РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№1-22/07 ВИРОК
7 лютого 2007 р. м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого судді: Ляшко С.М.
при секретарі: Пальонна М.Є.
з участю прокурора: Рошинець В.А.
захисників: ОСОБА_1,
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів кримінальну справу про обвинувачення:
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянки України, мешканки АДРЕСА_1,
зареєстрована по АДРЕСА_2, Тячівського району, Закарпатської області, освіта
вища, розлученої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину,ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимої, - у вчинені злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
Підсудна
ОСОБА_3. 23 серпня 2004 р. близько 21 год.
30 хв. в АДРЕСА_2, у ході сварки, що виникла на ґрунті розподілу майна
(будинку), кухонним ножем умисно нанесла удар колишньому чоловіку ОСОБА_4. в ліву частину грудної клітки і завдала колото-різану
міжребер'ї по передній підпахвенній лінії, проникаюче поранення в
плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені та сквозним (лоскутним)
пораненням передньої стінки лівого шлуночка серця, які стали небезпечними для
його життя в момент заподіяння, так і в подальшому.
8 судовому засіданні підсудна
ОСОБА_3. винною себе в вчиненому
злочині не визнала та пояснила, що на підставі статті 63 Конституції
відмовляється від дачі показів.
Незважаючи на невизнання підсудною своєї вини, винність підсудної в
судовому засіданні доведена показами потерпілого та свідків де:
ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив,
що 23 серпня 2004 року він був в Тячівському
райсуді разом з ОСОБА_3., де
вони домовилися, що всі спірні питання щодо
вартості їхнього будинку вони вирішать
разом. Повертаючись додому він заїхав в кафе, де
випив бокал пива. Прийшовши
додому почав рахувати скільки потрачено коштів на
будівництво будинку.
ОСОБА_3. прийшла додому біля 21-шої години і він її запросив зайти до нього
в кімнату, щоб домовитись за ціну, вона йому відмовила і казала зайти до неї в кімнату, на що він також відмовився. Тоді він
запропонував поговорити в коридорі. Вона взяла
листок з розрахунками, передивилася його і сказала що він поклав свої ціни які хотів. Через деякий час він знову викликав її так як
хотів вирішити ті всі спірні питання. Вони стояли біля батареї і раптом він
почув щось гаряче, спочатку подумав що спотів, а потім побачив що то у нього на
тілі кров. Він відійшов до шкафа і сказав їй що як люди казали, що ти мене вб'єш і так сталося. Вхідні двері були
закриті. Він відкрив вхідні двері і раптом почув,
що сиплеться скло на дверях. Він зайшов до батьків в літню кухню, розповів їм, що ОСОБА_3. порізала його, а сама б'є вікна.
Після чого його відвезли в Тячівську райлікарню.
Разом з цим в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4. просить суд стягнути з
підсудної ОСОБА_3. на його користь 2418,50 грн., витрачені на придбання ліків,
моральної шкоди, так як заподіяні йому злочинними діями підсудної моральні
ушкодження виразилися у фізичних стражданнях, перенесеного
болю та моральних стражданнях за його майбутнє.
Свої вимоги мотивує тим, що згідно висновку МСЕК від 3 листопада 2004 р. його було визнано інвалідом ІІ-Ї групи строком на два
роки, Згідно даного висновку йому заборонена фізична праця.
Оскільки він за професією будівельник, то такий висновок експертизи для нього означає втрату працездатності на 100 %.
Багато часів він провів на стаціонарному лікуванні після того вечора,
спочатку в Тячівській ЦРЛ, а потім і в
Ужгородському обласному кардіологічному диспансері. На лікування на
закупку ліків ним було витрачено 2418,50 грн..
Розмір втраченого заробітку, який повинна відшкодувати обвинувачена, яка заподіяла йому каліцтво згідно ст. 1195 ч. 1 ЦК України в зв'язку з тим, що він не працював, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, складає 205
грн., які ОСОБА_3. повинна сплачувати йому
