Справа № 11-453 2007 року Головуючий в 1-й інстанції: Воєвідко ЯЛ.
Категорія: ст. ст. 185 ч. 4;
ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України Доповідач: Цугель І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької
області в складі:

Головуючого-судді Ковтуна В.П.,

суддів Цугеля І.М., Дуфнік Л.М.,

з участю прокурора Драча І.В.,

адвокатів ОСОБА_3., ОСОБА_5.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_4., адвоката
ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_1., засудженого
ОСОБА_2., прокурора м. Кам'янець-Подільського на вирок Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду від 11 травня 2007 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця м. Львів, українця, громадянина України, жителя
м. АДРЕСА_1, розлученого, з середньою технічною освітою, непрацюючого, інваліда
другої групи, раніше судимого:

- Кам'янець-Подільським міським
судом 13 жовтня 1987 року

за ст.ст. 140 ч. 2, 215-3 ч. 2 КК України на три роки

позбавлення волі з конфіскацією майна, з застосуванням ст.

46-1 КК України, з відстрочкою виконання вироку на
2 роки;

, - Кам'янець-Подільським міським судом 20
червня 1998 року за

ст.ст. 140 ч. 2, 43 ч. 1 КК України
на 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

- Хмельницьким обласним судом 20 березня 1992 року за ст.ст.

86-1, 44, 140 ч. 3, 140 ч.2, 17, 154 ч. 1 КК України, ст. 1 ч. 2

Указу ПВР України від 26 грудня 1990 р. „Об ответственности

за нарушение порядка
пользования карточками потребителя",

42 ч. 1 КК України на б років позбавлення волі з конфіскацією

майна;

2

·
Кам'янець-Подільським міським судом
від 17 серпня 1999 року за ст.ст. 140 ч. 2, 145 ч. 1,
42, 46, 26 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі;

·
Хмільницьким міськрайонним судом
Вінницької області від 4 січня 2006 року за ст.ст. 263 ч. 1,
396 ч. 1 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки,

засуджено за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України на 8
років

позбавлення волі з конфіскацією
майна.

На підставі ст.
71 КК України до призначеного
покарання

частково приєднано невідбуту частину
покарання за вироком

Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 4

січня 2006 року і призначено остаточно
покарання у вигляді 9

років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

За ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 4, 190
ч. 2 КК України ОСОБА_1.

виправдано.

Міру запобіжного заходу йому
залишено попередню - утримання

під вартою.

Строк порання постановлено рахувати з
11 травня 2007 року,

зарахувавши час знаходження під
вартою з 21 квітня 2006 року

по 11 травня 2007 року.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2року

народження,
уродженця с Цибулівка Кам'янець-Подільського
району, жителя м. АДРЕСА_3, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше судимого:

- Кам'янець-Подільським
районним судом 4 лютого 1998 року

за ч. 2 ст. 141 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі

з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з

відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 680 грн,-

звільнено від
кримінальної відповідальності в силу ст. 289 ч. 4 КК України.

Міру запобіжного заходу змінено,
звільнено його з-під варти в залі суду.

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_3року народження, уродженця смт. Бабаї Харківської області, жителя
АДРЕСА_2, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, непрацюючого,
раніше судимого

- Кам'янець-Подільським
окружним судом 23 вересня 1992

року за ст.ст. 81 ч. 3, 140 ч. 3, 17-140 ч. 3, 141
ч. 2, 215-3 ч. 2,

3

42 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією
майна -
Кам'янець-Подільським районним судом 22 липня 1997 року за ст. 86-1 КК України на 5 років 10 місяців 6
днів позбавлення волі,

засуджено:

за ст. 185 ч. 4 КК України на 5 років
6 місяців позбавлення волі.

За ст. 289 ч. З КК України
ОСОБА_7виправдано.

Міру запобіжного заходу йому
залишено попередню -утримання під вартою.

Строк покарання постановлено рахувати з 11 травня 2007 року, зарахувавши йому в строк відбування покарання знаходження
під вартою з 21 квітня 2006 року по 11 травня 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_8. 46230 грн. матеріальної
шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Цивільні позови ОСОБА_9. та ОСОБА_10. залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_1. в рівних долях на користь Кам'янець-Подільського MB УМВСУ в Хмельницькій області 773 гривні витрат, понесених під час досудового слідства по даній кримінальній справі.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь НДЕКЦ при УМВСУ у Вінницькій області 89 грн. 50 коп. витрат за проведення автотоварознавчої експертизи
по даній кримінальній справі.

