Справа №
1-161/2008 р. В И Р
04 листопада 2008 року. Крюківський районний суд м.Кременчука
Полтавської області в складі: судді
Кобзія Б.І., при секретарі Герасименко Л.М.,
з участю прокурора Рибки О.М.,
Ландарая Є.О., Рябих С.В.,
представника цивільного відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт.
Онуфріївка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою,
не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей,
працюючого командиром 3-го взводу СОРСМ «Грифон» при УМВС України в Полтавській
області, проживаючого в АДРЕСА_1
в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -
проходячи службу на посаді командира 3-го взводу СОРСМ „Грифон" при УМВС
України в Полтавській області та маючи спеціальне звання капітана міліції,
27.12.2006 року близько 20 години
знаходився біля магазину „Бджілка", що розташований на першому
поверсі будинку № 50 по вул. Червоноармійській в м. Кременчуці. В цей же час до
підлеглого ОСОБА_3 міліціонера 3-го взводу СОРСМ „Грифон" ОСОБА_4. При
цьому автомобіль належав МОА спецслужб
України „Співдружність" і в його салоні знаходився представник даної
громадської органі­зації громадянин ОСОБА_5, якого ОСОБА_3 знав раніше
даним автомобілем керує ОСОБА_4, ОСОБА_3, як командир взводу спецміліції і його
безпосередній керівник, забажав перевірити підстави управління ОСОБА_4 вказаним
транспортним засобом, після чого забрав у останнього технічний паспорт на вка­заний
автомобіль. На дії ОСОБА_3 ОСОБА_5 виказав своє невдоволення і повідомив, що
між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла сутичка, під час якої ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_5 удар рукою,
зжатою в кулак, в якому був затиснутий невстановлений слідством предмет, в
область лівого ока, в ре­зультаті чого ОСОБА_5 були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді проникаючого люмбально-склерального поранення з випадінням
райдужної оболонки, циліарного тіла, кришталика, склистого тіла та гіфеми
лівого ока з гематомою повік, які призвели до повної втрати зору на ліве око з
послідуючим видаленням лівого очного яблука, і які по ступеню тяжкості відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, що викликали постійну втрату загальної працезда­тності
більш ніж на одну третину.
В ході досудового слідства ОСОБА_3 вину
не визнавав, від дачі показів фактично відмовився, що підтверджується
протоколом допиту його в якості підозрюваного від 26.12.2007 року (т.1
а.с.179-180) та протоколом допиту його в якості обвинуваченого від 04.06.207
року (т.1 а.с.170-171).
Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе не
визнав, суду показав, що 27.12.2006 року біля 20 години він знаходився на ганку
біля входу до магазину „Бджілка" разом з головою Кременчуцького
райсуду ОСОБА_9. В цей час до магазину
під'їхав автомобіль ВАЗ-2101, із-за крема якого вийшов його підлеглий ОСОБА_4
Як безпосередній керівник останнього
ОСОБА_3 поцікавився у ОСОБА_4 на якій підставі той керує автомобілем. ОСОБА_4
пояснив, що власник автомо­біля знаходиться в салоні і довірив йому
керування автотранспортом. ОСОБА_3 став
вимагати у ОСОБА_4 технічний паспорт на даний автомобіль, який той надав. В
техпаспорті було вказано, що автомобіль належить громадській організації МОА
«Співдружність». Спитав у ОСОБА_4 яке той має відношення до МОА
«Співдружність». В цей час із автомобіля вийшов ОСОБА_5 і сказав, що він неправомірно
забрав технічний паспорт і щоб
ОСОБА_4 з ним не спілкувався, так як в
даній ситуації той йому не начальник. На це ОСОБА_3 попрохав ОСОБА_5 не втруча­тися
в їх розмову з ОСОБА_4 Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почалася сварка. При цьому
ОСОБА_5 підійшов до нього спереду, нахилився, підхопив його руками під коліна і
підняв вгору на висоту свого зросту. При цьому не втримав рівновагу і вони
впали. ОСОБА_3 впав на спину, а ОСОБА_5 зверху на нього. Обличчя ОСОБА_5
знаходилося на рівні його пояса. При падінні ОСОБА_3 ударився спиною і забився.
ОСОБА_4, який був поруч, підбіг до них і став піднімати під руки ОСОБА_5,
який знаходився зверху ОСОБА_3 Коли
ОСОБА_4 піднімав ОСОБА_5, ОСОБА_3, лежачи на землі, побачив, що ОСОБА_5 тримався рукою за обличчя
і промовив фразу: «Хана оку». ОСОБА_4 повів ОСОБА_5 до автомобі­ля і усадив на
сидіння. ОСОБА_3 підвівся, підійшов до
автомобіля і через відкриті дверцята автомобіля побачив у ОСОБА_5 на обличчі
кров. ОСОБА_4 сказав, що ОСОБА_5 потрібна медична допомога, сів в автомобіль і
повіз ОСОБА_5 в напрямку другої міської
лікарні. Вину в причиненні ОСОБА_5
тяжких тілесних пошкоджень ОСОБА_3 не визнає, оскільки ударів ОСОБА_5 не
наносив і тілесних пошкоджень не завдавав,
бійки між ним та ОСОБА_5 не було, а ма­лося лише вищеописане падіння.
