Справа № 1-160/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.01.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Сливка В. В.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, військовозобов?язаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимого, одруженого, працюючого охоронцем в Білоцерківському державному аграрному університеті, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, пр-к Горького, 16, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2010 року, близько 18 год. 50 хв., ОСОБА_4 під час сварки, що виникла між ним та ОСОБА_5 на дорозі в пр-ку Горького у м. Білій Церкві навпроти домоволодіння № 12-А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_5 удар головою в область лоба, а коли той від удару впав на землю, продовжуючи свої дії, спрямовані на спричинення останньому тілесних ушкоджень, наніс потерпілому декілька цілеспрямованих ударів ногами по тулубу, по лівій руці та в область ребер з лівого боку, заподіявши ОСОБА_5, згідно висновку судово-медичної експертизи № 417/д від 21.12.2011 року, тілесні ушкодження у виді перелому 9-го ребра зліва по лопатковій лінії та внутрішньосуглобового перелому дистального відділу лівої променевої кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для повного зрощення переломів необхідний тривалий час більше ніж три тижні.

Підсудний ОСОБА_4 частково визнав себе винним у скоєному.

Показав, що мешкає в будинку № 16 в пр-ку Горького у м. білій Церкві. В будинку № 12 у цьому ж провулку мешкає ОСОБА_5.

17.07.2010 року, близько 18 год. 50 хв., він між ним та ОСОБА_5 виникла сварка з приводу того, що він став відкидати з проїжджої частини провулку куски шиферу, які незадовго до цього накидав на дорогу їх сусіда ОСОБА_6, і які мішали проїзду транспортних засобів. Під час сварки ОСОБА_5 став нецензурно лаятись та ображати його і він, невтримавшись, відповів йому тим же. Обурившись на таку відповідь ОСОБА_5 вдарив його по голові щіткою для миття автомобіля, яку тримав у руці. Увідповідь він вдарив ОСОБА_5 і той впав на землю. Потім останній підвівся з землі і знову пішов на нього. Він подумав, що ОСОБА_5 знову хоче його вдарити, і чи то вдарив, чи штовхнув його ще раз. Від удару потерпілий знову впав на землю.

У зв?язку з тим, що від події минуло вже півтора року, він не пам?ятає чи наносив ОСОБА_5 удари руками та ногами коли той лежав на землі, однак допускає, що міг це зробити, оскільки був дуже злим на останнього.

Потім потерпілий підвівся з землі і пішов додому, а він продовжив відкидати з дороги куски шиферу. А через деякий час приїхала машина швидкої медичної допомоги и ОСОБА_5 відвезли до лікарні.

Стверджує, що не мав наміру заподіювати потерпілому тілесні ушкодження, і що бійку, під час якої останній їх отримав, спровокував сам потерпілий.

Окрім часткового визнання самого ОСОБА_4 вина підсудного у вчиненому підтверджується зібраними у справі доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5, котрий ствердив, що, побачивши, що підсудний відкидає з дороги куски шиферу, якими сусід ОСОБА_6 засипав ями, він дійсно зробив йому з цього приводу зауваження і на цьому грунті між ними виникла сварка. Під час цієї сварки ОСОБА_4 підійшов до нього і наніс удар головою в його голову. Від удару він впав на землю на правий бік і на кілька секунд втратив свідомість. ОСОБА_4 в цей час став наносити йому удари ногами по тулубу. Коли прийшов до тями весь лівий бік його тулуба був побитий.

В цей час прибігли його мати ОСОБА_7 та дружина ОСОБА_8 і підсудний припинив свої дії.

Потім йому стало погано і він зателефонував у міліцію, а дружина викликала швидку медичну допомогу і його відвезли до лікарні, де з?ясувалося, що врезультаті побиття ОСОБА_4 йому були спричинені переломи ребер та кісток.

Свідок ОСОБА_7 показала, що знаходилась в будинку, коли почула сварку між сином ОСОБА_5 та підсудним ФЕНЧЕНОМ Є. М.. Підійшовши до місця події побачила, як ОСОБА_4 вдарив його своєю головою в область лоба. Від удару ОСОБА_5 впав на землю і підсудний почав наносити йому удари ногами в по тулубу: в область живота, ребер, рук, якими той прикривався. Побачивши це вона почала кричати та відтягувати ОСОБА_4 від ОСОБА_5, котрий продовжував лежати на землі. В цей час прибігла ОСОБА_8 і допомогла їй припинити побиття потерпілого. Потім потерпілому стало погано і вони викликали швидку медичну допомогу та міліцію. ОСОБА_5 відвезли до лікарні і там з?ясувалося, що діями ОСОБА_4 йому спричинено тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_8 показала, що самого побиття потерпілого не бачила, оскільки коли, почувши крики, вийшла на дорогу, ОСОБА_7 вже розбороняла ОСОБА_4 і ОСОБА_5. Вона лише допомогла ОСОБА_7 розборонити останніх.

Зі слів ОСОБА_7 їй відомо, що підсудний під час сварки вдарив потерпілого в голову своєю головою, а коли той впав - бив його ногами.

Потім ОСОБА_5 стало погано і його відвезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_6 показав, що, почувши сварку, вийшов до дороги і бачив, як ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 і вдарив його своєю головою по голові в область лоба. ОСОБА_5 від удару впав на землю і ОСОБА_4 почав наносити йому удари ногами по тулубу. Потім появились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і припинили бійку. Потерпілий пішов додому, а через деякий час приїхала машина швидкої медичної допомоги і останнього відвезли до лікарні.

