Справа №463/6223/14-к
Провадження №1-в/463/6/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2015 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді- ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування його від покарання у виді штрафу призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 засуджений вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. в дохід держави.

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про звільнення його від покарання у виді штрафу на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» посилаючись на те, що його засуджено до покарання у виді штрафу та на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» це покарання не виконано та він має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав заяву та просив її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 , оскільки засуджений не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2014 році» по тяжкості скоєного злочину.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_4 , пояснення прокурора, проаналізувавши матеріали даної справи, суд вважає, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування його від покарання у виді штрафу призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року ОСОБА_4 засуджено за за ч. 1 ст. 203-2 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51000 грн. в дохід держави.

Злочин за яким ОСОБА_4 вироком суду визнано винним, відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 1 ст. 203-2 КК України передбачає покарання у виді штрафу від десяти тисяч до сорока тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог Закону України «Про амністію у 2014 році», даний закон поширюється на засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за вчинення умисного злочину, який є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 не підлягає до задоволення

На підставі наведеного, керуючись ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст.ст.369-372, 376, 395, 532, 539 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання у виді штрафу призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21.11.2013 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1