Вважає, що ОСОБА_5 можливо міг отримати
травму лівого ока ударившись при падінні
об металеву пряжку його брючного ременя, або при падінні з висоти власного
зросту і удару об щебінь, який у великій кількості знаходився на місці падіння.
показав, що 27.12.2006 року близько 20 години
він знахо­дився біля магазину
«Бджілка», куди приїхав як пасажир на авто­мобілі ВАЗ - 2101 держ.
НОМЕР_1 під керуванням його товариша, міліціонера взводу спецміліції
"Грифон" ОСОБА_4. Даний автомобіль належить міському осередку
асоціації соціальної підтримки та захисту спецслужб України
"Співдружність", де ОСОБА_5 є голо­вою правління даного осередку.
Тобто він довірив ОСОБА_4 керування даним автомобілем, так як випив склянку
пива і не мав наміру сідати за кермо, а
попросив ОСОБА_4 повозити його. ОСОБА_4 погодився, так як в той час на службі
не перебував. Крім того, в автомобілі на задньому пасажирському сидінні
знаходилися знайомі ОСОБА_5 ОСОБА_6,
хлопець на ім»я ОСОБА_7 та дівчина на ім'я ОСОБА_8, яких вони підібрали в районі зупинки
"Водоканал" в м. Кременчуці і мали на меті заїхати до ОСОБА_6 додому,
взяти ноутбук, щоб той за його допомогою перевірив домашній комп'ютер ОСОБА_5,
який не­стабільно працював. При цьому, по проханню ОСОБА_6 заїхали в магазин
«Бджілка», де той хотів купити додому фруктів для свого сина. Машину зупинили
праворуч від входу до магазину передом до стіни будівлі. Через скло автомобіля
ОСОБА_5 побачив, що перед входом до магазину на ганку стоїть голо­ва
Кременчуцького районного суду ОСОБА_9 і командир взводу спецміліції
"Грифон" ОСОБА_3, якого ОСОБА_5 знав візуально і той його також. З
машини ви­йшли водій ОСОБА_4 та інші
пасажири, а він залишався в автомобілі. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стояли біля
автомобіля і палили. Він же звернув
увагу на те, що ОСОБА_4, вийшовши із автомобіля, привітався
з ОСОБА_3, після чого між ним і ОСОБА_3
виникла якась суперечка. Як зрозумів
ОСОБА_5, ця суперечка стосувалася
керуванням ОСОБА_4 даним автомобілем, що
було видно з жестів ОСОБА_4, який весь час щось пояснював ОСОБА_3 та
показував на автомобіль.
ОСОБА_5 вийшов з автомобіля і підійшов до
ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 При цьому ОСОБА_4 йому повідомив, що ОСОБА_3 забрав
технічний талон на да­ний автомобіль і не бажає його повертати. ОСОБА_5 побачив,
що ОСОБА_3 і ОСОБА_9 були у стані алкогольного сп'яніння, так як постійно
посміхалися, вели себе розв'язно, неординарно реагували на його прохання
повернути техпаспорт, було чути запах перегару. ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_3 з
проханням повернути техпаспорт, і зауважив, що він хоча і є представником
правоохоронного органу, але до його компетенції не входить перевірка чи
вилучення документів на транспорт. Крім того, з боку його підлеглого ОСОБА_4
ніяких по­рушень на транспорті не було, так як ОСОБА_5 довірив тому керування
даним автомобілем і тим більше той керував ним в його присутності. На ці
зауваження ОСОБА_3 став лаятися на адресу ОСОБА_5, вести себе зухвало і
провокувати бійку. Бачачи, що той напідпитку і поведінка ОСОБА_3 неординарна,
тим більше знаючи, що той працівник міліції, ОСОБА_5 попросив відчепитися,
повернути техпаспорт на автомобіль та піти кож­ному по своїх справах. ОСОБА_3 на це ніяк не відреагував, а навпаки
став тягнути ОСОБА_5 за рукав куртки в бік від магазину пропонуючи розібратися. ОСОБА_4 декілька разів просив
ОСОБА_3 вгамуватися, але той тільки наголошував, що він начальник і нічого тут
йому вказувати. ОСОБА_9 також підначував
ОСОБА_3,промовляючи: " Що ти ОСОБА_3 за начальник, ану
розберися!". ОСОБА_3 продовжував
тягти ОСОБА_5 за рукав зі східців магазину ліворуч від входу і намагався
нанести удар в обличчя, але в нього це не вийшло, так як він був у нетверезому
координація рухів у нього була порушена. Тягнучи ОСОБА_5 за рукав,
ОСОБА_3 спіткнувся і став падати, тим самим потягнувши за собою і ОСОБА_5 За
інший рукав останнього тримав і відтягував в інший бік ОСОБА_4, який намагався
припинити сварку. ОСОБА_5 не втримався і впав на ОСОБА_3 При цьому ОСОБА_3 впав на спину на
асфальт, а ОСОБА_5 зверху на нього
обличчям до об­личчя. ОСОБА_4 ста допомагати ОСОБА_5 підвестися і звіль­нитися
від ОСОБА_3 Коли ОСОБА_4 підводив його
під руки, а ОСОБА_3 звільнився з-під тіла ОСОБА_5, то зразу ж наніс йому удар кулаком
в обличчя, а саме в ліве око.