Свідок ОСОБА_9 показав, що також, почувши крики, вийшов на дорогу і бачив, як ОСОБА_5 замахнувся на ОСОБА_4 щіткою для миття автомобіля, і як той увідповідь штовхнув останнього двома руками в груди. ОСОБА_5 впав на землю, потім підвівся і ОСОБА_4 ще раз штовхнув його. Потерпілий знову впав на землю. Потім прибігли дружина та мати потерпілого ОСОБА_5 і розборонили останніх.

Аналогічні обставини підтвердив свідок ОСОБА_10, котрий ствердив, що потерпілий під час сварки першим вдарив підсудного щіткою по голові.

Свідок ОСОБА_11 показав, що після того, як підсудний, його син, трохи розчистив дорогу від кусків шиферу і тим самим дав змогу його автомобілю проїхати по дорозі, він з дружиною поїхав до міста, а через деякий час син зателефонував йому і повідомив, знаходиться в міліції через те, що посварився з ОСОБА_5.

Вподальшому йому стало відомо про те, що ОСОБА_5 після сварки з його сином було доставлено до лікарні, де у останнього були виявлені тілесні ушкодження у виді переломів ребер.

Аналогічні обставини вбачаються з показань свідка ОСОБА_12

Вина підсудного у вчиненому підтверджується також:

- письмовим рапортом чергового Білоцерківського МВМ-2 ОСОБА_13 від 17.07.2010 року про надходження до чергової частини МВМ-2 о 18 год. 55 хв. по телефону повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 17.07.2010 року о 18.45 год. його сусід з буд. № 16 ОСОБА_4 вчинив з ним поряд з його домоволодінням № 12-А у провулку Горького в м. Білій Церкві сварки та бійки; /а.с. 7/

- письмовим рапортом чергового Білоцерківського МВМ-2 ОСОБА_13 від 17.07.2010 року про надходження до чергової частини МВМ-2 17.07.2011 року о 22 год. 05 хв. по телефону повідомлення з Білоцерківської МЛ № 2 про те, що вказаного дня о 20.00 год. до лікарні за медичною допомогою звернувся ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями в виді: ЗЧМТ, ЄГМ, забою грудної клітини; /а.с. 8/

-письмовою заявою ОСОБА_5, якою останній повідомив правоохоронні органи про його побиття ОСОБА_4 ; /а.с. 10/

-висновком судово-медичної експертизи № 417/д від 21.12.2010 року, який свідчить про те, що врезультаті побиття підсудним потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження в виді перелому 9-го ребра зліва по лопатковій лінії, внутрішньо суглобового перелому дистального відділу лівої променевої кістки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, оскільки для повного зрощення переломів необхідний тривалий час - більш ніж три тижні; /а.с. 47/

- протоколами очних ставок між свідком ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і між свідком ОСОБА_7 та ОСОБА_4, під час яких свідки викрили підсудного в побитті потерпілого ОСОБА_4; /а.с. 75-77, 129-130/

- протоколом очної ставки між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5, під час якої ОСОБА_5 також викрив підсудного в умисному побитті його та спричиненні тілесних ушкоджень; /а.с. 78-80/

- протоколом очної ставки між потерпілим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_9, під час якої свідок ствердив, що що під час сварки потерпілий першим замахнувся на підсудного щіткою для миття автомбіля /а.с. 127-128/

-протоколом відтворення обстановки та обставин події потерпілим ОСОБА_5, котрий на місці події у присутності понятих детально і послідовно розповів про обставини його побиття підсудним і вказав місце, де відбулось це побиття, а також фототаблицею до вказаного протоколу; /а.с. 108-119/

-протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю підсудного ОСОБА_4, котрий також розповів про обставини сварки та бійки між ним та потерпілим і вказав місце де відбулась указана подія, а також фототаблицею до вказаного протоколу; /а.с. 131-140/

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 247/д від 26.08.2011 року, який свідчить про те, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які вказав у своїх показах та при проведенні відтворення обстановки та обставин події сам потерпілий, і не могли утворитися за обставин, на які вказує ОСОБА_4. /а.с. 145/

Аналізуючи наведені докази та належним чином їх оцінюючи суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії підсудного вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 Кримінального Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров?я потерпілого.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, помякшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 несудимий, фактично визнав себе винним і щиросердно розкаявся у вчиненому, в добровільному порядку відшкодував потерпілому спричинені злочином матеріальні збитки.

Наведені обставини є такими, що помякшують відповідальність підсудного.

За місцем проживання і по роботі ОСОБА_4 характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного судом не встановлено.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Зважаючи на викладене, а також на те, що у скоєному підсудним є і вина самого потерпілого, що підтвердили в судовому засіданні свідки, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і, призначивши останньому покарання в межах санкції ст. 122 ч. 1 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_5 у справі заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 8000 грн. врахунок відшкодування завданих йому моральніх збитків, пов?язаних з фізичними та моральними стражданнями, частковою втратою працездатності.

Підсудний вказані позовні вимоги потерпілого не визнав.

Проте суд, зважаючи на те, що вина ОСОБА_4 в умисному заподіянні потерпілому середньогї тяжкості тілесних ушкоджень знайшла в судовому засіданні своє повне підтвердження, вважає доводи ОСОБА_5 про спричинення підсудним йому моральних збитків обгрунтованими.

Разом з тим суд, зважаючи на обставини злочину і на те, що у скоєному підсудним є вина і самого потерпілого, вважає оцінку останнім завданої йому моральної шкоди надто завищеною.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь останнього 2500 грн. врахунок відшкодування моральних збитків.

Саме таку суму суд вважає співмірною скоєному підсудним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспит овим строком 1 рік, зобовязавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи та повідомляти інспекцію про зміну постійного місця проживання.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 2500 грн. врахунок відшкодування завданих йому моральних збитків. .

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя ОСОБА_14