щомісячно, починаючи з 24 серпня 2004 р. і закінчуючи 1 листопада 2006 p..
ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що він
є батьком потерпілого. 23 серпня 2004 року ввечері
він зі своєю дружиною знаходився
в літній кухні, куда зайшов його син ОСОБА_4., який казав що його порізала
ножем ОСОБА_3. Він вискочив на вулицю, А ОСОБА_3.
Після цього він разом з другим сином відвіз ОСОБА_4. в лікарню, де відразу синові зробили операцію. Після операції лікарі
казали, що у сина було пробите легке та серце.
ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив, що він
є братом потерпілого.
23 серпня 2004 року пізно ввечері до нього додому приїхали батько, мама і
брат, які розповіли йому, що брата порізали. Він
вискочив і вони поїхали на швидку, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6, який сказав везти брата в реанімаційне відділення.
ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що він
працює хірургом в хірургічному відділення
Тячівської райлікарні, та 23 серпня 2004
р. о півночі поступив хворий ОСОБА_4. з пораненням
грудної клітки. Він його
оглянув після чого транспортували потерпілого в
реанімаційне відділення, де його
прооперували. У потерпілого було поранення лівої
легені та серцевої сорочки.
Він розмовляв з потерпілим та на
його думку потерпілий п'яним не був.
ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердив, що 23 серпня
2004р. потерпілого не бачив, так як був у відрядженні,
тому не може стверджувати чи
потерпілий ОСОБА_4.п'яний чи ні.
свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердив, що він оглядав побої на шиї підсудної ОСОБА_3. та ніяких слідів не виявив. При
сильному здавлені шиї могли бути сліди, могли і не бути.
свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні ствердила, що
дочка підсудної ОСОБА_10 розповіла їй на шкільному
подвір'ї, що її мама, тобто ОСОБА_3. сама поклала
пляшку пива на стіл, сокиру під диван, і розбила скло на дверях, після
того як ОСОБА_4. відвезли в лікарню.
Поясненнями підсудної ОСОБА_3, даними нею на досудовому слідстві та оголошеними в судовому засіданні /т.1 а.с. 12-15,
32-35,51-54,179-182; Т.2 а.с.36-37/, де
підсудна ствердила, що винною себе у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала і показала, що у понеділок ранком,
тобто 23 серпня 2004 року, вони з донькою
пішли в Тячівський районний суд. Там повинна була
розглядатись справа за її повторним позовом до колишнього чоловіка ОСОБА_4, його батька ОСОБА_5 про усунення перешкод у проходженні, користування
та проживання у житловому будинку.
Після розірвання шлюбу 4 грудня 2003 року родичі чоловіка насильно забрали газову плиту з будинку і тоді вона вперше
звернулась з таким позовом до колишнього
чоловіка та його родичів. Після цього між нею і ними була укладена мирова угода відносно не перешкоджання у
користуванні будинком, комунікаціями.
Ще до розлучення свекор та свекрів подали позов до
неї про скасування рішення Кричівської сільради від 12.04. 2001
року "Про узаконення самовільно побудованого незакінченого будівництва житлового будинку за подружжям ОСОБА_5".
Вони домагалися, щоб цей будинок був зареєстрований за
ОСОБА_5, батьком чоловіка. Ця справа була розглянута остаточно 23 березня 2004 року і
Тячівський районний суд відмовив у їхньому
позові і визнав законним документи сільради та Свідоцтво на право власності на
будинок, виписаний на ім'я ОСОБА_3., ОСОБА_4.. На
рішення суду позивачі подали апеляційну скаргу. Апеляційна інстанція розглядала цю справу, розгляд відкладався
останній раз з 19 серпня на 7 вересня 2004 року. До остаточного
рішення неможливо було розподілити будинок. Крім того, вона звернулась до Тячівського районного суду з позовом до
колишнього чоловіка про розподіл рухомого
майна. 7 травня 2004 року за рішенням суду рухоме майно було розподілено. Чоловік у судовому засіданні стверджував, що все
майно придбав він, однак рішення суду не оскаржував і претензій з цього приводу
не мав.

