27 червня 1980 року Про взяття під варту до суду, взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення може змусити судові органи взяти підозрюваного під варту і тримати його там, щоб запобігти будь-якій спробі вчинення нових злочинів, але потрібно, крім інших умов, щоб небезпека була ймовірною і захід відповідав обставинам справи і, зокрема, біографії й особистим якостям відповідної особи.

Аналогічна позиція міститься і у ст. 178 КПК України, де зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити не лише наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а в сукупності, ще і інші обставини, що характеризують особу.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не заперечує, в силу ст. 89 КК України не судимий та має місце реєстрації в межах м. Чернігова і все це не спростоване прокурором.

Суд вважає доведеними в судовому засіданні обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до мотивування, викладеного в клопотанні, але разом з тим, знаходить, що прокурором в судовому засіданні не доведені обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Також, суд виходить з недоведеності твердження слідства про ймовірний незаконний вплив з боку підозрюваного на свідків, оскільки жодних доказів на користь цього клопотання не містить.

За таких обставин, суд не знаходить достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, у разі недоведеності прокурором в судовому засіданні таких обставин, як недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

З урахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, за наявності ризиків, які дають достатні причини вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, з врахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, тобто тяжкості покарання, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у такому правопорушенні, приймаючи до уваги вік та незадовільний стан здоров`я підозрюваного, що стверджується медичною документацією, його позитивні соціальні зв`язки, майновий стан, є достатні підстави для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 196, 309 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на нього обов`язок:

не відлучатись з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого мешкання;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду.

Строк дії ухвали встановити до 16 липня 2015 р.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1