Справа № 1/2506/242/11
П О С Т А Н О В А

16 травня 2011 р. м. Чернігів

Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Самусь Л.В., при секретарі - Сидорець Ю.В., з участю прокурора Дробнохода І.М., захисника ОСОБА_1, обвинуваченого ОСОБА_2,

здійснивши попередній розгляд кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :

При попередньому розгляді справи прокурор доповів про можливість призначення справи до судового розгляду.

Захисником ОСОБА_1 заявлено клопотання про повернення справи на додаткове розслідування в звязку з невиконанням органом досудового слідства ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2011 р. про повернення справи на додаткове розслідування, мотивуючи тим, що досудове слідство фактично не проводилось, вказівки апеляційного суду виконані не були, що унеможливлює призначити справу до розгляду та усунути всі недоліки в судовому засіданні, враховуючи, що апеляція ОСОБА_2 була задоволена у повному обсязі. Вказане клопотання було підтримано обвинуваченим.

Проти задоволення клопотання заперечував прокурор, посилаючись лише на те, що таке клопотання може бути заявлено під час розгляду справи, а не при попередньому її розгляді.

Разом з тим, встановлено, що під час досудового слідства були допущені порушення вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.

Так, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2011 р. (т.2 а.с.123-126) апеляція засудженого ОСОБА_2 була задоволена, вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.11.2010 р. щодо ОСОБА_2 скасований, а справу повернуто прокурору міста Чернігова на додаткове розслідування. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи апеляцію засудженого, зазначив, що відповідно до матеріалів справи засуджений та його захисник звертались з клопотанням про проведення медичного обстеження засудженого, посилаючись на застосування фізичного насильства та здійснення тиску з боку працівників міліції, в звязку з чим 30.08.2010 р. постановою Деснянського районного суду м. Чернігова (т.1 а.с.176-177) було надано судове доручення органу, який проводив досудове слідство та прокуратурі міста Чернігова, в якій зазначалось, що необхідно встановити чи мались у ОСОБА_2 тілесні ушкодження та провести перевірку стосовно неправомірних дій з боку працівників міліції в приміщенні міського відділу міліції і слідчого ізолятору. Проте, дане доручення місцевого суду в цій частині виконано не було. Крім того, в ухвалі суду також зазначалось, що під час досудового слідства не були перевірені доводи захисника та засудженого стосовно фальсифікації в протоколі його затримання, оскільки той стверджував, що він не відмовлявся від захисника під час затримання. В звязку з чим, враховуючи допущені в справі істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, без усунення яких вона не може бути призначена до судового розгляду та розглянута в суді, вирок був скасований з направленням справи прокуророві на додаткове розслідування.

Однак, не дивлячись на вказівки апеляційного суду, які докладно вказані в ухвалі про повернення справи на додаткове розслідування про проведення конкретних слідчих дій з послідуючим винесенням процесуальних документів та прийняттям відповідних рішень, значна їх частина не виконана без будь-яких на те законних підстав, а слідчий обмежився лише наданням постанови помічника прокурора м. Чернігова від 12.04.2011 р. (т.2 а.с.136-137) про відмову в порушенні кримінальної справи відносно співробітників Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ст. ст. 364, 365 КК України, яка однозначно не виключає факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_2 за обставини, на які він вказував під час розслідування кримінальної справи, оскільки єдиний документ, причому, який має лише дотичне відношення до цих обставин, являє собою лист в.о. начальника Чернігівського слідчого ізолятора від 10.08.2010 р. (т.2 а.с.4), тобто був наданий ще до винесення постанови суду про виконання судового доручення, в якому вказано, що ОСОБА_2 був оглянутий 07.06.2010 р. лікарем неврологом і йому встановлено діагноз : наслідки закритої черепно-мозкової травми (березень 2010 р. анамнестично), за умови відсутності інших медичних документів, не підміняє судження відповідного органу з цього питання. Тим більше, у постанові від 12.04.2011 р. про відмову в порушенні кримінальної справи однозначно не спростовані і твердження ОСОБА_2 щодо фальсифікації документів, тому зазначена постанова не свідчить про повну прокурорську перевірку з цих обставин, зазначених в ухвалі апеляційного суду.

Тобто, прокурор, направивши справу до суду, не вжив інших необхідних заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження обставин справи.

Перелічений комплекс грубих порушень вимог Кримінально-процесуального кодексу України з боку особи, яка провадила досудове слідство є таким, що унеможливлює, відповідно до вимог ст. 245 КПК України, призначити справу до судового розгляду до усунення вищезазначених порушень закону, оскільки така неправильність досудового слідства не може бути усунута, як в ході попереднього розгляду справи, так і судового слідства, враховуючи, що це потребує виконання процесуальних рішень, які віднесені до виключної компетенції органу досудового слідства, про що і зазначалось в ухвалі апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2011 р.

Вищезазначені порушення не оцінювались при попередньому розгляді справи, як докази, а лише були вивчені, як обставини, передбачені п.5 ч.1 ст. 237 КПК України, з урахуванням того, що вказівки апеляційного суду є обовязковими.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в апеляційному порядку, є обовязковими для органів дізнання і досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, в ході якого необхідно усунути всі вищезазначені порушення закону, а також провести у повному обсязі всі необхідні слідчі дії відповідно до вимог ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 17.02.2011 р. Виконання цього є обовязковим, відповідно до вимог ст. 64 КПК України.

Керуючись ст. ст. 237, 240, 244 п.6, 246 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч.2, 15 ч.2, 153 ч.1 КК України, повернути прокурору міста Чернігова для організації проведення додаткового розслідування.

Запобіжним заходом щодо ОСОБА_2 залишити утримання під вартою.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення сторони можуть подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя Л.В. Самусь