4

23 серпня 2004 року в судове засідання в Тячівський райсуд з'явився тільки один із
відповідачів - колишній чоловік, а його батько ОСОБА_5 з якоїсь причини
не з'явився. Тому суд було відкладено.

Перед цим, 5 серпня 2004 року, коли вона була вдома, в будинок зайшов з товстою палицею ОСОБА_5, колишній свекор, і висловлював
погрозу, що вб'є її, відсидить за це в тюрмі, а вона буде лежати в могилі,
виверне їй всі кишки, і що жити вона в цьому будинку все одно не буде. Вона
нічого йому не відповіла, а через годину, коли прийшов колишній
чоловік додому, був у нетверезому стані, то сказав, що вб'є
її і все одно вона жити в будинку не буде.

Наступного дня вона направила телеграми в Управління внутрішніх справ в м.Ужгород, в Міністерство внутрішніх справ України в
м.Київ про погрози їй вбивством, намір вчинити вбивство
ОСОБА_11, і коли повернулася, то подала голові сільради з цього приводу погроз
письмову заяву. Голова сільради пообіцяв переслати цю заяву в міліцію.

Оскільки 23 серпня 2004 року судове засідання не відбулося, то вона
вирішувала в м. Тячів свої проблеми і разом з
донькою повернулась додому близько 16 години 30 хвилин, пішла додому до матері на АДРЕСА_1. Допомагала матері сортувати
картоплю, випрала одяг дитини. Потім повечеряли і з донькою пішла додому. Перед
цим сусід її мами на ім'я ОСОБА_7 говорив їй, що бачив ОСОБА_4в кафе в АДРЕСА_3 і що той п'яний. В якому кафе він його бачив, вона не
знає.

Додому вона з донькою прийшли близько 21 години 10 хвилин, зайшли в будинок, вона відкрила двері на дитячій кімнаті і вдвох з
донькою зайшли в свою кімнату. Вона відразу закрила за
собою двері дитячої кімнати на ключ. В будинку двері на вітальні були зачинені і в кімнаті горіло світло. ОСОБА_4 вже був вдома.

Донька в кімнаті переодяглася і вони лягли в ліжко спати, вимкнули світло у
себе в кімнаті.

Через 2-3 хвилини ОСОБА_4 почав сильно стукати у двері, говорив, щоб вона йшла до нього в кімнату і там будуть
писати хто і що давав на будівництво будинку, говорив, щоб
вона не робила вигляд, що спить. Вони з донькою все одно мовчали і нічого не відповідали. ОСОБА_4 сказав, щоб вона брала листок, ручку, калькулятор і йшла до нього в
кімнату і після цього пішов до себе.

Вона не відповіла йому і не пішла в його кімнату. Через пару хвилин ОСОБА_4 повернувся, почав сильно стукати в двері,
нажимати на ручку замка дверей і наполягав, щоб вона відкрила, бо інакше він
виламає двері і йому нічого не буде.
Вона перелякалася, включила світло в кімнаті і відкрила йому двері, встала біля дверей. ОСОБА_4 був одітий тільки в спортивні
штани, верхня частина тіла була гола.
Вона попросила його, щоб він лягав спати, бо він п'яний, точніше сказала йому: "Ти в дупель п'яний, стоїш і шатаєшся на
ногах", а після, коли він буде тверезий, то будемо розбиратися хто і скільки давав на будівництво будинку. ОСОБА_4 обперся на одвірок і заявив , що він не п'яний,
сказав, щоб вона йшла в його кімнату.
Вона категорично відмовилась йти в його кімнату, заявила, що краще ноги собі
поламає, ніж піде в його кімнату. Тоді він запропонував робити підрахунки в коридорі. Вона сказала йому, що в коридорі не має
світла. Тоді чоловік відштовхнув двері
до стінки, сів на підлогу і сказав їй, щоб вона писала. Вона вирішила не дратувати його, взяла листок паперу, ручку і на
стільці почала писати те, що він диктував,
а саме: цемент - 20 тон - 1200 доларів США, 35 тис. цегли по 80 дол. - 3800

5

дол.
США (замість 2 800 дол.) і вагон блоків за 35 тисяч цегли - 3 800 дол. США. Потім ОСОБА_4 взяв листок з цими записами і спонтанно,
без будь-якої причини, почав її ображати, говорив що вона дурна
жінка, проститутка, у неї курячі мізки, що вона не вжиється в будинку і їй спокійного життя не буде, і з цим вискочив з
дитячої кімнати в коридор. Там він уже доповнив, що
більше 7 тисяч доларів США він їй за її частину будинку не дасть. Вона йому нічого не відповіла. Після
цього ОСОБА_4 пішов у свою кімнату. Вона закрила двері на ключ, лягла в ліжко.
ОСОБА_4 вийшов з своєї кімнати і різко вдарив ногою в двері її кімнати. Скло
розбилося на дверях і осипалося на підлогу. Лежачи в ліжку, вона сказала ОСОБА_4, що він скаржиться на те, що вона пише
на нього заяви в міліцію безпідставно, пообіцяла, що
піде в міліцію і напише знову заяву, що він в нетверезому стані
розбив скло на дверях, не давав їм спати. Він відповів, що міліції не боїться, що міліція йому в одному місці і що
міліція у нього куплена. Далі він сказав, що
будинок належить і йому, і що вона має мовчати що б він не зробив - побив двері, побив її, і що вона не повинна нікому, ні матері,
ні сусідам, нічого говорити про те, що
твориться в будинку. Далі, він пішов у свою кімнату. Вона піднялася з ліжка,
хотіла включити світло, відкрити двері і хотіла прибрати скло, але встигла відімкнути замок на дверях, як ОСОБА_4 відкрив
двері навстіж, ввірвався в кімнату, включив світло, а вона
відійшла до шафи з лівого боку від дверей. Донька піднялася в ліжку і почала плакати. Він підійшов до ліжка, запитав:
"Що ОСОБА_10?" і потім різко підняв руки перед собою і заричав на
неї. Донька налякалася і заховалася під одіяло.
Вона теж перелякалася, стояла і дивилася, як ОСОБА_4 перекинув спочатку один стілець, схопив другий, а вона почала відходити вбік
до вікна, мала намір відкрити його і кричати. ОСОБА_4
ногою перекинув один камін, потім другий камін. Вона не наважилась відкрити
вікно, бо їй треба було повертатися спиною до ОСОБА_4 і відійшла знову до шафи. Далі ОСОБА_4 підняв стілець і ніжками прижав її
до шафи таким чином, що вона знаходилась між
ніжками стільця, а самі кінці ніжок проходили далі, в нішу під полицею. Далі ОСОБА_4 заявив, що видавить їй всі кишки.
Вона відповіла, що якщо він це зробить, то всі будуть
знати, що саме він її вбив. Після цього, він відкинув
стілець вбік і, стоячи перед нею, долонями рук схопив її за голову, за скроні, з обох боків і почав стискати, сказав, що витрощить
їй її курячі мізки. Вона почала відхиляти голову назад, на
полицю шафи і коли її голова вперлася ззаду в полицю, то він відпустив скроні і почав двома великими пальцями давити на
гортань переді. Спочатку вона нічого не
відчула, а коли він надавив вдруге, то вона почала задихатися, відчула що очі вкриває пелена, то сильно перелякалася за своє
життя, почала руками намацувати полиці з
одного і другого боків. З лівого боку за спиною була лише м'яка іграшка, а з правого боку за спиною була також м'яка дитяча
іграшка та кухонний ніж, лезом до стіни, а
руків'я знаходилося на краю полиці, вона вхопилась за руків'я ножа таким чином, що лезо ножа виходило вниз, в бік мізинця.
Хотіла спочатку вдарити ОСОБА_4 руків'ям,
але рука якось вивернулась, яким чином -пояснити не
може, і вона нанесла удар лезом вперед в ліву частину грудної клітки. ОСОБА_4 відступив назад, ніж залишився у неї в руці.
Потім ОСОБА_4 схопився рукою (майже лівою) за рану на грудях,
відскочив на зад, в коридор. Це все тривало декілька секунд. В коридорі ОСОБА_4 відпустив руку від грудей і вона побачила, як
потекла кров з лівої половини грудей вниз (
від був до пояса роздягнений). Вона відвернула голову вбік. ОСОБА_4 повернувся в бік своєї кімнати, пішов до себе у
вітальню, вона почула дзвін ключів, він вийшов з
кімнати з ключами в руках, пішов відкривати замок на дверях
коридору, вона запропонувала йому допомогти відкрити двері, але він

6

заявив,
що сам відкриє. Далі він відкрив двері, вийшов у інший коридор, закрив за
собою двері.

Вона поставила
ніж на те ж місце, звідки взяла, на полицю, не витирала його. Далі, оскільки їй
було погано, боліла голова, вона намочила водою полотенце і прилягла на ліжко,
накрила ним голову. Через декілька хвилин вона почула, що хтось відкрив
двері на гаражі, запустив двигун автомобіля і автомобіль виїхав з гаража. Після
цього вона сказала дочці, що ми збираємося, йдемо до сусідки матері і вона зателефонує в чергову частину міліції, повідомить
про те, що сталося, а потім вони залишаться у мами. До останнього
моменту вона була одягнена в спортивний костюм, зелену футболку (не
роздягалася, коли лягала на ліжко з дитиною), тому одягла доньку і коли виходила з коридору, шукала ключ, яким
закрити будинок, в перший коридор зайшла колишня свекруха і заявила їй,
що вона собака і що її тепер вже вб'ють і що вона
жити в цьому будинку вже не буде. Вона їй відповіла, що зважаючи на ці погрози,
не буде виходити з будинку до тих пір, поки не приїдуть працівники
міліції, яких викличуть або вони, або
вранці її мати, до якої вони повинні прийти на 8 годину. Після цього
вона повернулася в дитячу кімнату і там знаходилась до приїзду працівників
міліції.

Доповнила, що
коли ОСОБА_4 відскочив після поранення в коридор, вона відвернула вбік голову,
та відчула, що у неї з носа потекла кров. Для зупинення кровотечі вона
використовувала свій носовий платок.

Під час огляду
працівники міліції в присутності понятих вилучили ніж, котрим вона нанесла
поранення ОСОБА_4, а також носовий платок,
яким вона зупиняла кровотечу у себе з носа.

Стверджує, що руки
ОСОБА_4в той момент, коли вона наносила йому удар ножем в груди, були витягнуті
вперед, він великими пальцями рук давив їй на гортань.

З висновками судово-медичних експертиз щодо визначення тілесних ушкоджень у неї та
у потерпілого ОСОБА_4. не згідна, бо вони не відповідають фактичним обставинам
справи. Прокоментувати описаний у висновку механізм спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_4 не може.

Також ОСОБА_3.
ствердила 11.11.2005р. при додатковому допиті, що в її кімнаті з кухонних
приналежностей на той час в шафі були вилки, тарілки, стакани, кружки, банка з
кавою, електрочайник. Ніж їй був потрібен для того, щоб робити бутерброди,
порізати тісто, розрізати фрукти, овочі. В зв'язку з тим, що її колишній
чоловік відключив газ та виніс газову плиту, гарячих страв вона не готувала.

На питання, чи
бачила вона чим і як ОСОБА_4. вибив скло на дверях, вона точно не бачила, а
тільки думає, що чоловік розбив скло ногою, так як удар був сильний. Світла в
кімнаті в неї в той момент не було і тому вона не могла бачити, чим саме вибив
скло ОСОБА_4.

Винність
підсудної також доведена оглянутими та оголошеними в судовому засіданні
матеріалами справи, а саме:

- рапортом ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_12. від 24.08.2004 р. про те, що під час
чергування в Тячівський РВ надійшло повідомлення з приймального відділення
Тячівської ЦРЛ, що до них на лікування доставлений ОСОБА_4. з діагнозом
проникаюче ножове поранення грудної клітки з пошкодженням легені та серця /т. 1
а.с. 21;

7

- заявою ОСОБА_3. від 24.08.2004 р.
/т. 1 а.с. 3/ про напад

ОСОБА_4. на неї та дитину;

протоколом огляду будинку №АДРЕСА_2
від 24.08.2004 р. з фототаблицею до нього /т. 1 а.с. 5-11/, в якому зазначено, що у ході огляду встановлено,
що на підлозі в коридорі з якого йде вхід в чотири кімнати вітальню, спальню,
дитячу та кухні, розміщені бурі плями крові, які ведуть в вітальню. На дверях в дитячій кімнаті розбите одне скло з дверної рами, яке розсипане на підлозі, також в даній кімнаті на
підлозі лежать два стільці, а під вікном лежать два
каміни, у шафі на одній із полиць лежить ніж. Сліди плям крові в коридорі місцями розтерті, з місця пригоди було вилучено
кухонний ніж та носовий платок з кров'ю, яким зі слів ОСОБА_3. вона обтиралася
від крові;

·
актом судово-медичного дослідження
(обстеження) № НОМЕР_1. /т. 1 а.с. 36/, згідно якого у
ОСОБА_3. на день огляду яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено;

·
актом судово-медичного дослідження
(обстеження) № НОМЕР_2. /т. 1 а.с. 38-39/, згідно якого у
ОСОБА_4. має місце колото-різане поранення лівої половини грудної
клітки, проникаюче в плевральну порожнину з пошкодженням лівої легені та сквозним
(лоскутним) пораненням передньої стінки
лівого шлуночка серця, з наявністю в VI міжребер'ї по передній підмишечній
лінії колото-різаної рани.

Вказане вище тілесне ушкодження причинено дією
гостро-ріжучого предмета, яким могло бути лезо ножа.

По давності виникнення укладаються в
строк події 24.08.2004 p..

Згідно наказу № 6 п. 2.1.1 МОЗ України від 17.01.1995 р.
дані тілесні ушкодження відносяться до групи
тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя
потерпілого.

Після отримання вказаних тілесних ушкоджень потерпілий
міг робити ряд ціленаправлених дій.