Удар був цілеспрямованим саме в око. ОСОБА_5 відчув нестерпний біль і зразу ж з
ока пішла кров. Він впевнений, що в момент удару ОСОБА_3 тримав у руці, якою наносив удар, якийсь
предмет, але що саме то було не побачив, так як не звертав уваги на те, чи були
сторонні предмети в руках ОСОБА_3 Підвівшись, ОСОБА_5 руками схопився за
травмоване око, а ОСОБА_4 провів його до ав­томобіля і посадив на сидіння. Де
були інші особи, які приїхали з ними, він не звернув уваги, але від магазину
вони від'їзджали всі разом. Під час від'їзду дверцята зі сторони, де си­дів
ОСОБА_5, відчинив ОСОБА_3 і намагався його викликати на продовження бійки, при
цьому кричав, що зараз будуть проблеми не тільки з оком, але і взагалі зі
здоров'ям. На ви­крики того ОСОБА_5 не реагував, бо розумів, що отримав серйозну
травму ока. В подаль­шому ОСОБА_4 завіз ОСОБА_5 до 1-ї міськлікарні м.
Кременчука, де після огляду лікарями його
було направлено до Полтавської обласної клінічної лікарні ім. Скліфасовського,
де одразу ж він був прооперований на ліве око з метою врятувати око, як
орган без збереження зору. ОСОБА_5
тривалий час перебував у стаціонарному
віддленні вказаної лікарні, після чого тривалий час лікувався в інституті ім.
Філатова в м. Одесі. Наголошує, що
при їх падінні на асфальт ніяких
виступаючих предметів ні на одязі ОСОБА_3 ні поруч не було. Останній наніс йому
цілеспрямований удар в око якимсь предметом, зажатим в кулаці. Просить притягти
ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності. Крім
фізичної шкоди діями ОСОБА_3 йому завдано ще й матеріальну та моральну шкоду. Він став ін­валідом,
втратив око, частину зору, що фактично зіпсувало йому нормальне життя, а
тому в повному обсязі підтримує і свої позовні вимоги і просить їх
ОСОБА_4 суду показав, що 27.12.2006 року у вихідний день близько 18 години він
зустрів свого знайомого ОСОБА_5, який попрохав його прийняти керування слу­жбовим
справах. Близько 20 години він відвіз в район вулиці Республіканської знайомого
ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 разом з його
приятелями ОСОБА_10 і ОСОБА_11, яких він раніше не знав. По дорозі ОСОБА_6
попрохав зупинитися біля продуктового магазину «Бджіл­ка». Біля входу до
магазину стояв начальник ОСОБА_4 командир взводу капітан міліції ОСОБА_3 та
голова Кременчуцького районного суду ОСОБА_9
ОСОБА_4 вийшов із автомобіля, щоб привітатися з ними. При цьому він
помітив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_9 знаходяться в стані сильного алкогольного
сп'яніння. Це було видно по їх зовнішньому вигляду та запаху спиртного при
ж запитав у нього про те, що це за автомобіль і на якій підставі він ним керує.
ОСОБА_4 пояснив чому управляє автомобілем, показав техпаспорт на автомобіль і
вказав, що власник знаходиться в автомобілі. ОСОБА_3 ці пояснення не
задовольнили. Він вихопив з рук ОСОБА_4 техпаспорт, сказавши, що він ніби-то
порушує транспортну дисципліну органів внутрішніх справ і що завтра він з ним
розбереться на службі. ОСОБА_4 став поясняти, що знаходиться не на службі, у
тверезому стані, хазяїн машини, який довірив йому керування транспортним
засобом, знаходиться поруч. ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_4 не реагував і поклав
техпа­спорт у внутрішню кишеню куртки.
В цей час ОСОБА_5 вийшов із автомобіля, підійшов до
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і запитав, що
трапилось. Вникнувши в суть бесіди, ОСОБА_5 попрохав повернути безпідставно
вилучений техпаспорт. На це прохання ОСОБА_3 відповів лайкою та почав
провокувати бійку, хапаючи ОСОБА_5 за рукав
куртки та намагаю­чись відтягти того вбік від входу в магазин. При цьому ОСОБА_9,
що стояв поруч, підбурював ОСОБА_3, промовляючи: "Що за біда, ану ОСОБА_3
розберись!". ОСОБА_4, намагаючись припинити сварку, декілька разів
відводив ОСОБА_3 вбік та намагався того заспокоїти. Той на умовляння не під­давався,
в черговий раз підійшов до ОСОБА_5 і, схопивши за лівий рукав куртки, знову
почав тягти вбік, намагаючись при цьому нанести удар в обличчя. Тягнучи за руку
ОСОБА_5, який стояв на східцях біля магазину, ОСОБА_3 спіткнувся і впав,
потягнувши на себе ОСОБА_5 Після їх падіння ОСОБА_4 відразу ж підбіг до них та
підхопивши ОСОБА_5 позаду під руки, почав його піднімати з ОСОБА_3 В цей час,
частково визволившись з-під ОСОБА_5,
ОСОБА_3 наніс декілька ударів
ОСОБА_5 рукою в обличчя. Після цих ударів ОСОБА_5 зразу ж схопився за ліве око
і зойкнув, ніби від різкого болю.
