ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
№ 5-755ск15
ПОСТАНОВА

14 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_4, розглянувши касаційну скаргу засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 02 лютого 2015 року на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 06 листопада 2014 року,

в с т а н о в и в:

у своїй касаційній скарзі від 02 лютого 2015 року, яка надійшла до суду касаційної інстанції 10 березня 2015 року, засуджені порушують питання про перевірку оскаржуваних судових рішень щодо них судом касаційної інстанції.

З матеріалів, наявних у суді касаційної інстанції вбачається, що засуджені подавали касаційну скаргу від 02 лютого 2015 року, яка надійшла до суду касаційної інстанції 09 лютого 2015 року, і постановою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року їм було відмовлено у витребуванні матеріалів справи щодо них та надано строк на усунення недоліків, у зв'язку з невідповідністю касаційної скарги вимогам статей 350, 398 КПК України 1960 року.

Повторно звертаючись із касаційною скаргою від 02 лютого 2015 року, яка надійшла до суду касаційної інстанції 10 березня 2015 року та є аналогічною за змістом касаційній скарзі від 02 лютого 2015 року, яка надійшла до суду касаційної інстанції 09 лютого 2015 року, вказані недоліки засудженими виправлено не було.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 350 КПК України 1960 року касаційна скарга повинна містити вказівку на те, в чому полягає незаконність судового рішення та доводи на її обґрунтування.

Однак засуджені у касаційній скарзі, яка не відповідає вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, цих даних не навели.

У касаційній скарзі зазначено про однобічність, неповноту досудового та судового слідства, а також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Разом з тим, згідно зі ст. 398 КПК України 1960 року невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, однобічність або неповнота досудового чи судового слідства не є підставою для скасування або зміни судового рішення касаційним судом, на що засудженим указувалося в постанові судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2015 року.

При цьому засуджені повторно подаючи касаційну скаргу і майже не змінюючи її тексту хоча і посилаються на неправильне застосування кримінального закону, проте не указують належних доводів на їх обґрунтування, які б не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції та можуть бути безумовною підставою для скасування оскаржуваних судових рішень судом касаційної інстанції.

Виходячи з наведеного, касаційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як така, що не відповідає вимогам статей 350, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ Кримінального процесуального кодексу України,

постановив:

Відмовити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у витребуванні матеріалів кримінальної справи щодо них для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4