В історії хвороби немає даних, які б свідчили про
наявність алкогольного сп'яніння у потерпілого при поступленні в ЦРЛ;

·
протоколом огляду ножа та носової хустки, вилучених у
будинку ОСОБА_3. в АДРЕСА_2 від 31.08.2004
р. /т. 1 а.с. 64/ з фототаблицею
до нього /т. 1 а.с. 65-66/;

·
протоколом відтворення обстановки та
обставин події вчиненого злочину від 31.08.2004 р.
/т. 1 а.с. 67-72/ з фототаблицею до нього /т. 1
а.с. 73-81/, з участю підсудної ОСОБА_3., яка
показувала де, коли і як відбувалася подія з
приводу причинения нею ножем тілесних ушкоджень
потерпілому ОСОБА_4.

висновком експерта № НОМЕР_3. /т. 1
а.с. 130/, згідно якого у ОСОБА_3 на день освідчення на тілі, в тому числі: на
голові, горлі та шиї яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено. На час огляду носової кровотечі та її слідів у ОСОБА_3. не
виявлено. На день судово-медичного освідчення
ОСОБА_3. не пред'являла скарг на носову кровотечу, а також не вказувала травми,
які б могли привести до неї;

8

- висновком
експерта № НОМЕР_4. /т. 1 а.с. 132-133/, згідно якого у

ОСОБА_4 має місце колото-різане
поранення лівої

половини грудної клітки в області VI
міжребір'я по передньо-підпахвинній

лінії, проникаюче в плевральну порожнину з ушкодженням
лівої легені Та

скрізним пораненням (лоскутним) передньої стінки лівого
шлуночка серця,

виходом повітря та крові до 800 мл в плевральну порожнину.

По давності виникнення ушкодження у ОСОБА_4. вкладаються
в строк події, що мала місце 23 серпня 2004 р. і згідно наказу № 6 п. 2.1.1
МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень,
так як являються небезпечними для життя потерпілого.

Лоскутне поранення передньої стінки лівого шлуночка
серця, призвело до своєрідної тампонади, тобто закупоренню рани, що сприяло
уповільненню кровотечі. Виходячи з цього рахую, що потерпілий відразу після
отримання поранення міг робити ряд цілеспрямованих дій.

Беручи
до уваги напрямок раневого
каналу, який починається колото-різаною раною в VI міжребір'ї
по передньо-підпахвинній лінії зліва, а саме знизу

- вверх,
зліва - направо та з переді - назад, а також розміри колото-різаної рани

(3,0 х 1,5 см) та характер її
країв, вважає, що:

·
поранення потерпілому спричинено
гостро-ріжучим предметом можливо клинком представленого на експертизу ножа, причому обушок
клинка був повернутий в сторону грудини, а
заточене лезо вліво, в сторону лівої руки;

· удар
лезом ножа мав напрямок знизу - вверх, зліва - направо та з переді

- назад, відповідно раневому каналу.

Потерпілий
ОСОБА_4. в момент отримання тілесних ушкоджень передньою поверхнею тіла був
повернутий в сторону наносившого удар (якщо нападаючий правша). Руки
потерпілого, при отриманні тілесних ушкоджень, більш ймовірно були опущені, так
як при піднятих руках шкіра за рахунок підшкірно-жирового
шару має властивість не значно зміщуватися до верху і це б порушило
лінійну форму раневого каналу,
що в даному випадку не спостерігалося.

Покази
підозрюваної в протоколі відтворення обстановки та обставин події, а саме як і куди наносився удар повністю
суперечать локалізації поранення та
його напрямку, яке мало місце у ОСОБА_4. а саме:

1.
підозрювана показує нанесення удару зверху - вниз, а не
знизу - вверх згідно напрямку раневого
каналу;

2.
підозрювана показує місце спричинення ушкодження, що
відповідає 2-3 міжребір'ям по середньо-ключичній лінії, а не VI
міжребір'ю по передньо-підпахвинній лінії, яке мало місце у потерпілого
ОСОБА_4..

Таким чином, ушкодження у ОСОБА_4. не могли бути спричинені при
обставинах, вказаних підозрюваною;

- висновком
експерта № НОМЕР_5. /т. 1 а.с. 136-140/, згідно якого кров

ОСОБА_3 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами
анти - А,

анти-В.

У слідах на носовій хустці (об. №№ 1-3), вилученій із місця події, знайдена
кров людини.

9

При встановленні
групової належності крові у слідах на речовому доказі по ізосерологічній
еритроцитарній системі АВО у об. № № 1-3 виявлені антиген В та ізогемаглютинін
анти - А, тобто встановлена група крові В, анти - А.

Антиген В не властивий організму ОСОБА_3. і за рахунок її крові походити
не міг у слідах на носовій хустці;

·
актом амбулаторно, комплексної
судово-психолого-психіатричної експертизи № НОМЕР_6. /т. 1
а.с. 170-175/, згідно якого ОСОБА_3, 1972 р.н., в період часу, до якого
відноситься інкриміноване їй діяння психічним захворюванням не страждала і не
страждає ним в теперішній час. В період часу до якого відноситься інкриміноване
їй діяння могла усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, розуміти їх
протизаконність та наказуємість. Тимчасовий розлад душевної діяльності в даному
випадку слід виключити повністю, так як дії її були цілеспрямованими, з
збереженням орієнтування, адекватного мовного контакту з оточуючими і не
являлись наслідком хворобливих проявів. ОСОБА_3.
не має недоліків, які б позбавляли її можливості розуміти факти, які
мають значення для справи, давати про них правильні покази. Застосування примусових заходів медичного
характеру не потребує. Може постати перед слідством та судом. У ОСОБА_3.
в момент скоєння інкримінованих їй діянь виникла емоційна реакція, яка не
досягла сили та глибини фізіологічного афекту й суттєво не вплинула на її
здатність до усвідомлення значення вчинюваних дій та наслідків їх скоєння.
Основними індивідуально-психологічними особливостями ОСОБА_3., провідними
мотиваційними чинниками її поведінки є: схильність до домінування у відносинах,
перебільшення подій, неправдивість, бажання бути визнаною, особисте матеріальне
благополуччя;

·
протоколом очної ставки між
ОСОБА_4. та ОСОБА_3. від 14.10.2004 р. /т. 1 а.с. 190-193/, де ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. настоюють на даних ними раніше показах;

·
довідкою № НОМЕР_7. виданою Тячівською районною лікарнею
/ т.1 а.с.202/ згідно якої ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в
Тячівській РЛ в хірургічному відділенні з 23 серпня
2004р. по 14 вересня 2004р. і витрати на його лікування складають 825 грн.
70 коп.

·
повторним висновком експерта № НОМЕР_8. /т. 1 а.с.
293-297/, згідно якого ОСОБА_4, 1970 р.н. було спричинено: "Проникаюче ножове поранення грудної клітки
з пошкодженням лівої легені, серцевої сорочки та передньої стінки лівого
шлуночка серця", що привело до гемопневматораксу.

Виникли
вищевказані тілесні ушкодження від дії колючо-ріжучого предмету типу клинка
ножа.

Тілесні
ушкодження, виявлені у ОСОБА_4. вкладаються в час події, що мала місце
24.08.2004 p..

Дані тілесні ушкодження є небезпечними для життя, які в
момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу
спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги,
за звичайним своїм перебігом - закінчуються, чи можуть закінчитися

10

смертю, і по цій
ознаці, згідно п. 2.1.3 "Правил судово-медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від
17.01.1995 p., кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні
для життя.

Не
виключна можливість, що потерпілий ОСОБА_4. міг здійснювати цілеспрямовані дії
за період часу, який би привів до зупинки серця, та настання смерті при
тампонади серця, або поки не розвився геморагічний шок, який привів би до
смерті потерпілого.

Напрямок ножового поранення, який описаний в історії
хвороби № НОМЕР_9 з хірургічного відділення Тячівської ЦРЛ, заповненої на
ім'я ОСОБА_4., 1970 р.н., а саме зліва
направо, знизу вверх, з переді назад, допускає можливість нанесення
потерпілому поранення як в положенні піднятих рук, так і при опущених вниз рук
потерпілого.

Тілесні
ушкодження, спричинені потерпілому ОСОБА_4. могли бути заподіяні у
відповідності росту потерпілого і нападника вказаному в питанні постанови та обставин справи вказаних в даному питанні.

На момент огляду потерпілого ОСОБА_4. було виявлено наслідки
тілесних ушкоджень у вигляді рубця лівої половини грудної клітки під лівим
соском по ходу 5-6 міжребір'я та рубець на 7,0 см вниз і більше вліво від вищеописаного, які можуть бути
характерними для проведення операції зазначеної в історії хвороби № НОМЕР_9.

Методика
оперативного втручання на органах грудної клітки передбачає виконання операції
без травматизації (видалення) ребер через міжребер'я.