Повністю підвівшись на ноги, ОСОБА_5, у якого обличчя було в крові, в супроводі
ОСОБА_4 сів у автомобіль. Коли вже всі сіли в автомобіль і ОСОБА_4 розпочав рух, з правого боку до автомо­біля
підбіг ОСОБА_3 та, відчинивши передні дверцята, намагався продовжити бійку, наголошуючи при цьому, що зараз у
ОСОБА_5 будуть проблеми не тільки з оком, а й зі здоров»ям. ОСОБА_4 продовжив
рух і відвіз ОСОБА_5 до першої міської лікарні, а потім, після огляду в 1-й
міській лікарні відвіз останнього в місто Полтаву в обласну клінічну лікарню
ім. Скліфасовського, де того терміново було прооперовано на ліве око. Чим
була спричинена ОСОБА_5 рана ока він
сказати не може, так як не звернув уваги, чи був у руці у ОСОБА_3 якийсь
предмет, але точно стве­рджує, що травма ока у ОСОБА_5 утворилася від удару ОСОБА_3
суду пояснив, що 27.12.2006 року близько 20 години він зустрівся в нагірній
частині міста зі своїми знайомими ОСОБА_5,ОСОБА_11 та ОСОБА_10 Всі разом на автомобілі ОСОБА_5 під керуванням
спільного знайомого ОСОБА_4 поїхали до ОСОБА_6. додому, щоб взяти ноутбук, так
як ОСОБА_5 попрохав його подивитися домашній комп'ютер. В той вечір ніхто
спиртних напоїв не вживав, в усякому разі в присутно­сті нього. По дорозі по
його проханню зупинилися біля магазину «Бджілка» з метою купити його синові
фруктів. Біля магазину на порозі стояли
двоє раніше незнайомих йому чоловіків в нетверезому стані. Це він помітив по
зовнішнім ознакам, оскільки чоловіки були навеселі, розмова їх була повільною,
обличчя червоні. Проходячи повз них він чув
запах перегару. В цей час молодший із них гукнув ОСОБА_4 Як він зрозумів, молодший із ним був
начальником ОСОБА_4 по службі в міліції. Вони з ОСОБА_4 стали про щось роз­мовляли. ОСОБА_5
в цей час знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля, а
ОСОБА_6 з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 стояли
біля автомобіля і палили. Через кілька хвилин до автомобіля пі­дійшов ОСОБА_4 і
повідомив ОСОБА_5, що його начальник вилучив технічний паспорт на автомобіль. ОСОБА_4, як він зрозумів,
пояснював своєму начальникові, що автомобіль не його та прохав повернути документи. ОСОБА_3 вів себе агресивно, хотів показати свою перевагу над іншими. В цей
час до ОСОБА_3 підійшов ОСОБА_5 і та­кож попрохав повернути техпаспорт. Той в
грубій флрмі відмовив ОСОБА_5
ОСОБА_6 в цей момент з ОСОБА_11
та ОСОБА_10 знаходились біля автомобіля в трьох-п»яти метрах від них. Потім ОСОБА_6
направився до магазину купити сигарет та фруктів сину і , проходяич повз
ОСОБА_5 та ОСОБА_3, побачив, як ОСОБА_3
з погрозливим виглядом став тягти ОСОБА_5 за рукав ку­ртки. Чоловік, який стояв
разом з ОСОБА_3 і був старшим за віком
сказав, що той як начальник повинен
розібратися в даній ситуації. ОСОБА_3 не
заспокоювався та тягнув ОСОБА_5 вбік
від входу в магазин. ОСОБА_4 в свою чергу тримав ОСОБА_5 за другий рукав куртки
та не відпускав. В цей час ОСОБА_6
зайшов до магазину і що було між ними далі не бачив. Коли вийшов з магазину, то побачив, що ОСОБА_5 йшов
в бік автомобіля та тримався за
ліве око, з якого текла кров. Потім ОСОБА_5 відвезли в лікарню.
Свідок ОСОБА_11 показала, що 27.12.2006 року близько 19 години вона
знаходи­лась в районі „Водоканалу" зі
своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_10 В цей час ОСОБА_6 зателефонував своєму знайомому, який під'їхав на автомобілі ВАЗ
- 2101 помаранчевого кольору . Як з'ясувалося пізніше, його знайомим був
ОСОБА_5, який сидів на передньому пасажирському сидінні. За кермом був чоловік на ім'я ОСОБА_12 у
формі охорон­ця. Вона, ОСОБА_6 і ОСОБА_10 сіли на
заднє сидіння автомобіля і на прохання ОСОБА_6 поїхали на „Раківку", де під'їхали до магазину „Бджілка", так як ОСОБА_6.
хотів купити фрукти своє­му сину. ОСОБА_6 пішов у магазин. За ним вийшов із
автомобіля водій ОСОБА_4 ОСОБА_12 і також пішов до ганку магазину. Автомобіль знаходився праворуч від входу в магазин. В цей
час на ганку стояли двоє чоло­віків.
Вона побачила, як ОСОБА_4 підійшов до цих чоловіків.
