У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Шевченко Т.В.

суддів за участю прокурора

Верещак В.М., Гошовської Т.В. Колесничнка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 лютого 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням заступника Генерального прокурора
України на вирок Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки
Крим від 12 травня 2006 року щодо ОСОБА_1.

Зазначеним
вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

раніше
не судимого,

засуджено
за ст. 191 ч.3 КК України на 3 років позбавлення волі з позбавленням права
займати посади, пов'язані з обслуговуванням матеріальних цінностей терміном на
1 рік.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком 1 рік, а також покладено обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання.

В
апеляційному порядку вирок не переглядався.

ОСОБА_1.
засуджено за те, що він, працюючи ІНФОРМАЦІЯ_2 приватного підприємства ОСОБА_2,
будучи матеріально-відповідальною особою та уповноваженим на отримання
хлібобулочної продукції в ОАО “Кримхліб” Євпаторійського хлібокомбінату,
здійснював доставку продукції в
торгівельні об'єкти за відповідним маршрутом, отримував грошові кошти за
доставлену хлібобулочну продукцію, та у період з 12 грудня по 31 грудня 2005
року умисно, із корисливих спонукань, при отриманні хлібобулочної продукції в
ОАО “Кримхліб”, систематично, повторно,
здійснював додаткові замовлення каламитського хліба для ПП ОСОБА_2., який
реалізовував, а отримані гроші на загальну суму 3347.04 грн. привласнив та
витратив на власні потреби.

У касаційному
поданні заступник Генерального прокурора України, не оспорюючи доведеності
винності ОСОБА_1., покликається на те, що суд всупереч вимогам закону звільнив
засудженого від відбування основного та додаткового покарання, просить вирок
щодо засудженого скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
законну та невідповідністю призначеного
судом покарання тяжкості злочину і особі
засудженого внаслідок м'якості, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді,
прокурора, який підтримав подання частково і просив застосувати ст.69 КК
України, звільнивши засудженого від додаткового покарання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи, викладені у касаційному поданні
прокурора, колегія суддів вважає, що подання підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
йому злочину за наведених у вироку обставин відповідають дослідженим у судовому
засіданні доказам і не оспорюються у касаційному поданні. Кваліфікація дій
засудженого за ч.3 ст.191 КК України є
правильною і також не оспорюється.

Як видно із
змісту мотивувальної частини вироку, вирішуючи питання призначення ОСОБА_1
покарання, суд прийшов до висновку про можливість звільнення його від
відбування основного покарання на підставі ст.75 КК України і про необхідність
застосування додаткового покарання у виді позбавлення права займати посади,
пов'язані з обслуговуванням матеріальних цінностей.

Разом з
тим, враховуючи, що тяжких наслідків від злочину не настало, позитивну
характеристику з місця проживання та роботи засудженого, який щиро розкаявся у
вчиненому, на момент постановлення вироку мав на утриманні вагітну дружину,
колегія суддів вважає можливим звільнити засудженого від додаткового
покарання, застосувавши ст.69 КК
України.

Керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника
Генерального прокурора України задовольнити частково.

Вирок Сакського міськрайонного суду
Автономної Республіки Крим
від 12 травня 2006 року щодо
засудженого ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст.69 КК України засудженого звільнити від додаткового
покарання.

Судді:

Шевченко
Т.В. Верещак
В.М. Гошовська
Т.В.