, Долю речових доказів вирішено
згідно вимог закону.

За вироком суду, ОСОБА_2близько 2 год. 30 хв. 5 березня 2005 року за попередньою змовою з ОСОБА_11. проникли в офіс по
вул. Суворова,
17 м. Кам'янець-Подільського, який орендував
ОСОБА_8., звідки таємно викрали його майно у
великих розмірах на загальну суму 74737 грн. 43 коп., чим спричинили
потерпілому значну матеріальну шкоду.

Наприкінці березня 2006 року ОСОБА_1. з корисливих
мотивів підшукав та організував вчинення
крадіжки автомобіля „Ауді - А4" держ. номер НОМЕР_1в м. Хмільник Вінницької області,
який належав громадянці ОСОБА_12. До вчинення вказаної
крадіжки залучив ОСОБА_6. та запропонував йому винагороду. 31
березня 2006 року з метою досягнення своїх
злочинних намірів ОСОБА_1. запросив ОСОБА_6. в м. Хмільник Вінницької області, де неподалік від господарства по АДРЕСА_4 розповів останньому про свій план щодо незаконного
заволодіння автомобілем „АУДІ-А4" та визначив
дату вчинення крадіжки авто. 14 квітня 2006 року
біля 20 год. ОСОБА_6., діючи за попередньою змовою групою осіб, скориставшись відсутністю власника і
незачиненим авто „Ауді-А4" біля господарства по АДРЕСА_4, незаконно заволодів даним транспортним засобом вартістю
59918 грн. та перегнав його

4

в гараж гаражно-будівельного кооперативу № 3 м. Кам'янець-Подільського. Вказаними діями ОСОБА_1. та ОСОБА_6. завдали потерпілій значної
матеріальної шкоди.

В апеляціях, як вбачається з їх змісту, засуджений ОСОБА_1., його захисники ОСОБА_4. та адвокат ОСОБА_3. просять вирок суду
скасувати, а справу відносно ОСОБА_1. закрити за
відсутності в його діях складу злочину.

Суд необгрунтовано взяв до уваги лише покази ОСОБА_6., який неодноразово міняв їх під час досудового та судового
слідства, з метою уникнення від кримінальної
відповідальності оговорив ОСОБА_1. Жодного разу
засуджений не давав зізнавальних показів, через що його піддавали фізичному насиллю. Разом з тим, сама потерпіла не вказала на ОСОБА_1. як на учасника злочину. Не може бути доказом
його вини і та обставина, що в гаражі ОСОБА_1 була
знайдена крадена автомашина, оскільки він знаходився в
користуванні багатьох інших осіб.

Також в апеляції ОСОБА_1. доповнив, що ОСОБА_6. незаконно звільнили від кримінальної відповідальності на підставах ч. 4 ст.
289 КК України, оскільки будучи затриманим
працівниками міліції, під тиском останніх він написав явку з
повинною, зізнався в викраданні автомобіля, а тому про
добровільність його заяви не може бути і мови.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_2просить застосувати до нього ст. 69 КК України, призначити більш м'яке
покарання, оскільки судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що він
щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, зобов'язався
повністю відшкодувати заподіяні збитки, на утриманні у
нього знаходиться неповнолітня дитина.

, Прокурор в своїй апеляції вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, через істотні
порушення кримінально-процесуального закону, через
невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочинів та
особам засуджених.

Він просить вирок суду скасувати та постановити
новий, яким визнати винним та засудити ОСОБА_1 за ч. 3
ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі,
за ч. 4 ст. 185 КК України на 6 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1
КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити 6
років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 4 КК
України, призначити шляхом часткового складання покарання і за вироком Хмільницького міськрайонного суду від 4 січня
2006 року - 8 років позбавлення волі. За ч. 3 ст.
185 КК України - 4 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 роки
позбавлення волі, за ч. З ст. 27, ч. З ст. 289 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового
складання покарань призначити 10 років 6 місяців
позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

5

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначити 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_7визнати
винним та призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 289 КК України
-7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На
підставі ст. 70 ч. 1 КК України, остаточно призначити
шляхом часткового складання покарань 7 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_6. визнати винним та призначити покарання за ч. З ст. 289 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що суд незаконно виправдав ОСОБА_1. за ст.ст. 185 ч. З, 185 ч. 4, 190 ч. 2 КК
України по епізодах викрадення майна у ОСОБА_14. на 10740 грн., у ОСОБА_9. на 8175 грн., у ОСОБА_15. на
3330 грн, у ОСОБА_10. на 10150 грн., по епізоду заволодіння шахрайським шляхом 800 доларами США ОСОБА_16.