Розмова між ними перейшла на підвищений
тон, що було добре чути. В цей час ОСОБА_5 вийшов із автомобіля і також
підійшов до цих чоловіків. ОСОБА_11 та
ОСОБА_10 С. вийшли із автомобіля і палили біля нього. З почутої розмови, яка
перейшла в сварку, вона зрозуміла, що один із тих двох
чоловіків, що був молодшим, і який, як вона зрозуміла був начальником ОСОБА_4
по прізвищу ОСОБА_3, вимагав у останнього документи
на автомобіль і забрав їх. ОСОБА_5 у
свою чергу доказував, що автомобіль нале­жить йому та
щоб чоловік повернув документи, але начальник категорично відмовлявся, казав
ОСОБА_4, що той не має права їздити на автомобілі. Чоловік, що був старшим за віком,
у конфлікт не встрявав, а спостерігав зі сторони. ОСОБА_3 вів
себе агресивно, грубив
ОСОБА_5, хапав того за ру­кав і тягнув вбік від входу в магазин. ОСОБА_4 та старший
за віком чоловік, як потім виявилося на прізвище ОСОБА_9,
почали заспокоювати ОСОБА_3 і казати, щоб
той залишив ОСОБА_5 в спокої. ОСОБА_3 їх не слухав, а навпаки провокував
ОСОБА_5на бійку. Він почав більш інтенсивно тягти ОСОБА_5 за рукав вліво від
входу в магазин, в результаті чого сам спіткнувся
та впав на асфальт, потягнувши ОСОБА_5 за собою. Останній упав на ОСОБА_3 зверху. ОСОБА_3 лежав на спині, а ОСОБА_5 на ньому фактично обличчям до обличчя. ОСОБА_4 підбіг
до них і почав піднімати ОСОБА_5 під руки. Коли ОСОБА_4 підняв ОСОБА_5 з
ОСОБА_3, то останній та­кож
піднімаючись, але ще сидячи на асфальті, наніс ОСОБА_5 пару ударів
кулаками в обличчя. Після цих ударів ОСОБА_5 відразу ж схопився
руками за обличчя і коли ОСОБА_4 його підняв і почав супроводжувати до
автомобіля, то у ОСОБА_5 по лівій щоці текла кров і він казав, що більш за все
йому вибили око. ОСОБА_6 вже вийшов з магазину, всі сіли в автомобіль і по­їхали. Коли автомобіль почав від'їзджати, ОСОБА_3
підбіг до автомобіля зі сторони
ОСОБА_5, відкрив двері та сказав
наступне: "Що, проблеми з оком? Може добавити?" Від нього було чутно запах перегару
і з його поведінки було видно, що він
знаходився у нетверезому стані. Вони поїхали спочатку у 2-гу міську лікарню, а
потім у 1-шу міську лікарню. Лікар, який оглянув ОСОБА_5, сказав, щоб того
відвезли в облас­ну лікарню. ОСОБА_4
повіз ОСОБА_5 в Полтаву, а решта розійшлись по домівках.
Чи були в руках ОСОБА_3 сторонні предмети в момент
нанесення ним ударів ОСОБА_5 вона не звертала
уваги. Обидва впали на асфальтне покриття. При цьому ніякого каміння, гілок,
виступаючих частин чого-небудь поруч з ними не було. Вона знаходилася від них
на відстані 7-10 метрів і добре бачила ці події.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 27.12.2006 року близько
19 години він зустрівся в нагірній частині міста зі своїми знайомими ОСОБА_11
та ОСОБА_6. Останній з кимось поспілкувався по
мобільному телефону і повідомив, що зараз будуть їхати на „Раківку" на автомобілі, куди вони заздалегідь
домовлялися поїхати. Через деякий час в райо­ні зупинки «Водоканал» під'їхав
автомобіль ВАЗ - 2101 помаранчевого кольору під керуванням малознайомого
ОСОБА_10 чоловіка на ім'я ОСОБА_12, як потім він дізнався на прізвище ОСОБА_4.
На пе­редньому пасажирському сидінні знаходився
чоловік, якого ОСОБА_10. рані­ше бачив
декілька разів, і знав, що того звати його ОСОБА_5. В той вечір ніхто з
них спиртних напоїв не вживав. По дорозі вони зупинилися
біля магазину «Бджілка», так як ОСОБА_6. хотів купити продукти додому.
Автомобіль зу­пинили праворуч від
входу у магазин. ОСОБА_6. пішов в магазин. Також з авто­мобіля вийшов водій ОСОБА_4 і направився до двох
чоловіків, які стояли на ґанку біля магазину. В цей час ОСОБА_10. з ОСОБА_11 вийшли з автомобіля і стояли палили біля
нього. Коли ОСОБА_4 підійшов то тих
двох чоловіків, то один з них на
прізвище ОСОБА_3 став кричати на ОСОБА_4. На підставі чого між останніми виникла
сварка, він не зрозумів, але було видно, що ті знайомі. Вже потім він довідався від
ОСОБА_4, що ОСОБА_3 його начальник.
Під час вказаної суперечки з автомобіля вийшов ОСОБА_5 і направився до них. Він став розмовляти з
ОСОБА_3 Про що йшлася мова ОСОБА_10
спочатку не зрозумів. ОСОБА_3 вів себе досить агресивно і зухвало, на погляд
ОСОБА_10 був напідпитку. Чоловік, що
був старшим за віком і стояв також на ґанку з ОСОБА_3, підбадьорював його, але
в суперечку не ліз. ОСОБА_4 намагався заспокоїти свого начальника, який став чіплятися до ОСОБА_5 і тягнув того за рукав
вбік, щоб з'ясувати якісь стосунки.
ОСОБА_5 просив ОСОБА_3 відчепитися від нього і розі­йтись по своїх справах, але той продовжував
тягнути ОСОБА_5 за рукав куртки і відтягнув
трохи ліворуч від входу в магазин, потім спідкнувся і став падати, потягнувши за собою ОСОБА_5. Вони вдвох впали на
асфальт ліворуч від входу в магазин.
