Справа №
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Нікітіна Ю.І., Школярова
В.Ф.,

за участю прокурора

Морозової С.Ю.,

засудженого захисника

ОСОБА_1,ОСОБА_2,

розглянула у
судовому засіданні у м. Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора м. Києва на вирок Оболонського
районного суду м. Києва від 30 листопада 2006 року.

Вказаним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 368 КК України до позбавлення волі строком на
5 років з
позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування основного покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на
нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що він, перебуваючи на посаді
заступника голови комісії з питань житлово-комунального господарства та
комунальної власності Оболонської районної у м. Києві ради, будучи службовою
особою, яка займає відповідальне становище, 3 жовтня 2006 року, близько 17
год., в приміщенні ТОВ «Гайдамаки», що розташоване по вул. Фрунзе, 152 у м.
Києві, шляхом вимагання отримав хабара від директора ТОВ «Гайдамаки» ОСОБА_3 у
сумі 3000 доларів США за сприяння у продовженні договору оренди вказаного
приміщення.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування вироку суду
та направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку з
невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та
особі засудженого внаслідок м'якості, а також неправильного застосування судом
кримінального закону, посилаючись на необгрунтоване застосування ст. 75 КК
України по відношенню до ОСОБА_1

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав
касаційне подання, засудженого та його захисника, які просили залишити вирок
місцевого суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 в одержанні ним як службовою
особою, яка займає відповідальне становище, хабара, поєднане з його вимаганням,
відповідають фактичним обставинам справи, обґрунтовані сукупністю розглянутих в
судовому засіданні і наведених у вироку доказів.

Правильність застосування судом кримінального закону у частині кваліфікації
дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 368 КК України сумнівів не викликає і прокурором не
оспорюється.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у
межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає
відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка
вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її
виправлення та попередження нових злочинів.

Ухвалюючи
рішення про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі ст. 75
КК України, суд безпідставно послався
на те, що наявність таких обставин, що
пом'якшують покарання, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
позитивні характеристики, наявність на утриманні неповнолітньої дитини,
відсутність судимості у ОСОБА_1, суттєво знижують ступінь тяжкості вчиненого
вказаною особою злочину. Дані обставини характеризують ступінь суспільної
небезпечності самої особи, а не злочину.

Приймаючи
рішення про звільнення ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, суд не
взяв до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, який є характерним
показником рівня суспільної небезпечності, що визначається судом, виходячи з
фактичних обставин справи.

Так, злочин, вчинений ОСОБА_1, відповідно до ст. 12 КК
України відноситься до категорії тяжких, і основне покарання за нього може бути
призначено лише у виді позбавлення волі.

Прийняттям закону України від 5 жовтня 1995 р. «Про
боротьбу з корупцією» державою засвідчена висока суспільна небезпечність
злочинів, пов'язаних із корупційними діяннями, вчиненими, зокрема, посадовими
особами місцевого самоврядування.

Згідно з матеріалами справи умисні дії ОСОБА_1 виразились
в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, в будь-якому
вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара будь-якої дії з
використанням наданого їй службового становища, поєднаного з вимаганням хабара.
Дані кваліфікуючі ознаки одержання хабара свідчать про підвищену суспільну
небезпечність цього злочину.

Судова колегія вважає, що мотиви, наведені у вироку, є
недостатніми для звільнення ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
випробуванням.

За
таких обставин вирок Оболонського районного суду м.
Києва від 30 листопада 2006 року підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий судовий розгляд, під час якого серед іншого належить
врахувати вищенаведене і перевірити усі доводи, на які посилається прокурор у
касаційному поданні. Якщо при новому судовому розгляді справи суд дійде
висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому
злочину, то покарання йому має бути призначеним з дотриманням вимог ст. 65 КК
України.

Керуючись
статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційне
подання заступника прокурора м. Києва задовольнити.

Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30
листопада 2006 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд у той же суд у іншому складі суду.

С У Д Д І:

Присяжнюк Т.І. Нікітін Ю.І. Школяров
В.Ф.