Суд незаконно виправдав ОСОБА_7та ОСОБА_6. за ч. З ст. 289 КК України по
епізоду незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_17.

Суд необгрунтовано застосував до ОСОБА_6. ч. 4 ст. 289 КК України
, оскільки він недобровільно видав викрадений автомобіль потерпілої ОСОБА_12., зазначений злочин вчинив
повторно, за попереднім зговором
групою осіб, скоїв аналогічний злочин, що завдав великої матеріальної
шкоди, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілої.

Заслухавши доповідача, апелянтів, які підтримали свої апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій,
колегія суддів рахує, що вони підлягають задоволенню частково.

Вирок суду підлягає скасуванню, а справа направленню на додаткове розслідування
з наступних підстав.

, 3 показів ОСОБА_6. на досудовому слідстві вбачається, що в січні 2006 року ОСОБА_1. запропонував йому прийняти
участь у вчиненні незаконного заволодіння
автомобілем типу „джип", познайомив його з ОСОБА_7., який розповів і
показав місцезнаходження автомобіля, який потрібно буде угнати.

12 січня 2006 року близько 18 години, з метою незаконного заволодіння автомобілем „Мітсубіші-Аутлендер",
реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6. разом з ОСОБА_7. прийшли в
двір будинку № АДРЕСА_5, де очікували приїзду
потерпілого. Коли останній під'їхав до гаража і вийшов з автомобіля щоб відчинити ворота, ОСОБА_2побіг до потерпілого, а ОСОБА_6.
сів за кермо авто, двигун якого працював, та поїхав в
напрямку вулиці Привокзальної, далі на селище цукрового заводу, де сховав
вказаний автомобіль в
гараж НОМЕР_3своєї матері
ОСОБА_18. гаражно-

6

будівельного кооперативу № 3.
Наступного дня ключі від гаража ОСОБА_6. передав ОСОБА_1. Через два дні
останній повернув ключі від гаража і повідомив, що автомобіля там вже немає.

(т. 4 а. с. 55-56, 59, 60-61, 162)

Потерпілий
ОСОБА_17. показав, що є власником автомобіля „Мітсубіші-Аутлендер",
реєстраційний номер НОМЕР_2,
який зберігав в гаражі, розташованому в
дворі будинку № АДРЕСА_5.

' 12 січня 2006
року близько 18 години він приїхав до гаража, вийшов з автомобіля з метою
відчинити ворота, при цьому залишив двигун працюючим.
Несподівано ззаду до нього підбіг невідомий молодий чоловік і коли
ОСОБА_17. обернувся, то злочинець бризнув йому в обличчя газом. ОСОБА_17.
схопив нападаючого за руку, після чого той наніс два удари потерпілому в
обличчя. Відштовхнувши невідомого від себе, ОСОБА_17. побачив, що автомобіль
від'їжджає в напрямку виїзду з двору, а нападаючий втік.

(т. 4 а. с 8-11)

ОСОБА_1.
показав, що в гаражно-будівельному кооперативі № 3, розташованому на селищі
цукрового заводу, в його батька є гараж НОМЕР_4, яким з 2000 року користується
він. В січні 2006 року до нього звернувся ОСОБА_6. і попросив залишити в гаражі
на тимчасове зберігання автомобіль „Мітсубіші" темно-синього кольору. При
цьому повідомив, що цей автомобіль належить його знайомому, який на певний
період поїхав з міста і попросив його приглянути за автомобілем. Побоюючись, що
автомобіль можуть на автостоянці викрасти, ОСОБА_6вирішив зберігати його в
гаражі. Оскільки його гараж був порожнім, він на пропозицію ОСОБА_6 погодився і
передав йому ключі від гаража. Про те, що автомобіль, який ОСОБА_6 зберігав в
його гаражі є викраденим, йому не було відомо.