ОСОБА_5 опинився зверху на ОСОБА_3
ОСОБА_10. не придав серйозного значення їх падінню, але коли
ОСОБА_4 став піднімати ОСОБА_5, то ОСОБА_3
наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_5, який
схопився руками за обличчя і в
супроводі ОСОБА_4 пішов до автомобіля. ОСОБА_10. бачив, що у ОСОБА_5 з лівого ока масивно йшла кров. При цьому той
тримався обома руками за око, а коли
відвів руки, то він побачив, що ока фактично не було видно. При цьому хтось
сказав, що за такої травми необхідно
їхати до лікарні. ОСОБА_10. не
пам'ятає коли підійшов ОСОБА_6., але вони всі сіли в автомобіль і поїхали до
лікарні. Коли вони від'їзджали, то ОСОБА_3 відчинив передні пасажирські дверцята та знову почав казати ОСОБА_5 приблизно такі слова: „Ну що, маєш проблеми з
оком? Хочеш ще проблем?" ОСОБА_4
закрив дверцята і поїхали до 2-ї
міськлікарні, а звідти до 1-ї
міськлікарні. Після відвідування 1-й міської лікарні ОСОБА_5 повезли в
м.Полтаву. В подальшому зі слів
ОСОБА_5 він впевнився, що травму
ока той отримав від удару ОСОБА_3, який
нанніс йому удар рукою в око.Чи був у ОСОБА_3 сторонній предмет в руках,
ОСОБА_10. стверджувати не може, однак наполягає на тому, що бачив, як ОСОБА_3
наніс удар рукою ОСОБА_5 в обличчя, після чого той схопився за око.
Свідок ОСОБА_9 показав, що 27.12.006 року
біля 19-20 години він прийшов до магащзину «Бджілка», розташованого по вул. Червоноармійській в м.
Кременчуці. Біля магазину зустрів
начальника спецміліції "Гри­фон"
ОСОБА_3, якого знає, тому що даний спецпідрозділ міліції дислокується в при­міщені
Кременчуцького районного суду. Вони стали розмовляти перед входом до
магазину. В цей час праворуч від входу зупинилася машина ВАЗ - 2101. Колір
не пам'ятає, бо були вже сутінки. В
цей час з водійського сидіння з автомобіля вийшов ОСОБА_4, котрого він також знав. Той являється підлеглим по
службі ОСОБА_3 Побачивши ОСОБА_4,
ОСОБА_3 покликав його до себе і став
з'ясовувати, на якій підставі той керує вказаним ав­томобілем. ОСОБА_4 пояснив,
що він керує автомобілем по проханню власника
автомобіля, який знаходиться поруч.
ОСОБА_3 пояснював ОСОБА_4, що
згідно якихось їхніх внутрішніх розпоряджень керування працівникам міліції чужим автотранспортом заборонено. В цей же час з переднього пасажирського сидіння
вказаного автомобілю вийшов ОСОБА_5,
який працює адвокатом у м. Кременчуці і якого він також знав по роботі. ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_3 що сталося. ОСОБА_3 в свою
чергу щось відповів і між ними зав»язалася розмова. Вони знаходилися на
відстані п»яти метрів один від одного. Спочатку розмова мала спокійний
характер. Після цього ОСОБА_5 став
виходити наперед автомо­біля, а
ОСОБА_3 направився йому назустріч. Вони зустрілися десь перед автомобілем на ас­фальтній площадці на відстані 5-8 метрів від
ОСОБА_9 ОСОБА_4 в цей час підійшов до ОСОБА_9. ОСОБА_5 і ОСОБА_3 стояли боком відносно ОСОБА_9
При чому перший право­руч, а другий ліворуч. Вони про щось розмовляли. Про що
саме ОСОБА_9 не чув. Раптом ОСОБА_5 обхопив ОСОБА_3 і підняв його, після чого вони впали на асфальт. ОСОБА_5 впав зверху на
ОСОБА_3 Його це здивувало, адже бійки між ними не було, погода була суха,
снігу і голольоду не було. Тобто ОСОБА_9 стала незрозумілиою причина падіння. Як такої лайки між ними не було,
тільки на підвищених тонах було з'ясування обставин керування автотранспортним засобом ОСОБА_4 Після їх падіння ОСОБА_4 кинувся піднімати ОСОБА_5 з ОСОБА_3
Особисто ОСОБА_9 не бачив між ними спричинення будь-яких тілесних ушкоджень
один одному ні до їх падіння, ні під час їх знаходження на землі, ні
після того, як вони піднялися. Коли ОСОБА_4
допоміг встати ОСОБА_5, останній
тримався однією ру­кою за нижню
частину обличчя і ОСОБА_9 здалося, що він розбив ніс. Другою рукою ОСОБА_5
опирався на ОСОБА_4, який допоміг йому сісти
на пасажирське сидіння автомобіля. ОСОБА_3
підвівся самостійно, обтрушувався, був у напруженому стані. ОСОБА_9 підійшов до ОСОБА_5, який сидів у машині і
запитав, чи у нього все добре. Той нерозбірливо щось відповів і ОСОБА_9
побачив у нього на щоці плями крові.
