Справа №1-88/07
ВИРОК

іменем України

27
квітня 2007 року Каховський
міськрайонний суд Херсонської області,

в
складі: судді Таранцова
СП.

при
секретарі Оніщенко Л.В.

за
участю прокурора Палагнюка О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Каховка
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця с Василівка
Каховського району Херсонської області, з базовою вищою освітою, одру­женого,
має на утримуванні неповнолітню дитину дочку ОСОБА_2, 1992 р.н., пенсіонера,
мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 190
ч. 4 КК України,

встановив:

ОСОБА_1,
переслідуючи корисливий мотив, направлений на заволодіння майном приват­ного
підприємця ОСОБА_3 двічі незаконно, шляхом обману який виразився в тому що він,
не маючи на те відповідних повноважень, повідомив керівника СБК «Авангард»
ОСОБА_4 про те, що є представником кредитора - ОСОБА_3 і діє за його
дорученням, знаходячись на зерно-току СБК «Авангард» с. Новокам'янка Каховського
району Херсонської області заволодів: 13 вере­сня 2002 року насінням соняшнику
в розмірі 12640 кг та 20 вересня 2002 року насінням соняшнику в розмірі 2830
кг, а всього - 15470 кг загальною вартістю 16243 грн., який належав приватному
пі­дприємцю ОСОБА_3 З цієї суми ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 12000 грн., а іншою
части­ною, в сумі 4243грн. розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв
потерпілому ОСОБА_3 зби­ток на суму 4243грн., завдавши йому значної шкоди.

Підсудий ОСОБА_1
вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України, визнав
частково, пояснивши, що особисто був знайомий з директором СБК „Авангард"
ОСОБА_4 Знав про те, що господарство заборгувало перед приватним підприємцем
ОСОБА_3 гроші, було рішення господарського суду з цього приводу. Не маючи
відповідних повноважень від ОСОБА_3 на отримання боргу, особисто проконтролював
завантаження 15470 кг насіння соняшнику з току СБК „Авангард" комерційною
фірмою, представники якої передали йому гроші сумі 12000 грн. для розрахунку з
ОСОБА_3 Вказані кошти передав останньому ще до звернення його в прокурату­ру.
Решту не повернув, свою вину в цій частині визнає повністю, розкаються у
скоєному.

Вина підсудного
підтверджується доказами.

Потерпілий
ОСОБА_3 суду пояснив, що у 2001 році він як приватний підприємець займався
поставками гербіцидів в СБК „Авангард", однак своєчасно господарство не
розрахувалося. Навесні 2002 р. звернувся до керівника СБК „Авангард"
ОСОБА_4 з вимогою розрахуватися, але отримав відмову, тому змушений був звертатися
до господарського суду Херсонської області. Піс­ля цього з ОСОБА_4 уклали
мирову угоду, за умовами якої останній передав йому поле з со­няшником. Пізніше
дізнався про те, що поле скошено, насіння на току господарства не було. ОСОБА_1
був присутнім при його розмові з ОСОБА_4, але жодної конкретної пропозиції йо­му
не висловлював, ніяких повноважень не передавав. Однак, ОСОБА_1, не маючи
жодних по­вноважень, реалізував більше ніж 15 тон насіння соняшнику на суму
16243грн. Пізніше ОСОБА_1 повернув йому 12000 грн. На даний час жодних
претензій до ОСОБА_1 не має, оскільки всі збитки відшкодовано.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснила, що працювала завідувачкою зернотоком СБК «Авангард». У
вересні 2002 року під'їхав чоловік, який сказав, що сьогодні він одержуватиме
соняшник для ОСОБА_3 При цьому ОСОБА_4 підтвердив, що насіння буде отримувати

ОСОБА_1 замість ОСОБА_3
Йому було видано 12640 кг соняшнику по
товарно-транспортній накладній. Другий раз ще було видано 2830 кг соняшнику по
накладній.

