Апеляційний суд Кіровоградської області
У Х В А Л А

Іменем України

29 червня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Драного О.П.,

суддів Палічука А.О. і ОСОБА_1,

за участю прокурора Замороза О.Р.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію засудженої ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2010 року, якою подання Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державного департамента України з питань виконання покарань в Кіровоградській області про скасування іспитового строку щодо засудженої

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки АДРЕСА_1, не одруженої, не працюючої, засудженої 8.10.2009 року вироком Знамянського міськрайонного суду за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.1, 305 ч.2, 70, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки,

задоволено і її направлено для відбування покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Вироком Знамянського міськрайонного суду від 8.10.2009 року ОСОБА_2 визнана винною і засуджена за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.1, 305 ч.2, 70 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України їй встановлено іспитовий строк на 3 роки і згідно вироку суду на неї покладено обовязки обовязків не мав.

Згідно подання кримінально-виконавчої інспекції Кіровоградського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції від 5.02.2010 року, матеріали справи щодо ОСОБА_2 у порядку ст. 78 ч. 2 КК України направлено до місцевого суду для вирішення питання про скасування засудженій іспитового строку та направлення її у місця позбавлення волі.

У поданні зазначено, що ОСОБА_2 з 27.11.2009 року перебувала на обліку в КВІ Ленінського району. Проте під час випробувального терміну

вона з 27.11.2009 року змінила місце свого проживання, про що повідомила інспекцію, та зобовязалася 1.12.2009 року зявитися до Ленінської інспекції для постановки на облік, але без поважної причини своєчасно не прибула. Тому 10.12.2009 року до Ленінського ВМ УМВС в області було направлено подання про її привід. В цей день вона прибула до інспекції, де повторно була ознайомлена з правилами та умовами відбуття покарання, винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію та видано їй направлення для проходження курсу лікування від наркоманії. На запит інспекції від 22.12.2009 року отримана відповідь з наркологічного диспансера, що піднаглядна виписана з диспансера через зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на тримання під вартою в СІЗО м. Кіровограда. 31.12.2009 року інспекцією встановлено, що у Кіровському районному суді м. Кіровограда знаходиться на розгляді кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за ст. 185 ч.1 КК України, суддя Солопов Ю.О., а станом на 5.02.2010 року стосовно неї знаходиться на розгляді кримінальна справа і у Ленінському районному суді м. Кіровограда, суддя Черненко І.В. Враховуючи допущені порушення, встановлено що засуджена не стала на шлях виправлення, чим не справдила довіру суду.

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.03. 2010 року скасовано звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком і направлено її в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на 5 років з посиланням на те, що засуджена ухиляється від відбування покарання та не стала на шлях виправлення.

У поданій на дану постанову суду апеляції, засуджена ОСОБА_2 просить її скасувати вказуючи на те, що вона є незаконною, оскільки на момент розгляду даного подання вона була засуджена за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2010 року за ст. 185 ч.2 КК України і також звільнена від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки, при цьому було враховано і вирок Знамянського міськрайонного суду від 8.10.2009 року. Проте, це суперечить вимогам ст. 61 Конституції України відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного й того ж виду за одне й те саме правопорушення. Також вказує на те, що після вироку від 8.10.2009 року вона знаходилась на лікуванні в наркологічному диспансері.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність залишення апеляції засудженої без задоволення, а постанови суду без зміни, перевіривши представлені матеріали справи та доводи апеляції засудженої колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 78 ч.2 КК України, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання у тому разі, якщо він не виконує покладені на нього обовязки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

За вказаних вище обставин, районний суд передчасно встановив, що засуджена не виконує покладені на неї за вироком суду обовязки, оскільки допустила 10 неявок на реєстрацію до кримінально-виконавчої системи, не повідомила про зміну місця проживання та 5.01.2010 року за постановою суду їй обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, а тому помилково скасував засудженій іспитовий строк та направив її у місця позбавлення волі, оскільки не повно дослідив всі обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.18) 15.03.2010 року від начальника Кіровоградського СІЗО до суду направлена довідка про те, що ОСОБА_2 засуджена 10.02.2010 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України даного покарання, покаранням призначеним за вироком Знамянського міськрайонного суду від 8.10.2009 року остаточно призначено 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75 і 76 КК України вона звільнена від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки.

До того ж вказаний вирок суду в апеляційному порядку не переглядався, та набрав чинності з 10.06.2010 року, оскільки в цей день ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження по даній справі було закрито у звязку з тим, що прокурор, який брав участь у розгляді справи відкликав свою апеляцію, а апеляції від інших учасників процесу по даній справі були відсутні.

За вищенаведених обставин справи, місцевий суд не вправі був розглядати по суті зазначене подання кримінально-виконавчої інспекції, оскільки провадження по справі слід було закрити у звязку з постановленням щодо засудженої нового вироку, яким призначено їй остаточно покарання за сукупністю злочинів, та саме з урахуванням покарання призначеного їй за вироком Знамянського міськрайонного суду від 8.10.2009 року.

З урахуванням зазначених вище обставин справи колегія суддів вважає, що апеляцію засудженої необхідно задовольнити, а постанову суду скасувати та провадження по даній справі закрити.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_2 задовольнити, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2010 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по даній справі закрити.

С У Д Д І :