(т. 4 а. с. 143)

Свідки ОСОБА_19.
та ОСОБА_18. підтвердили, що гараж НОМЕР_3гаражно-будівельного
кооперативу № 3 належить останній.

Об'єктивно це
підтверджується довідкою кооперативу за № 318 від 15.06.2006 року.

(т. 4 а. с
191,192,197) , 27 квітня 2006 року ОСОБА_6. написав заяву про вчинення
даного злочину, в якій він розповів при
яких обставинах він разом з ОСОБА_7. вчинив незаконне заволодіння автомобілем
„Мітсубіші-Аутлендер" ОСОБА_17.

(т. 4 а. с. 59)

Підтвердив він
свої покази і під час проведення відтворення обстановки та обставин події.

(т.4а.с. 169-173)

6 травня 2006 року під час проведення обшуку в
гаражі НОМЕР_4 гаражно-будівельного кооперативу № 3, що по вул. Максимюка, який
належить

7

ОСОБА_1., виявлено та вилучено
автомобіль „Мітсубіші-Аутлендер" потерпілого ОСОБА_17.

(т. 4 а. с. 105-107) Крім
того, в зазначеному гаражі серед великої кількості цінного майна було виявлено та вилучено частину майна,
викраденого на початку травня 2001
року в ОСОБА_14., в середині червня 2001 року в
ОСОБА_9., 12 січня 2002 року в ОСОБА_10.

Вказаним вище обставинам досудове слідство не дало належної правової
оцінки.

З огляду на те, що ОСОБА_1. та ОСОБА_6. обвинувачувались в незаконному заволодінні автомобілем потерпілої
ОСОБА_12., вчиненому за попередньою змовою між
собою, за що і засуджені, що ОСОБА_6. в якійсь мірі був
причетний і до інших злочинів ОСОБА_1., той
довіряв йому цінності, ключі від свого гаража, що свідчить про певну стійкість їхніх зв'язків, слідство не звинуватило
останнього в незаконному заволодінні автомобілем
потерпілого ОСОБА_17., хоч мало для цього достатньо приводів та
підстав, оскільки вказаний автомобіль був виявлений в гаражі ОСОБА_1. ОСОБА_6. викрив його у скоєнні цього
злочину.

Суд виправдав ОСОБА_1. за ст.ст. 185 ч. З, 185 ч. 4 КК України, хоч частину викраденого майна потерпілих було виявлено та
вилучено в його гаражі і на досудовому слідстві він
визнав вину у вчиненні крадіжок. Суд виправдав
ОСОБА_7за ст. 289 ч. З КК України по епізоду незаконного заволодіння автомобілем потерпілого ОСОБА_17., виключив цей епізод з обвинувачення ОСОБА_6., хоч злочин було розкрито завдяки зізнавальним показам останнього, які підтверджуються
вищевказаними доказами по справі.

Така позиція досудового слідства та суду порушує законні права та інтереси потерпілих, які позбавлені можливості
відшкодування хоча б матеріальної та моральної шкоди,
завданої* злочинами, порушує принцип невідворотності та індивідуалізації
покарання, є незаконною.

Оскільки може бути збільшений об'єм обвинувачення
ОСОБА_1., досудове слідство проведено
однобічно, неповно, що не може бути усунене в судовому засіданні, така
неправильність слідства перешкодила суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок, рішення суду по даній справі підлягає
скасуванню, а справа направленню прокурору для
проведення додаткового розслідування, в ході якого
необхідно усунути вищевказані недоліки, зібраним доказам по справі слід дати належну правову оцінку, зібрати нові
додаткові докази, в залежності від встановленого
сформулювати обвинувачення по всіх епізодах злочинної діяльності ОСОБА_1.,
ОСОБА_6., ОСОБА_2.

8

З врахуванням
наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 368, 370, 374 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляції захисника ОСОБА_4. та адвоката ОСОБА_3. в інтересах засудженого ОСОБА_1., засудженого ОСОБА_1., засудженого
ОСОБА_2., прокурора м. Кам'янця-Подільського задоволити частково.

Вирок
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 11 травня 2007 року стосовно ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_2скасувати, справу направити прокурору м.
Кам'янець-Подільського для проведення додаткового розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1. та
ОСОБА_2залишити утримання під вартою, ОСОБА_6. - підписку про невиїзд.