Свідок
ОСОБА_6 пояснила, що у 2002 році у вересні-жовтні, вона, як вагар СБК «Аван­гард»,
відпускала насіння соняшнику ОСОБА_1 ОСОБА_5 сказала їй, що завантажуються від
ОСОБА_3 Вона виписувала товарно-транспортні накладні, першу накладну підписав
ОСОБА_1, а другу накладну, їй підписав водій машини.

Свідок
ОСОБА_4 пояснив, що господарство дійсно мало борг перед ОСОБА_3 Домо­вилися з
ним, що останній в рахунок погашення боргу візьме насіння соняшнику. Замість
нього це робив ОСОБА_1, який у вересні 2002 року двічі забирав це насіння як
представник ОСОБА_3

Згідно
рішення Господарського суду Херсонської області № 7/49 від 12.03.2002 року, з
СБК „Авангард" на користь приватного підприємця ОСОБА_3 стягнуто 35497
грн. основного боргу, 354,97 грн. витрат по держмиту та 69 грн. судових витрат
(т. 1 а.с. 144).

11.06.2002
року між головою СБК «Авангард» ОСОБА_4, та приватним підприємцем
ОСОБА_3укладена мирова угода, за умовами якої господарство передає кредитору
врожай соня­шнику з поля № 18 площею 60,4 га. Кредитор власними силами здійснює
охорону вказаного поля та збирання врожаю (т.1 а.с. 145).

04.12.2002
року на адресу Каховського міжрайонного прокурора надійшла заява приватного пі­дприємця
ОСОБА_3, в якій останній повідомив про наявну заборгованість СБК «Авангард» пе­ред
ним в сумі 35497грн., існуючу домовленість про передачу врожаю соняшнику в
рахунок пога­шення зазначеного боргу з поля № 18 площею 60,4 га, відсутність
соняшнику і розрахунку (т. 1, ах. 143).

Згідно накладної № 745 від 20.09.2002 року вартість 15470 кг насіння
соняшнику складає 16243 грн. (т. 1, а.с. 174).

Згідно постанови про зміну обвинувачення від 27.02.2007 року, ОСОБА_1
заволодів шляхом обману насінням соняшнику в кількості 15470 кг на суму 12376
грн., завдавши потерпілому ОСОБА_3 шкоду в особливо великих розмірах.

Однак, дійсна
вартість 15470 кг насіння соняшнику складає 16243 грн., тому сума збитків має
визначатись виходячи з цієї суми. Далі, в судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 пове­рнув ОСОБА_3 12000 грн., таким чином, шкода завдана потерпілому становить
4243грн., що складало 249,6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на
момент вчинення злочину.

Таким
чином, дії підсудного за ст. 190 ч. 4 КК України кваліфіковані не вірно,
оскільки він за­володів чужим майном шляхом обману, завдавши значної шкоди
потерпілому, тому дії підсудного необхідно кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК
України.

Призначаючи
покарання суд враховує вік підсудного, сімейний стан, наявність на утриманні не­повнолітньої
дитини, позитивну характеристику, перше притягнення до кримінальної відповідаль­ності,
щире зізнання, суспільну небезпеку та наслідки вчиненого та вважає можливим
застосувати відносно ОСОБА_1 положення Закону України „Про амністію" №
2591 від 31.05.2005 року.

Керуючись ст.
ст. 323,324 КПК України,

присудив:

ОСОБА_1 за ст.190 ч.2 КК України на
три роки позбавлення волі. У відповідності до ст. 1 п. б Закону України «Про
амністію» від 31.05.2005 року № 2591 звіль­нити ОСОБА_1 від призначеного
покарання.

Запобіжний
захід - підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили залишити без
змін. Речові докази (т. 2 а.с. 48-52, 59,60) залишити при справі.

Апеляція на
вирок може бути подана протягом п'ятнадцяти діб з наступного дня після прого­лошення.