Справа № 1-376/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2008 року
м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Лазаріва
О.Б.,

секретаря
Дунди
Л.Р.,

з участю прокурора Баландіної
Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Івано-Франківську кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
Хабаровського краю Російської Федерації,
жителя с.Старий Мізунь Долинського району Івано-Франківської області, з
неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, українця, громадянина
України, раніше судимого 22.12.2005 року Долинським районним судом
Івано-Франківської області за ст.185 ч.3, 69 КК України до двох років
позбавлення волі, 19.10.2007 року Долинським районним судом Івано-Франківської
області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И
В :

Підсудний
ОСОБА_1 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, яке поєднане з
проникненням в сховище, за попередньою змовою групою осіб.

Злочин
скоєно за наступних обставин.

18.02.2007 року близько 16-30 год. неповнолітній
ОСОБА_2 разом з підсудним ОСОБА_1 в приміщенні Івано-Франківської
школи-інтернату для дітей сиріт, що по АДРЕСА_1 зустріли неповнолітнього
ОСОБА_3 ОСОБА_2 запропонував таємно викрасти цінні речі з складського приміщення Івано-Франківської
школи-інтернату. ОСОБА_2 діючи з корисливих спонукань, з метою таємного
викрадення чужого майна пішов разом з підсудним ОСОБА_1 до приміщення
складу Івано-Франківської школи-інтернату для дітей сиріт, де шляхом підбору
ключа проникли в приміщення складу інтернату,
а ОСОБА_3 залишився при вході в приміщення складу школи-інтернату дивитись, щоб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не були
поміченими перехожими. Знаходячись в
приміщенні складу школи-інтернату ОСОБА_2 та ОСОБА_1 таємно викрали наступне майно : футболки чоловічі -15 штук,
вартістю 45 гривень кожна на суму 675
гривень, футболки жіночі - 28 штук,
вартістю 21,60 гривень кожна на суму 604,80
гривень та шампунь марки «Айвон» - 30 штук, вартістю 14 гривень кожний на суму 420 гривень, що належить Івано-Франківській
школі-інтернат. Всього майна було викрадено на загальну суму 1699, 80 гривень. З викраденим ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину скрилися
та розпорядилися викраденим на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини
вчиненого ним злочину, зокрема вказав, що дійсно 18.02.2007 року він разом з
ОСОБА_2 в приміщенні Івано-Франківської
школи-інтернату для дітей сиріт зустріли ОСОБА_3 ОСОБА_2 запропонував
вчинити крадіжку речей з складського приміщення інтернату. Підсудний разом з
ОСОБА_2 шляхом підбору ключа проникли в приміщення складу інтернату звідки
викрали футболки та шампунь «Ейвон», а ОСОБА_3 в цей час спостерігав за тим, щоб
вони не були помічені перехожими. Поскладавши викрадені речі в рюкзаки він
разом з ОСОБА_2 відвіз їх в с.Микитинці, де реалізували невідомим особам, а
отримані кошти витратили на власні потреби. Підсудний у вчиненому щиро
розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом підсудного.

Крім
визнання вини підсудним, його вина доведена зібраними по справі під час
провадження досудового слідства доказами, які підсудній не оспорював і вважав їх
дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що дії підсудного слід кваліфікувати за ч.3
ст.185 КК України, оскільки він повторно вчинив таємне викрадення чужого майна,
яке поєднане з проникненням в сховище, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудному покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме те, що
ОСОБА_1 негативно ставиться до вчиненого, підсудний виховувався в умовах в яких
був позбавлений належного батьківського піклування, оскільки мати рішенням суду
була позбавлена батьківських прав, а батько перебував в місцях позбавлення
волі, через що розпорядженням Долинської райдержадміністрації №249 від
24.10.2000 р. ОСОБА_1 було влаштовано в обласну школу-інтернат для дітей-сиріт
та позбавлених батьківської опіки.

До
обставин, що пом'якшують підсудному покарання, суд відносить повне визнання
вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б
обтяжували підсудному покарання, судом не встановлено.

За таких
обставин, суд вважає, що підсудному необхідно призначити покарання в межах
санкції статті 185 ч.3 КК України, застосувавши ч.4 ст.70 КК України та за
сукупністю злочинів призначити ОСОБА_1 покарання з врахуванням призначеного
покарання відповідно до вироку Долинського районного суду від 19 жовтня 2007
року, згідно якого ОСОБА_1 було засуджено за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК
України до чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненну злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На
підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, з врахуванням вироку
Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.10.2007 року,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити
ОСОБА_1остаточне покарання у вигляді чотири роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1
рахувати з 01 червня 2007 року, зарахувавши при цьому в строк відбуття
покарання те покарання, що відбуте засудженим за попереднім вироком.

Обраний засудженому ОСОБА_1запобіжний захід - тримання під вартою
залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом
п'ятнадцяти діб з часу проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляції
через Івано-Франківський міський суд.

Суддя
Лазарів О.Б.

Копія
вірна