На ОСОБА_3 він крові не бачив. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 буквально зразу ж поїхали від
магазину. Сторонніх осіб в автомобілі
ОСОБА_9 не бачив. В той вечір
особисто ОСОБА_9 спиртних напоїв не вживав. Про стан сп'яніння ОСОБА_3, ОСОБА_5
чи ОСОБА_4 нічого сказати не може. На погляд ОСОБА_9 вони були тверезі. Про
заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень у вигляді пошкодження ока ОСОБА_9
дізнався в лютому 2007 року від когось із знайомих.
показала, що з ОСОБА_5 перебуває у шлюбі з 05.11.1994 року. Від шлюбу мають
двох дітей - дочку ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_3. Чоловік працює адвокатом і фактично утриманням їхньої сім'ї та її
матеріальним забезпеченням займається він. Чоловіка може охарактеризувати
тільки з позитивної сторони. Він добрий, чуйний, гар­ний чоловік та батько.
Завжди допомагає в домашньому побуті. Багато часу приділяє вихован­ню дітей.
Спиртних напоїв майже не вживає. Дуже добре відноситься як до її батьків, так і
до своїх, завжди приходить їм на допомогу. Користується повагою та ав­торитетом
За весь час їхнього знайомства та проживання у шлюбі вона ніколи не чула від чоловіка
скарг на своє здоров'я. Він ніколи не хворів, не користувався окулярами для
покращення зору, ніколи не звертався до лікарів і ніколи не мав медичної
картки. Ушкоджень голови у нього не було. Чоловік ніколи не приходив додому
побитим, ні з ким не конфліктував. По характеру спокійний, не агресивний, не
запальний. Про травму лівого ока вона дізналася від самого чоловіка 27.12.2006
року близько 20 год. 30 хвилин, коли той по телефону повідомив, що якась особа
йому вибила око. В результаті даної травми чоловік лікувався протягом довгого
часу у різних лікувальних закладах України, в тому числі довгий час пролежав у
лікарні в м. Полтаві, неодноразово знаходився на лікуванні у м. Одесі в
інституті ім.. Філатова. За наслідками даної травми ліве око у нього було
видалено по­вністю. Відповідно, за час знаходження чоловіка в лікарні,
матеріальний стан їхньої родини дуже погіршився. Травма принесла чоловіку багато
страждань, як фізичного так і морального характеру, не кажучи вже про понесені
матеріальні затрати на лікування. Він за цей час сильно посивів, і вона вважає,
що це відбулося в результаті нервового потрясіння. В кінцевому резуль­таті
чоловік на все життя залишився інвалідом.
Свідок ОСОБА_16 показала, що з 1 листопада 2002 року по січень 2007 року
вклю­чно вона працювала юрисконсультом по претензійно-позовній роботі у
приватного підприємця ОСОБА_5, який одночасно являється адвокатом. При
прийнятті її на роботу, а також за весь період роботи у ОСОБА_5 вона не бачи­ла,
щоб останній користувався окулярами для покращення свого зору або жа­лівся на
свій зір. За час її роботи вона не знає випадків, щоб він з кимось конфліктував
і не бачила щоб він приходив на ро­боту з якимись травмами очей і взагалі з
якимись синцями на тілі. За характером ОСОБА_5 спокійний, відмінний
керівник, спиртних напоїв не вживав, на
робочому місці у не­тверезому стані вона його ніколи не бачила.
Свідок ОСОБА_17 показав, що він працює лікарем відділення захворювання
органів зору 1-ї міськлікарні м. Кременчука на протязі декількох десятків
років. В кінці грудня 2006 року у вечірній час до нього звернувся чоловік віком
біля 40-ка років з травмою лівого ока, який представився адвокатом ОСОБА_5 Він
оглянув хворого і виявив у нього
травму лівого очного яблука. В даному
випадку мала місце проникаюча рана яблука з пробиттям роговиці, склери і
випадінням скловидного тіла. Така травма, на його думку, могла утворитися від дії гострого предмету з приблизним
діаметром травмуючого предмету приблизно 8-9 мм., тобто товщиною з олівець. В
умовах відділення першої міської лікарні м.Кременчука постраждалому не можливо
було надати відповідну допомогу, оскільки,
згідно з наказом Полтавського від­ділу охорони здоров'я подібні травми повинні
лікуватися тільки у відділенні захворювань зору Полтав­ської обласної клінічної
лікарні. При огляді хворого, ним був поставлений діагноз: Проникаюче поранення
рогівки та склери з випадінням внутрішніх оболонок ока та скловидного тіла. За
та­ких обставин цьому чоловікові необхідне було термінове хірургічне втручання,
тому лікарем одра­зу ж було надане направлення на лікування в обласній
Полтавській лікарні. Реєстрація в лікарні цього хворого не проводилася, так як
в цьому не було потреби, адже була цінна кожна хвилина для його здоров'я.
