Справа №591/1119/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/53/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

з участю прокурора ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2015 року, якою відносно ОСОБА_7 відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, -

ВСТАНОВИЛА:
18 лютого 2015 року до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням, погодженим із старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та процесуального керівництва ОСОБА_9 , звернувся старший слідчий слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_10 щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на те, що 17 липня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000157 було внесено відомості про факт вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27-ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_7 підозрюється в тому, що в період 2009-2014 років до Комунального закладу Сумської обласної ради «Сумське обласне патологоанатомічне бюро» з метою подальшого привласнення грошових коштів, які виділялись на оплату праці його працівників, службовими особами вказаного бюро, а саме лікарем-паталогоанатомом і головою первинної профспілкової організації ОСОБА_7 , провідним економістом ОСОБА_11 , старшим лаборантом ОСОБА_12 та головним бухгалтером ОСОБА_13 фіктивно були працевлаштовані на посади медичних сестер, лаборантів та водія 10 осіб, спеціально підшуканих ними з кола близьких родичів та знайомих, які фактично будь-яких робіт у медичному закладі не виконували, проте яким нараховувалась та виплачувалася заробітна плата. Дане кримінальне правопорушення вказаними особами вчинене у складі організованої злочинної групи, шляхом підробки табелів обліку використання робочого часу та інших бухгалтерських документів, заподіявши державному бюджету збитків в сумі 443854,87 грн., які систематично привласнювались ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Слідчий прокуратури обґрунтував наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, тим що ОСОБА_7 дійсно вчинив кримінальні правопорушення, пов`язані з привласненням чужого майна у складі організованої злочинної групи, і на даний час може переховуватись від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2015 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 було відмовлено та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати за викликом, в разі необхідності, до старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 ; не відлучатися із місця реєстрації та мешкання (реєстрація за адресою АДРЕСА_1 , фактичне мешкання АДРЕСА_2 ) без дозволу старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , прокурора, або суду; повідомляти старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 , прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. Зобов`язано ОСОБА_7 не спілкуватись зі свідками по даному кримінальному провадженні. Встановлено строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу на покладення на підозрюваного обов`язків до 20 квітня 2015 року.

В поданій апеляції прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити і обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Вказує, що є доведеним наявність чотирьох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 планує переховуватись від органів досудового розслідування, оформивши собі лікарняний; організував знищення та спотворення документів, які є доказами у провадженні; незаконно впливав на свідків та інших підозрюваних; шляхом виконання незаконних дій перешкоджав кримінальному провадженню.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та суть поданої апеляційної скарги, прокурора, який відмовився від підтримки апеляційної скарги, у зв`язку із тим, що кримінальне провадження із обвинувальним актом надійшло до суду, захисника та підозрюваного, які вважають ухвалу суду законною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного 17 липня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000157 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27-ч. 1 ст. 366 КК України.

18 лютого 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у привласненні чужого майна, вчиненому шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно у великому розмірі, у складі організованої злочинної групи, та в організації службового підроблення, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27-ч. 1 ст. 366 КК України.

20 лютого 2015 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми було відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_7 та відносно останнього обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненню нею правопорушення, або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після вчинення, що вказана особа може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27-ч. 1 ст. 366 КК України, а також визнано існування ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України, проте прокурором не доведено недостатність застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у справі «Смирнов проти Росіїї» Європейський суд з прав людини і основоположних свобод наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитись на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умисні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжувати злочинну діяльність.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини кримінального провадження, вмотивовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки всі ті доводи, які виклав прокурор в апеляційній скарзі, були досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання в суді першої інстанції.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що у слідчого судді були вагомі підстави обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки тримання під вартою є винятковим заходом, а прокурор і слідчий в свою чергу не довели, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Сумської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_7 та обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін, а апеляцію прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4