Справа № 333/1742/13-к
Пр. №1-кп/333/227/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2013 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд у складі:

головуючого судді Герасименко С.Г.,

при секретарі: Андрущук Ю.В.,

за участю прокурора: Кнут Ю.О.

захисника: ОСОБА_1

представника служби у справах дітей ОСОБА_2

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_3

законного представника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комунарського районного суду м.Запоріжжя кримінальне провадження №1-кп/333/227/13 про обвинувачення:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, особи без громадянства, має базову загальну середню освіту, незареєстрованого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимому,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:

В кінці липня 2012 року близько 14.00-15.00 годин, неповнолітній ОСОБА_5, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, знаходячись біля глиняного карєру по вул. Юності у м. Запоріжжі, шляхом відгину крівлі проник в металевий гараж, звідки таємно викрав металеві каністри ємкістю 20 літрів кожна в кількості 8 штук, вартість яких, згідно висновку експерта № 10 від 24.01.2013 року, в середньому складала 304 гривні, а також бухту мідного кабелю довжиною близько 30 метрів, вартістю 300 гривень, які належали ОСОБА_6

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5 LI., потерпілому ОСОБА_6 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 604 гривні.

Крім цього, приблизно в середині серпня 2012 року близько 12.00 години, неповнолітній ОСОБА_5, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно із корисливих мотивів, знаходячись в блоці №31 гаражного кооперативу «Юність», який розташований в глиняному карєрі по вул. Юності в м. Запоріжжі, шляхом демонтажу цегляної стіни проник до гаражу № 56, звідки таємно викрав медогонку із нержавіючої сталі у зборі, вартість якої, згідно висновку експерта № 11 від 23.01.2013 року, в середньому складала 1435 гривень, три алюмінієвих бідони ємкістю 40 літрів кожен, загальною вартістю 600 гривень та котушку проволоки із нержавіючої сталі вагою близько 2 кілограм, вартістю 100 гривень, що належали ОСОБА_7

Таким чином, в результаті злочинних дій ОСОБА_5, потерпілому ОСОБА_7 було спричинено матеріальний збиток на загальну суму 2135 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням, а подругому епізоду вчинено з ознаками повторності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся і пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення при обставинах, які викладені в обвинувальному акті.

Потерпілі в судовому засіданні, підтримали позовні заяви заявлені на досудовому слідстві вказавши на часткове їх задоволення в частині не відшкодового матеріального збитку.

Законний представник та захисник обвинуваченого просили врахувати всі помякшуючи обставини при винесенні вироку.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав за згодою учасників судового провадження недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

При призначені міри покарання, суд враховує поведінку обвинуваченого, яка передувала вчиненню злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого неповнолітній, який щиросердно розкаюється в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з матірю, братом та двома сестрами, позитивно характеризується за місцем проживання, має хронічне захворювання «епілепсія», раніше не судимий. Обставини, що пом'якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є визнання вини, щире каяття у вчиненому та вчинення злочину неповнолітнім. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За наявності декількох вищевказаних помякшуючих обставин, які суттєво знижують ступінь громадської небезпеки, суд вважає можливим застосувати ст.. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ст.374 КПК України та з урахуванням положень ст.1166 ЦК України заявлений потерпілим ОСОБА_6 на стадії досудового слідства цивільний позов у розмірі 700 грн. та цивільний позов ОСОБА_7 у розмірі 3000 грн. підлягають частковому задоволенню, у звязку з тим, що частина викраденого майна була повернута власникам.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується ст. 122, 124 УПК України. При цьому, приймає до уваги те, що судові експертизи по справі проводилися експертами державних установ, в обовязки яких входить проведення таких експертиз, а витрати по оплаті праці цих експертів згідно з ст.15 Закону України «Про судову експертизу» здійснюється за рахунок Державного бюджету України, то з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати тільки у розмірі вартості витрачених матеріалів при проведенні судових експертиз. Розрахунки вартості витрачених матеріалів при проведенні експертиз відсутні. При таких обставинах суд приходить до висновку про відмову у стягненні з обвинуваченого ОСОБА_5 суми судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 368, 373, 374, 475 КПК України, ст.101,104, КК України суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченому ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обовязки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему о зміні місця проживання.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у вигляді особистої поруки - залишити без змін.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 300 гривень за рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 700 гривень за рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази: залучені постановами від 28.01.2013 року, які передані на зберігання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити власникам.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного суду

м.Запоріжжя С.Г.Герасименко