Справа № 520/8065/14-к
Провадження № 1-кп/520/397/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2014 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Калини, Тячівського району,
Закарпатської області, громадянина України,
українець, з середньою освітою, не
працюючого, холостого, зареєстрованого
за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає за адресою:
АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 31.08.2005 року Соломеньским райсудом м. Київ
по ст. 187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі,
- 08.02.2008 року Київським районним судом м.
Одеси по ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 1 місяця
позбавлення волі,
-19.07.2013 року Хустським районним судом
Закарпатської області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2
ст.15,ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення
волі з іспитовим терміном на 2 роки,
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Оляниця, Тростянецького району,
Вінницької області, громадянина України,
українця, з середньою освітою, не працюючого,
не одруженого, не зареєстрованого та
постійного місяця мешкання у м. Одесі не має,
раніше судимого:
- 10.03.2011 року Деснянським районним судом м. Київа
по ч.1, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України до 3 років
10 днів позбавлення волі;
- 25.10.2011 року Тульчинським райсудом Винницької області по
ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Повторно, 22.05.2014 року, приблизно о 23 год. 45 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисних спонукань, знаходячись на Фонтанській дорозі кут вул. Костанді в м. Одесі, вступив в попередню змову з ОСОБА_6 , направлену на відкрите викрадення майна наявного у ОСОБА_8 , яка переходила в цей час проїжджу частину Фонтанської дороги в м. Одесі.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_8 та виразилося в нанесенні їй ударів кулаками рук в обличчя і по рукам, зняли з її вух дві золоті сережки вартістю 1500 гривень, чим завдали ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.
За таких обставин, ОСОБА_6 и ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та підтвердив обставини скоєння злочину викладені у обвинувальному акті,але від надання показів у судовому засіданні відмовився, згідно зі ст. 63 Конституції України.
Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 повністю визнав себе винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та підтвердив обставини скоєння злочину викладені у обвинувальному акті, але від надання показів у судовому засіданні відмовився, згідно зі ст. 63 Конституції України.
Допитав підсудних, за погодженням з учасниками процесу, з якими було погоджено щодо порядку дослідження доказів по справі, суд не досліджує інші докази по кримінальному провадженню, крім показів підсудних в силу ст. 349 ч. 3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюють ся, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового процесу зміст цих обставин, чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд їм роз`яснив що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доказана повністю та підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 слід правильно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя, чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.
Пом`якшуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_6 згідно з ст. 66 КК України необхідне визнати щире каяття у скоєному, повне визнання вини.
Обтяжуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_6 згідно з ст. 67 КК України необхідне визнати вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Пом`якшуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_7 згідно з ст. 66 КК України необхідне визнати щире каяття у скоєному, повне визнання вини.
Обтяжуючими обставинами покарання підсудного ОСОБА_7 згідно з ст. 67 КК України необхідне визнати рецидив злочину, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, постійної роботи немає, моральна шкода потерпілій не відшкодована, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів, на шлях виправлення не встав, що ОСОБА_6 скоїв інкримінує мий йому злочин, у період відбуття іспитового строку покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 19.07.2013 року, та вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та слід призначити йому покарання за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі, та остаточно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, відповідно до вимог ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного по даному вироку, не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_7 суд враховує, обставини вчинення злочину, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальній відповідальності за скоєння тяжких злочинів, на шлях виправлення не встав, негативна характеристика з місця мешкання, моральна шкода потерпілій не відшкодована, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за якою він обвинувачується.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази - дві золоті сережки повернути потерпілої ОСОБА_8 .
Потерпілою ОСОБА_8 було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, де зазначено, що розмір шкоди визначається залежно від характеру правопорушення та з урахуванням вимог розумності та справедливості.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. задовольнити частково, а саме у розмірі 5 000 грн., так як задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди у вказаному розмірі буде відповідати принципам розумності та справедливості, оскільки моральна шкода заподіяна винними діями обвинувачених в результаті вчиненого ними кримінального правопорушення.
Керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373, 374, 376, 392,393, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шістьох місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 19.07.2013 року у вигляді одного року позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків у вигляді п`ятьох років шістьох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 23.05.2014 року, з доби фактичного затримання.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років шістьох місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком чинності, залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Початок терміну відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 23.05.2014 року, з доби фактичного затримання.
Речовий доказ дві золоті сережки вважати повернутими потерпілій ОСОБА_8 .
Стягнути у рівних частках з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 5 000 гривень.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженими в цей же термін з моменту вручення копії вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1