25.05.2015
ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
25.05.2015 р. Справа № 1-кс/489/586/15р.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

потерпілої - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при секретарі судових засідань - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комісарівка, Березанського району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, раніше судимого:

- 13.12.2011 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 15.08.2012 року Березанським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений УДО

зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Відомості внесені до ЄРДР під № 0002454 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

22.05.2015 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України о 16:40 годині.

23.05.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового слідства ОСОБА_7 оголошено про підозру в тому, що 22.05.2015 року приблизно о 15:10 годині, діючи повторно, знаходячись поблизу гаражів по вул. Зеленій в м. Миколаєві, маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбіг до потерпілої ОСОБА_3 з лівого боку, застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, схопив її за ноги від чого остання випустила свій мобільний телефон, марки «Нокіа 501», червонного кольору, вартістю 1000 гривень на землю. Після чого ОСОБА_7 , відпустивши потерпілу, підбіг до вищевказаного телефону та намагався ним заволодіти, проте потерпіла ОСОБА_3 почала кричати та кликати на допомогу.

При цьому, ОСОБА_7 почувши це, почав залишати місце скоєння злочину, але був помічений співробітниками служби охорони ПАТ «Лакталіс» та затриманий ними, тим самим ОСОБА_7 не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, що не залежали від його волі, так як не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для відкритого викрадення мобільного телефону ОСОБА_3 «Нокіа 501», червоного кольору, вартістю 1000 гривень.

В діях підозрюваного ОСОБА_7 вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Своє клопотання слідчий мотивує тим, що метою обрання вказаного запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Заслухавши сторони кримінального провадження які вважали:

- прокурор вважав більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного і існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

- допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 прямо вказала на ОСОБА_8 як на особу яка намагалась її пограбувати, збила її з ніг, перелякав її дитину з якою вона гуляла. Його зразу затримали на територій молокозаводу, де він став ховатись;

- підозрюваний ОСОБА_7 оголошену підозру не визнав і повідомив що пограбування не вчиняв, його змусили визнати підозру та просив не застосовувати до нього міру запобіжного заходу. Потерпілу він не знав і чому вона дає такі свідчення суду пояснити не зміг;

- захисник вважала, що оголошена її підзахисному підозра не обґрунтована, він не скоював це кримінальне правопорушення і просила в клопотанні слідчого відмовити. Крім того вважала що до її підзахисного застосовували незаконні методи досудового слідства, на нього психологічно тисли.

Вивчивши дане клопотання суд приходить до наступного:

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено кримінальну відповідальність на строк до 6 років позбавлення волі, ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, міцних соціальних зв`язків в м. Миколаєві не має. Має місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 але останні два місяці, згідно показань підозрюваного, проживав у вагончику в полі біля м. Херсон, що свідчить про те, що постійного місця проживання він не має. Перебуває на умовно достроковому звільненні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж взяття під варту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищевказаним ризикам вчиняти нові злочини та переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Вік та стан його здоров`я не перешкоджає обранню такого запобіжного заходу.

Таким чином, в ході розгляду клопотання, на думку суду, встановлені обставини, які є достатніми для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не обирав розмір застави.

Що до повідомлення ОСОБА_8 та про застосування до нього незаконних методів досудового слідства залишає по за увагою і відносить таку заяву як позицію захисту.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183-184, 197 ч.1, ч.2, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів.

Термін тримання під вартою рахувати з 22.05.2015 р.

Вважати строк тримання під вартою закінченим 20.07.2015 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1