Справа №469/457/13-к 29.10.2013 29.10.2013 10.10.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-КП/ 784/ 256/13
Категорія: 185 ч.2 КК України
Головуючий у першій інстанції
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого Олещук Т.Л.

суддів Семенчука О.В., Значок І.С.

за участю прокурора

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0000222 за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2013 року, яким стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Лугове, Березанського району, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, тимчасово проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 раніше судимого:

23.06.2011 р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.263 КК України до позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік;

17.09.2012 р. Березанським районним судом Миколаївської області за ч.2, 3 ст. 185, ч.2 ст.263 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

ухвалено обвинувальний вирок за ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Березанського районного суду Миколаївської області від 17.09.2012р. та остаточно призначено покарання 3 роки 7 місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин. На початку квітня 2013 року, точної дати досудовим розслідуванням та судом не встановлено, близько 17 години обвинувачений ОСОБА_3, знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, на території домоволодіння потерпілого ОСОБА_4, за адресою: АДРЕСА_3 Березанського району Миколаївської області, повторно, таємно викрав спортивний велосипед марки «BY USA», спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 1500 грн.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3 не оспорюючи фактичних обставин справи і кваліфікації своїх дій, просить пом'якшити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Вважає, що суд не прийняв до уваги думку потерпілого, який претензій до апелянта не має і просив не позбавляти його волі, а також те, що він є інвалідом 3 групи.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_3 на підтримку апеляції, думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні відповідає фактичним обставинам справи та засудженим не оскаржується.

Що стосується призначеного покарання, то суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, правильно обрав його вид та розмір. Судом враховано ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше судимий, кримінальне правопорушення вчинив в період іспитового строку. Також судом враховано визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які пом'якшують покарання, вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння та рецидив злочинів, що є обставинами, які обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, суд правильно прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних розмірах строку покарання, передбаченого законом за вчинений злочин.

Оскільки обвинуваченим скоєно злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, при призначенні остаточного покарання суд обґрунтовано застосував положення ст.71 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України колегія суддів не вбачає.

Щодо посилання в апеляції обвинуваченого ОСОБА_3 на позицію потерпілого про призначення міри покарання, то вона не є для суду обов'язковою.

Враховуючи наведене колегія суддів визнає, що призначене засудженому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Тому підстави для зміни вироку в цій частині відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішенні колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 17 червня 2013 року у відношенні ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляцію обвинуваченого ОСОБА_3 без задоволення.

Головуючий

Судді: