В И Р О К
19 грудня 2014 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя у складі:головуючого - судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, -
14 листопада 2013 року, приблизно о 20-00 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні супермаркету „ Брусниця, що розташована за адресою м. Запоріжжя, Б.Шевченко, 69 , вважаючи, що його дії ніхто не бачить, таємно викрав з торгівельних поличок коньяк „ Старий Кахеті, вартістю 100 гривень 69 копійок, та пиво „ Старопрамен в упаковці у кількості 6 штук, вартістю 30 гривень 09 копійок, чим спричинив супермаркету „Брусниця матеріальний збиток на загальну суму 130 гривень 78 копійок, однак по незалежної від його волі причини свій злочинний намір до кінця довести не зміг, так як після проходження турнікету був зупинений працівником охорони і надалі переданий працівникам міліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладених у обвинувальному акті та при цьому пояснив, що знаходячись в приміщенні супермаркету „ Брусниця, що розташована за адресою м. Запоріжжя, Б.Шевченко, 69 , вважаючи, що його дії ніхто не бачить, викрав з торгівельних поличок коньяк „ ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пиво „ Старопрамен в упаковці у кількості 6 штук, однак по незалежної від його волі причини свій намір до кінця довести не зміг.
На підставі ч.3ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин які не залежали від волі винного.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, визнав свою провину, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті злочину.
Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст..67 КК України судом не виявлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке віднесено законом до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який не працює, раніше судимий, однак має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та обставини, що помякшують і обтяжують покарання. Суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів слід призначити покарання, повязане з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин в період випробувального терміну.
Разом із цим обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового розгляду порушено клопотання про звільнення його від покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році".
Відповідно до положень ч. 2 ст. 86 КК України, ч. 2 ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", в редакції Закону від 14.05.2014 року, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За змістом п. а) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного середньої тяжкості злочину, в коло осіб до яких не застосовується амністія відповідно до ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» чи ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не входить, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 25.12.2012 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 2 ст. 86 КК, п. в) ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" - звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі за цим вироком.
Речові докази: пляшка коньяку „ Старий кахеті, шість пляшок пива „ Старопрамен повернути за належністю.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироку законної сили залишити без змін.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1