У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах

у складі:

головуючого - судді

Пошви Б.М. ,

суддів за участю прокурора
захисника засудженої

Кривенди О.В. і Мороза М.А.,
Кравченко Є.С., ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 14
червня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
захисника ОСОБА_1 на вирок Ялтинського міського суду АР Крим від 1 грудня 2004
року щодо ОСОБА_2

Вироком Ялтинського міського суду АР Крим від 1 грудня 2004 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судиму,

засуджено
за ч. 1 ст. 366 КК України до штрафу в сумі 850грн.

За ч. 2 ст. 367 КК України ОСОБА_2 виправдано.

На підставі п. “г” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 11.07.2003р.
звільнено ОСОБА_2 від призначеного покарання.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винуватою та засуджено за те, що вона з 18
листопада 2002 року, займаючи посаду ІНФОРМАЦІЯ_3 ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5”, а з 6
червня 2004 року - посаду ІНФОРМАЦІЯ_4 ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5”, будучи службовою
особою, внесла до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

А саме : 20.05.2003р. ОСОБА_2, складаючи податкову декларацію за квітень
2003р., не нарахувала і не внесла до податкових зобов'язань підприємства
орендну плату за договорами оренди з ВАТ “Торговий дім “Океан” у сумі 1
645,30грн. та дала її на підпис головному бухгалтеру ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5”
ОСОБА_5, а після підписання декларації здала її у ДПІ м. Ялти.

21.05.2003р. ОСОБА_2, складаючи
уточнюючу податкову декларацію за квітень 2003р., не нарахувала і не внесла до
податкових зобов'язань підприємства орендну плату за договорами оренди з ВАТ
“Торговий дім “Океан” у сумі 1 645,30грн. та дала її на підпис голові правління
ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5” ОСОБА_6, не повідомивши про зазначені порушення, а після
підписання декларації 22.05.2003р. здала її у ДПІ м. Ялти.

30.07.2003р. ОСОБА_2, складаючи уточнюючу податкову декларацію за квітень
2003р., не нарахувала і не внесла до податкових зобов'язань підприємства
орендну плату за договорами оренди з ВАТ “Торговий дім “Океан” у сумі 1
645,30грн. та дала її на підпис заступнику голови правління ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5”
ОСОБА_7, не повідомивши про зазначені порушення, а після підписання декларації
1.08.2003р. здала її у ДПІ м. Ялти.

20.06.2003р. ОСОБА_2, складаючи уточнюючу податкову декларацію за травень
2003р., не нарахувала і не внесла до податкових зобов'язань підприємства
орендну плату за договорами оренди з ВАТ “Торговий дім “Океан” у сумі 1 645,30грн.
та дала її на підпис голові правління ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5” ОСОБА_6, не
повідомивши про зазначені порушення, а після підписання декларації здала її у
ДПІ м. Ялти.

18.07.2003р. ОСОБА_2, складаючи податкову декларацію за червень 2003р., не
нарахувала і не внесла до податкових зобов'язань підприємства орендну плату за
договорами оренди з ВАТ “Торговий дім “Океан” у сумі 1 645,30грн. та дала її на
підпис голові правління ВАТ “ІНФОРМАЦІЯ_5” ОСОБА_6, не повідомивши про
зазначені порушення, а після підписання декларації 22.05.2003р. здала її у ДПІ
м. Ялти.

В апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційній скарзі захисник
ОСОБА_1 просить вирок щодо ОСОБА_2 скасувати, справу направити на нове
розслідування, посилаючись при цьому на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону,
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та порушення прав
ОСОБА_2 на захист, оскільки вона не була ознайомлена зі всіма матеріалами
справи.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, пояснення засудженої
ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_1 на підтримання касаційної скарги, думку прокурора
про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як убачається з мотивувальної частини вироку,
викладені в ньому показання свідка ОСОБА_3
та її показання під час досудового слідства містять істотні суперечності, що не було досліджено під час судового розгляду справи. Зокрема, із її показань, які вона
давала під час судового розгляду,
вбачається, що податкові декларації підписувала ОСОБА_2, яка знала про не включення в податкові зобов'язання
ПДВ за договорами оренди.

Проте, в ході досудового
слідства свідок ОСОБА_3 таких показань не давала, а зазначала, що декларації заповнювала вона
особисто, а про те, чи відомо ОСОБА_2 про не
включення в податкові зобов'язання ПДВ за договорами оренди, вона не знала.
Зазначала, що вказівку про не включення в податкові зобов'язання ПДВ за договорами оренди давав заступник
голови правління ОСОБА_5.

Під час судового
розгляду справи не були відповідним чином досліджені зазначені суперечливі
показання свідка ОСОБА_3, не була дана
їм належна оцінка, у зв'язку з чим, судом допущена неповнота судового слідства.

Крім цього, показання
свідка ОСОБА_3, викладені в обвинувальному
висновку не відповідають її показанням, викладеним у протоколах допиту її як
свідка та в протоколі очної ставки між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 Зокрема, в обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_3 пояснювала ОСОБА_2, про внесені в
декларацію дані, у тому числі говорила
і про не внесення в податкові зобов'язання ПДВ за договором оренди. Проте, як убачається із
протоколу очної ставки між ОСОБА_3 і
ОСОБА_2 таких пояснень вона не давала.

Свідки ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які давали категоричні показання про те, що заступник голови правління ОСОБА_5
давав вказівку про не включення в податкові зобов'язання ПДВ за договорами оренди зазначені обставини не підтвердили.
Органи досудового слідства не прийняли всіх необхідних та достатніх заходів для встановлення місця
перебування вказаної особи та її допиту, оскільки його
показання мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім цього, як з'ясовано матеріалами справи,
органами досудового слідства істотно
порушено вимоги ст. ст. 220-223 КПК України.

Відповідно до вимог ст.
223 КПК України, після закінчення слідства й виконання вимог ст. ст. 217 - 222
КПК України слідчий складає обвинувальний висновок, який, зокрема підписує із
зазначенням місця й часу його
складання.

Обвинувальний висновок
відносно ОСОБА_2 складено 30 червня 2004 року, а затверджено 10 серпня 2004 року. Проте, як
убачається з матеріалів
справи, після дати складення обвинувального висновку проводились слідчі дії, про що
свідчать дати на постановах та протоколах, які містяться в матеріалах справи.

Крім цього, із
документів, наданих захисником, та матеріалів справи вбачається, що у порушення
вищевказаних статей закону, ОСОБА_2 та її захисник не були належним чином
ознайомлені з усіма матеріалами справи, оскільки після ознайомлення з матеріалами справи,
останньому поштою було надіслано
копію постанови про часткове задоволення його клопотання про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_2
на підставі п. 2 ст. 6 КПК України та копію
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно податкового ревізора-інспектора Степанової І.В.

У зв'язку з цим вирок
суду щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а справа - направленню на нове розслідування, під час
якого зазначені порушення закону необхідно усунути.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_1
задовольнити.

Вирок Ялтинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 4 грудня 2004 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на
нове розслідування.

С у д д і :

Пошва Б.М.
Кривенда О.В. Мороз М.А.