вказаних осіб вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК
України повністю підтверджується
заявою ОСОБА_5 (т.1 а.с.13);
протоколом огляду місця події від 17.03.2007 року (т.1 а.с.26-31); протоколом
відтворення обставноки та обставин події злочину з участю свідка ОСОБА_4 (т.1
а.с.35-40), в ході якого свідок ОСОБА_4 на місці скоєння злочину показав
механізм спричиненння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_3; протоколом
відтворення обставноки та обставин події злочину з участю потерпілого
ОСОБА_5 (т.1 а.с.70-77), в ході якого
потерпілий ОСОБА_5 показав на місці про обставини скоєння відносно нього
злочину та механізм спричиненння йому
тілесних ушкоджень ОСОБА_3; протоколом
зводин віч-на-віч між ОСОБА_5 і ОСОБА_9 (т.1 а.с.78-81), в ході яких ОСОБА_5
підтвердив факт скоєння підсудним
злочинних дій відносно нього; висновком
судово-медичної експертизи № 812 від 22. 05. 2007 року (т.1 а.с.99-100), згідно
якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого
люмбально-склерального поранення, що викликало випадіння внутрішніх оболонок
(радужної оболонки, ціліарного тіла, кришталика, скловидного тіла), та
ускладнилося повною втратою зору на ліве око, гематоми лівого ока, які
утворилися від дії тупого предмета, можливо в результаті удару у вказаний строк
27.12.2008 року при зазначених
обставинах та по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що
викликали втрату загальної працездатності більше однієї третини. Зазначені
тілесні ушкодження утворилися від дії тупого предмета, який має не чітко
виражену травмуючу поверхню, яким може бути і рука людини, зжата в кулак.
Вищезазначені тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_5 не характерні
для утворення при падінні з висоти власного росту, а також при падінні з висоти
власного росту з наданням тілу прискорення з послідуючим ударом об стіну,
асфальт, на виступаючі частини верхнього одягу та не характерні для спричинення
власною рукою; висновком комісійної
судово-медичної експертизи № 189 від 17.12.2007року (т.1 а.с.116-125), згідно якого у гр-на ОСОБА_5 виявлені тілесні
ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що викликали постійну втрату загальної працездатності більш, ніж на
одну третину. Вищевказані тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5, утворилися
від дії тупого обмеженого предмету, можливо за вказаних обставин та у вказаний
строк. Процент постійної втрати загальної
працездатності у гр. ОСОБА_5 становить 45%. Тілесні ушкодження, виявлені у
підекспертного, утворилися від дії тупого обмеженого предмета, яким
могли бути і пальці руки людини, стиснуті в кулак. Тілесні ушкодження, які
виявлені у ОСОБА_5, не могли утворитися
при па­дінні потерпілого на площині з
висоти власного росту при наданні прискорення його тілу в результаті удару о стіну, асфальт, падінні
на виступаючі частини верхнього одягу, нерівні час­тини асфальту, каміння,
щебню, тощо. Тілесні ушкодження, виявлені у
ОСОБА_5, утворилися від прямої дії тупого обмеженого предмета в ділянку
ушкодження, виявлені у гр. ОСОБА_5, не могли утворитися від дії пряжки ременя,
наданого на експертизу. Між тілесними ушкодженнями, які отримав ОСОБА_5 27.12.2006 року, а саме проникаючим
люмбально-склеральним пораненням з випадінням внутрішніх оболонок лівого ока з
гіфемою та гематомою повік і повною втратою зору на ліве око є прямий
причинно-наслідковий зв'язок.
Покази, дані потерпілим ОСОБА_5 під час відтворення обстановки та
обставин події 22.05.2007 року в цілому не протирічать даним судово-медичної
експертизи ОСОБА_5 по хара­ктеру,
локалізації, кількості, часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень.
дані свідком ОСОБА_4. під час відтворення обстановки та обставин події 22.
05. 2007 року, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи
потерпілого ОСОБА_5 по характеру, локалізації, кількості, часу та механізму
спричинення тілесних ушкоджень;
журналі амбулаторного прийому хворих по приймальному відділенню 2-ї
міськлікарні м. Кременчука (т.1 а.с.138), згідно якого 27.12.2006 року о 20
год. 25 хв. до вказаного відділення звернувся ОСОБА_5 і йому було поставлено
діагноз: рвана рана лівого ока, параорбітальна ге­матома; та іншими матеріалами кримінальної справи.
аналізі зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до
переконання, що покази підсудного
ОСОБА_3 про обставини вирішення конфлікту з потерпілим ОСОБА_5 протирічать
іншим зібраним в ході досудового та
судового слідства доказам. Невизнання ним вини є нічим іншим, як способом уникнення
кримінальної відповідальності за скоєний злочин і вважає вину його в скоєнні злочину доведеною
дій підсудного по ст.121 ч.1 КК України суд визнає вірною, так як він спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило
втрату органу, поєднану зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного,
особу підсудного, який характеризується позитивно, судиться вперше і має на
утриманні двох неповнолітніх дітей і визнає ці обставини пом»якшуючими
відповідальність обставин суд не вбачає і з урахуванням наявних пом»якшуючих
обставин приходить до переконання про необхідність обрання підсудному
покарння в межах, передбачених санкцією даної статті.
питання про відшкодування завданої потерпілому матеріальної та моральної шкоди
суд погоджується з обгрунтуванням позовних вимог потерпілого і вважає їх підлягаючими задовільненню.
ст.ст.323,324 КПК України, суд -
винним і призначити йому покарання по ст.121 ч.1 КК України у вигляді 6 (шести)
років позбавлення волі.
заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_3 залишити підписку
потерпілого ОСОБА_5 задовільнити.
на користь ОСОБА_5 і рахунок відшкодування завданої злочином матеріальної
Вирок може
бути оскаржений в апеляційному порядку
до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з дня його
проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Суддя: