У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.

суддів

Канигіної Г.В., Мороза М.А.

за участю прокурора

Ковтун Н.Я.

розглянула
у судовому засіданні 21 лютого 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20 листопада 2007 року щодо нього.

Вироком Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 червня 2007 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця і жителя м. Олександрія,

раніше судимого:

- 23 травня 2005 року Олександрійським міським судом

за ч. 2 ст. 307 КК України на 3 роки позбавлення волі

з іспитовим строком 1 рік;

- 16 січня 2007 року тим же судом за ч. 2 ст. 186 КК
України

на 4 роки позбавлення волі з випробуванням,

з іспитовим строком 1 рік,

за ч. 1
ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України ОСОБА_1
зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця
проживання та періодично з'являтися для реєстрації, а також пройти курс
лікування від наркоманії.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у доход
держави 423 грн. 70 коп. судових витрат.

Вироком Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20 листопада 2007 року вирок Олександрійського
міськрайонного суду від 12 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 в частині призначення
покарання скасовано.

ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 309
КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України за
сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано
невідбуте покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 16
січня 2007 року і остаточно призначено ОСОБА_1 позбавлення волі на строк 4 роки
1 місяць.

У решті вирок Олександрійського
міськрайонного суду від 12 червня 2007 року залишено без зміни.

ОСОБА_1 незаконно придбав і зберігав
небезпечний наркотичний засіб без мети збуту.

Як визнав суд першої інстанції, з
рішенням якого у цій частині погодився апеляційний суд, ОСОБА_1 у листопаді
2006 року, поблизу стадіону «Ніка» у м. Олександрія нарвав листя дикоростучої
коноплі і сховав поблизу стадіона.

15 березня 2007 року, о 12 годині 30
хвилин, ОСОБА_1 забрав прихований наркотичний засіб і зберігав його при собі.
Приблизно о 13 годині ОСОБА_1 було затримано працівниками міліції і при огляді
у нього було вилучено 373 гр. (у висушеному вигляді) - особливо небезпечного
наркотичного засобу - канабісу.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
просить судові рішення щодо нього скасувати і прийняти рішення про призначення
йому покарання не пов'язаного із позбавленням волі, урахувавши стан його
здоров'я та інші обставини.

Прокурором касаційне подання не
принесено.

Заслухавши доповідача, міркування
прокурора про скасування вироку апеляційного суду у зв'язку із тим, що суд
вийшов за межі апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
засудженого, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції щодо
доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину, обґрунтований показаннями
засудженого, який як під час досудового слідства, так і у суді повністю визнав
свою винуватість, а також іншими дослідженими судом доказами.

Висновок суду належним чином
умотивований і засудженим не оспорюється.

Рішення місцевого суду щодо винуватості
ОСОБА_1 в частині незаконного придбання і зберігання ним без мети збуту
особливо небезпечного наркотичного засобу, було перевірено апеляційним судом за
апеляцією прокурора та за участю засудженого і обґрунтовано визнано правильним.

Що стосується призначення місцевим
судом покарання, то у цій частині суд припустився помилки, оскільки не урахував
те, що ОСОБА_1 був засуджений 16 січня 2007 року за ч. 2 ст. 186 КК України до
позбавлення волі строком на 4 роки, був звільнений від відбування покарання,
про що суду було достеменно відомо.

Постановляючи новий вирок, апеляційний
суд, відповідно до вимог ст. 71 КК України, частково приєднав до призначеного
за вироком покарання за ч. 1 ст. 309 КК України, покарання невідбуте за
попереднім вироком.

Апеляційний суд дійшов правильного
висновку, що ОСОБА_1 вчинив злочин у період іспитового строку, оскільки його
було затримано із особливо небезпечним наркотичним засобом, який він незаконно
зберігав при собі,
15 березня 2007 року, тобто після постановлення попереднього вироку.

Апеляційний суд, призначаючи ОСОБА_1 покарання, урахував усі, у тому числі
й пом'якшуючі обставини, і призначив покарання, що є достатнім і необхідним.

Колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення покарання.

Порушень кримінально-процесуального закону, що тягнуть скасування чи зміну
судових рішень не виявлено.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 12 червня 2007 року та вирок Апеляційного суду
Кіровоградської області від 20 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Кравченко К.Т. Канигіна
Г.В. Мороз М.А.