Справа № 495/1669/15-к

ВИРОК
26.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Глибоке, Татарбунарського району Одеської області, молдованина, громадянина України, освіта середньо спеціальна, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України,-
сторони кримінального провадження:
старший прокурор військової прокуратури Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3
Відповідно до Указу Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію» в Україні оголошено часткову мобілізацію. На виконання зазначеного Указу обвинувачений ОСОБА_3 був призваний на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01 квітня 2014 року № 136-ОС обвинувачений ОСОБА_3 призначений на посаду водія-електрика групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування держаного кордону інженерно-технічного відділу. На підставі рішення атестаційної комісії від 29 серпня 2014 року № 13, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від
01 вересня 2014 року № 355-ОС обвинувачений ОСОБА_3 призначено на посаду водія інженерно-саперного відділення оперативно-бойової прикордонної комендатури. Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на вищевказаній посаді, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, обвинувачений ОСОБА_3 був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
05 вересня 2014 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 на підставі вимог розпоряджень АДПСУ від 13 серпня 2014 року № Ш/24-1411 «Про формування оперативно-бойової прикордонної комендатури» та від 17 серпня 2014 року № Ш/24-1445 «Про введення штатної оперативно-бойової прикордонної комендатури» з метою якісної підготовки персоналу оперативно-бойової прикордонної комендатури в особливий період в країні, удосконалення спеціальних знань та практичних навичок, необхідних для виконання за призначенням виданий наказ від 05 вересня 2014 року
№ 1069- аг «Про проведення зборів з персоналом оперативно-бойової прикордонної комендатури».
07 вересня 2014 року о 10.00 годині начальником зборів полковником ОСОБА_7 , до особового складу оперативно-бойової прикордонної комендатури, в тому числі і до обвинуваченого ОСОБА_3 було доведено наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05 вересня 2014 року № 1069-аг «Про проведення зборів з персоналом оперативно-бойової прикордонної комендатури».
Однак, обвинувачений ОСОБА_3 , порушуючи статті 11, 16, 30, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про обов`язок виконати наказ командира і вибути за межі дислокації військової частини НОМЕР_1 , будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, 07 вересня 2014 року о 10.00 годині АДРЕСА_2 , відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин 07 вересня 2014 року на польові навчання у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури не вибув.
Обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 01 квітня 2014 року № 136-ОС він був призначений на посаду водія-електрика групи інженерних робіт відділення інженерного облаштування держаного кордону інженерно-технічного відділу. 07 вересня 2014 року о 10.00 годині начальником зборів полковником ОСОБА_7 до особового складу оперативно-бойової прикордонної комендатури, в тому числі і до нього був доведений наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 05 вересня 2014 року № 1069-аг «Про проведення зборів з персоналом оперативно-бойової прикордонної комендатури». Однак, він відмовився виконати наказ командира і вибути за межі дислокації військової частини і в подальшому 07 вересня 2014 року на польові навчання у складі оперативно-бойової прикордонної комендатури не вибув. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати, оскільки він одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей та батьки.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ст. 402 ч.1 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, не працює, він одружений та на утриманні має двох малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, щиро розкаявся у скоєному, на стадії досудового розслідування і в судовому засіданні давав правдиві показання (а.с. 25-36).
Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, одружений та на утриманні має двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі, та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільні позови, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч.1 КК України і на підставі санкції даної статті призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не обиралась.
Цивільні позови, речові докази та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку
Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.
СУДДЯ