Справа № 192/130/15-к
Провадження № 1-кп/192/46/15
Ухвала
"05" лютого 2015 р.

смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши підготовче судове засідання кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

28 січня 2015 року з прокуратури Солонянського району Дніпропетровської області до Солонянського районного суду надійшов обвинувальний акт кримінального провадження № 0000133 від 02 лютого 2013 року, відносно ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, обвинувачені та потерпілі проти призначення справи до судового розгляду не заперечували, клопотань не заявили.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до п.2, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити: анкетні відомості кожного обвинуваченого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Викладаючи анкетні відомості обвинуваченого ОСОБА_8 , слідчий зазначив про наявність у обвинуваченого судимостей, при цьому вказано, що ОСОБА_8 був 27 липня 2005 року звільнений від відбуття покарання призначеного судом вирком від 11 червня 2003 року, на підставі Закону України Про амністію від 31 травня 2007 року. Враховуючи зазначену дату звільнення, 27 липня 2005 року, у обвинуваченого, відповідно до ст.ст. 89, 90 КК України вже відбулось погашення даної судимості і він є не судимим.

Викладаючи фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення по епізоду крадіжки майна ОСОБА_4 наприкінці січня 2013 року, слідчий зазначив, що обвинувачені мали єдиний умисел на повторне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, при цьому слідчим не зазначено, з яких підстав дії обвинувачених кваліфіковані за ознакою повторності, враховуючи ту обставину, що згідно анкетних даних обвинувачені є раніше не судимими, крім того слідчим не зазначено, коли відбулась змова обвинувачених, чи було розподілення ролей для вчинення даного злочину між обвинуваченими, хто з обвинувачених і саме які дії виконував під час вчинення злочину.

При викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення по епізоду крадіжки майна ОСОБА_10 , слідчим допущено арифметичну помилку при визначені загального розміру матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому.

Аналогічні порушення допущені слідчим і при викладені епізоду крадіжки майна ОСОБА_7 , а саме не зазначено коли відбулась змова обвинувачених, чи було розподілення ролей для вчинення даного злочину між обвинуваченими, хто з обвинувачених і саме які дії виконував під час вчинення злочину, а також не арифметично не вірно визначено загальний розмір матеріальної шкоди спричиненої потерпілому.

Окрім цього викладаючи фактичні обставини по епізоду замаху на крадіжку майна ОСОБА_11 , слідчим не зазначено вид замаху, який вчинено обвинуваченими, закінчений чи не закінчений, не викладено повністю обставини вчинення даного незакінченого злочину, окрім цього при кваліфікації дій ОСОБА_8 слідчим не здійснено посилання на відповідну частину ст.15 КК України, посилання на яку є обов`язковим при кваліфікації незакінченого злочину.

Вказуючи на неможливість встановлення слідством точної дати вчинення злочинів по епізоду крадіжки майна ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , слідчий не врахував, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудового розслідувань по вказаним епізодам доданого до обвинувального акту вбачається певний проміжок часу, в який було вчинено злочини.

За епізодом крадіжки майна ОСОБА_5 дата вчинення злочину не відповідає даті, зазначеній у витягу з ЄРДР.

Окрім недоліків обвинувального акту, наявні і недоліки при складанні обов`язкового додатку до нього: реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вказаної норми реєстр матеріалів не містить всіх процесуальних дій, проведених слідчим, та даних про результати вказаних дій, оскільки слідчим вказано не найменування процесуальної дії, а назву документу яким її зафіксовано.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд

У х в а л и в:

Обвинувальний акт кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачених у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, повернути прокурору.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжити до набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили 18 лютого 2015 року, а у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий