В И Р О К

іменем України

"28" березня 2011 р.
Личаківський районний суд м.Львова

в складі : головуючого судді -
Шеремета Г. І.

при секретарі Литвинов Є.О.

за участю прокурора Ружицького
Р.

Підсудного ОСОБА_1

Адвокатів ОСОБА_13, ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львова,
українця, громадянина України, освіти
середньої-спеціальної, одруженого, не
працюючого, раніше не судимого,
проживаючий в АДРЕСА_2 за ст. 121 ч.2 КК
України,

, суд -

в с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_1 14 листопада 2005
року перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 в
стані алкогольного сп"яніння,
спричинив громадянину ОСОБА_3 тяжкі
тілесні ушкодження небезпечні для
життя в момент заподіяння: травму
грудної клітки у вигляді обширного
крововиливу на грудній клітці зліва,
перерлом грудини, множинні переломи
ребер зліва з пошкодженням
пристінкової плеври.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав,
пояснив, що тілесних ушкоджень ОСОБА_3
не наносив, підтвердив той факт що
14.11.2005 року у квартирі ОСОБА_4 та ОСОБА_3
в присутності інших осіб, а саме:
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
розпивали спиртні напої, між ними
дійсно виник побутовий конфлікт,
лаялись один на одного, жодної бійки
між ними не було, через два дні дізнався
про те, що ОСОБА_3 знайшли мертвим в
під"їзді будинку.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила,
що обставини побиття її сина ОСОБА_3 їй
стали відомі пізніше, оскільки в той
час в Україні була відсутня. Їй відомо
про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вкрали з
квартири сина телевізор. Приблизно в
цей час в квартирі ОСОБА_4 через
побутовий конфлікт було побито її сина
. З матеріалів справи про викрадення у
її сина телевізора та зі слів чоловіка
ОСОБА_3 їй відомо про те, що сина побив
підсудний ОСОБА_1.

Вина підсудного у вчиненому
стверджується ще й іншими доказами
зібраними по справі.

В судовому засіданні судом
допитано свідка ОСОБА_5, який пояснив,
що ОСОБА_3 ніхто не бив, покази на
попередньому слідстві давав під тиском
працівників міліції, зміна його
показів не пов"язана з тим, що був
обвинуваченим у нанесенні тяжких
тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3
та з подальшим закриттям кримінального
переслідування за цією статтею. ( а.с.64
т.2)

Свідок ОСОБА_3, батько
потерпілого, пояснив, що 15 листопада 2005
року відвідував свого сина, оскільки це
був день його народження. Син вже був
тяжко травмований, лежав, пояснив, що
напередодні його побили в квартирі
ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , особливо сильно
його бив ОСОБА_1 Хто це такий на той
момент не знав. В цей же день ходив за
ліками , 16 листопада купував мазь для
натирання, розтирав йому грудну клітку,
яка вся була чорного кольору.

Судом допитано свідка ОСОБА_4, яка
в судовому засіданні дала пояснення
про те, що 14.11.2005 року до неї в квартиру
прийшов ОСОБА_1, в той час проживала
разом з ОСОБА_5, який теж був у квартирі.,
згодом до них приєднались ОСОБА_6 та
ОСОБА_7. Разом з її батьком ОСОБА_4 всі
випивали спиртні напої, після приходу у
квартиру ОСОБА_3, вона чула якийсь шум,
суперечку, нічого не бачила, оскільки
була з дитиною у іншій кімнаті. Ніхто з
присутніх ОСОБА_3 тілесних ушкодження
не наносив, їй про це невідомо. Також
пояснила, що бачила на наступний день,
що ОСОБА_3 був побитий, робила йому
натирання в області грудної клітки.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що
підтримує пояснення своєї доньки
ОСОБА_3 не заперечив, що дійсно між
вказаними нею дійовими особами виник
конфлікт, ОСОБА_3 в його присутності
ніхто не бив, знає про те, що ОСОБА_3
помер через два дні.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що
підтримує свої покази, які давав на
попередньому слідстві. 15.11.2005 року йому
стало відомо від батька потерпілого
ОСОБА_3 та згодом і від самого
потерпілого, що 14.112005 року в квартирі
його сусідів ОСОБА_4 його побив ОСОБА_1 ,
а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викрали у нього
телевізор, бачив, що потерпілий був
сильно побитий в область грудини. Також
пояснив, що до потерпілого ОСОБА_3
приходив знайомий ОСОБА_1 ОСОБА_16, який
передав для лікування ОСОБА_3 200 дол.
США. Також пояснив, що зі слів
потерпілого ОСОБА_3 знає, що ОСОБА_1 бив
його в область грудної клітки ногами,
розбігаючись по коридору.

Свідок ОСОБА_10 дав покази в
судовому засіданні про те, що його
батько ОСОБА_3 йому пояснив, що 14.11.2005
року його було побито в квартирі
сусідів ОСОБА_4 особливо ОСОБА_1, також
викрадено телевізор, просив не
викликати швидку, бо боявся ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 14.11.2005
року був присутній в квартирі ОСОБА_4,
не заперечив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
виник конфлікт, однак такий був на
рівні словесної перепалки та ляпаса по
обличчю зі сторони ОСОБА_6. Нанесення
інших тілесних ушкоджень не бачив.

Оцінюючи зібрані по справі покази
свідків, суд до таких ставиться
неоднозначно. Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_3
ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судовому засіданні
фактично заперечили нанесення
підсудним ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_3
тілесних ушкоджень. Суд до таких
показів відноситься критично ,
оскільки під час попереднього слідства
по цій справі та по справі про
обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ст.187
КК України ( справа №1-170/07р) всі
пояснили, що в процесі сварки з ОСОБА_3
ОСОБА_1 наносив потерпілому удари
ногами в грудну клітку, чули стогін та
крик ОСОБА_3, свідок ОСОБА_3 просив не
бити потерпілого, стоячи на колінах.
Таку зміну показів в даному судовому
засіданні суд розцінює як таку, що
пов"язана із закриттям кримінальної
справи відносноОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
попередньому слідстві по
обвинуваченню за ст.121 ч.2 КК України за
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3
( а.с.64 т.2 постанова від 29.07.2008 року) та
бажанням посприяти підсудному ОСОБА_1
уникнути кримінальної
відповідальності за вчинене.

З таких же причин суд критично
ставиться до показів свідка ОСОБА_3 яка
є донькою ОСОБА_4 Покази вище
зазначених свідків в судовому
засіданні спростовуються показами
потерпілої та свідків ОСОБА_3,ОСОБА_10,
які зі слів потерпілого знають, що його
побив ОСОБА_1 З тих же причин суд не
надає віри поясненням свідка ОСОБА_5
даних в судовому засіданні, оскільки
на попередньому слідстві по даній
кримінальній справі давав чіткі,
послідовні покази, щодо подій які мали
місце 14.11.2005 року щодо побиття
потерпілого ОСОБА_3, такі ж покази
давав по кримінальній справі №1-170/07 про
своє обвинувачення за яке відбуває
покарання.

Свідок ОСОБА_9 теж підтвердив, що
зі слів ОСОБА_3 знає про те, що його
побив ОСОБА_1, а також те, що передав
йому на лікування 200 дол. США. Передачу
грошей на лікування потерпілому від
підсудного ОСОБА_1 також підтвердили
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_15

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи від 17.11.2005
року № 1149/05 смерть потерпілого ОСОБА_3
настала за одну добу до експертизи його
трупа в результаті тупої травми
грудної клітки у вигляді множинних
переломів ребер з пошкодженням тканини
легень і серця., яке ускладнилось
повітряною емболією. Вказані
пошкодження утворились утворилися
прижиттєво за 1-2 доби до настання його
смерті, а в наступному виникло
ускладнення , яке пов"язане з
безпосередньою причиною смерті у
вигляді проникаючого поранення лівої
легені, навколосерцевої сорочки,
стінки лівого серцевого шлуночка, яке
призвело до повітряної емболії. Про
давність травми свідчить характер
характер і забарвлення пошкоджень,
наявність фібринових відкладень на
серці і навколосерцевій сорочці. Дана
травма відноситься до тяжкого
тілесного пошкодження по ознаці
небезпеки для життя як в час заподіяння
так і в подальшому травматичному
процесі.

Допитаний в судовому засіданні
експерт ОСОБА_11, пояснив, що нанесені
потерпілому тілесні ушкодження
відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень. У потерпілого було виявлено
перелом 14 ребер, тілесні ушкодження
могли утворитися від дії тупих
предметів, кулаків, ніг у взутті, за
умов обмеженої поверхні. Смерть
потерпілого наступила внаслідок
ускладнень від отриманих травм. Після
таких травм проявляється утруднене
дихання, потерпілий може вільно
пересуватися, під час дихання у особи в
якої переламані ребра травмуються
легені, пошкоджуються дихальні шляхи.
Малоймовірним є те, що весь
патологічний процес утворився в момент
отримання травм, очевидно в
послідуюючу добу могли бути повторні
травми, які спричинили ускладнення .
Повторна травматизація виникає при
безпосередній дії на травмовану
ділянку тіла, а саме при сіданні,
вставанні, натисканні, в тому числі і
розтиранні. Весь патологічний процес
у потерпілого розвивався на протязі
певного часу, на момент отримання травм
виявлені ускладнення утворитися не
могли. Для цього була необхідна
повторна травматизація. Якби
потерпілий вчасно звернувся за
медичною допомогою, то не виникли б
ускладнення і не настала смерть.

Як встановлено в судовому
засіданні і з показів свідка ОСОБА_3 -
батька потерпілого та матері ОСОБА_8,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, сина
потерпілого ОСОБА_10, свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_16 , а також ОСОБА_5, всім відомо про
те, що з моменту конфлікту 14.11.2005 року
потерпілий до лікаря не звертався,
відмовлявся від виклику швидкої
допомоги, вів частково, відповідно до
свого самопочуття, рухливий спосіб
життя, лікувався шляхом розтирання
грудної клітки маззю. Суд приходить до
висновку про те, враховуючи пояснення
судово-медичного експерта в судовому
засіданні, що після отримання тяжких
тілесних ушкоджень в момент їх
заподіяння проходила додаткова
травматизація, яка в наступному
викликала ускладнення , які пов"язані з
безпосередньою причиною смерті. А тому
суд приходить до висновку про те, що в
діях підсудного ОСОБА_1 відсутній
причинний зв"язок між нанесенням
тяжких тілесних ушкоджень і пов"язаної
з ними смертю потерпілого.

Тому кваліфікацію дій підсудного
за ч.2 ст.121 КК України суд вважає не
правильною , такі дії слід
перекваліфікувати на ч.1 ст.121 КК
України, тобто умисне нанесення тяжких
тілесних ушкоджень небезпечних для
життя в момент їх заподіяння.

Вину підсудного в умисному
нанесенні тяжких тілесних ушкоджень
небезпечних для життя в момент їх
заподіяння суд вважає доведеною.

Обираючи покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини що обтяжують та пом'якшують
покарання, особу винного

Судом враховується, що вчинений
злочини відноситься до тяжкого.

Обтяжуючих відповідальність
обставин для підсудного не
встановлено.

Пом'якшуючими суд визнає ті
обставини, що підсудний раніше не
судимий, по місцю проживання
характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених
обставин, суд вважає, що до підсудного
можливо застосувати лише покарання
пов"язане з ізоляцією від суспільства в
межах санкції ст.121 ч.1 КК України.

В судовому засіданні заявлено
цивільний позов потерпілою ОСОБА_8 про
відшкодування витрат на поховання в
розмірі 10205 грн., а також витрат на
особисте лікування в розмірі 1773 грн. 85
коп. та моральної шкоди в розмірі 50000
грн. Суд вважає, що цивільний позов
підлягає до часткового задоволення в
частині стягнення моральної шкоди,
відмовляє в стягненні витрат на
поховання та особисте лікування,
оскільки підсудного ОСОБА_1 визнано
винним за ч.1 ст.121 КК України у зв"язку з
відсутністю причинного зв"язку між
нанесенням тяжких тілесних ушкоджень
та настанням смерті.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України,

суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 за ст. 121 ч.1 КК України на 6
( шість ) років позбавлення волі в
кримінально-виконавчій установі
закритого типу..

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1
-утримання під вартою залишити
попередню до вступу вироку в законну
силу.

Строк відбуття покарання рахувати з
часу фактичного затримання підсудного
з 28 липня 2008 року.

Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12
моральну шкоду в сумі 20000 ( двадцять) тис
грн.

Термін апеляційного оскарження - 15 діб.
з моменту вручення копії вироку під
розписку засудженому.

Суддя:
Шеремета Г. І.