При
проведенні огляду експертом потерпілого ОСОБА_4., із-за будови тіла (а саме
серце знаходиться в порожнині грудної клітки) немає можливості визначити візуально змін на серці. Але згідно медичної
документації (історії хвороби, де є протокол операції), додаткових методів
дослідження (ЕКГ) дають підставу вважати, що на передній стінці лівого
шлуночка серця потерпілого ОСОБА_4. є
рубець від раневого пошкодження;

- висновком
експерта № НОМЕР_10. /т. 2 а.с. 9-11/, згідно якого кров

потерпілого
ОСОБА_4. відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти - А.

У слідах
на носовій хустці (об. №№ 1-3), вилученій із місця події, знайдена кров людини.

При
встановленні групової належності крові по ізосерологічній еритроцитарній
системі АБО у об. № № 1-3 виявлені антиген В та ізогемаглютинін анти - А, тобто
встановлена група крові В, анти - А.

Дана
група крові властива потерпілому ОСОБА_4., тому не виключено, що кров у об. №№ 1-3 на носовій хустці походить від нього;

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події від
08.11.2005 р. /т. 2 а.с. 18-20/; з фототаблицею
до нього /т. 2 а.с. 21-24/ з участю потерпілого ОСОБА_4., який показує, де, коли і як йому було причинено тілесні пошкодження
підсудною ОСОБА_3.;

протоколом додаткового огляду місця пригоди від
11.11.2005 р. з фототаблицею
до нього /т. 2 а.с. 25-26, 27/; та схемою до нього від 11.11.2005 р. /т. 2
а.с. 28/, де проводився додатковий огляд коридору та кімнати, в якій проживала
ОСОБА_3.;

11

·
протоколом додаткового огляду кімнати, де
проживає ОСОБА_3. в будинку № АДРЕСА_2 від 15.11.2005 р. з фототаблицями до
нього /т. 2 а.с. 40, 41, 42, 43/;

·
протоколом відтворення обстановки
та обставин події від 19.11.2005 р. з фототаблицями
до нього /т. 2 а.с. 46, 47, 48/ з участю підсудної ОСОБА_3., де вона показувала, де, коли і як нею було завдано ножем тілесне пошкодження
потерпілому ОСОБА_4..

Дії підсудної ОСОБА_3. суд вважає, що органом досудового слідства за ст. 121 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно, - як умисне
тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Ствердження ОСОБА_3., що вона не винна в вчиненому злочині, що вона обороняла себе та свою дитину від ОСОБА_4., який її
душив, суд до уваги не бере, так як вони є
надуманими, невідповідаючими обставинам справи, та є вигаданими підсудною, щоб уникнути відповідальності, та ці ствердження спростовуються показами потерпілого ОСОБА_4., який в
судовому засіданні ствердив, що він підсудну не душив.

Згідно висновку судово-медичної експертизи НОМЕР_3 у громадянки ОСОБА_3 на день освідчення на тілі, в тому числі: на голові,
горлі та шиї яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 31.08.2004р. та фототаблицею до
нього /т.1 а.с.67-81/ вбачається, що ОСОБА_3.
показала, що вона нанесла потерпілому ОСОБА_4.
удар ножем зверху вниз. Вищенаведене спростовується
і говорить про неправдивість показів ОСОБА_3. висновком експерта НОМЕР_4 /т.1 а.с. 132-133/, з якого вбачається, що ОСОБА_3.
показала, що вона наносила удар ножем зверху
вниз в 2-3 міжребер'я по середньо-ключичній лінії, що не відповідає виявленому механізму, спричинення потерпілому
тілесних ушкоджень, як зазначено в вищевказаному висновкові
експерта.

При проведенні відтворення обстановки та обставин події 19.11.2005р. з
участю підсудної ОСОБА_3. підсудна змінила
свої покази та вже показувала /т.2 а.с.48/ інший механізм нанесення удару потерпілому. Однак і при таких обставинах
раневий канал не міг проходити знизу вверх,
як вказано у висновку експерта НОМЕР_4 при проведені судово
медичної експертизи.

При обрані міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину,
обставини справи, особа підсудної, яка по місцю проживання характеризується негативно, по місцю роботи
характеризується виключно позитивно, та до кримінальної відповідальності
притягується вперше.

Обставини, що пом'якшують, або обтяжують покарання підсудної, суд не знаходить.

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_3. можливе без ізоляції від суспільства, а тому
відносно неї необхідно і доцільно обрати міру покарання в
виді позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, так як суд вважає, що потерпілий ОСОБА_4. в стані алкогольного сп'яніння 23 серпня 2004р. біля 21 години 30 хвилин своєю
поведінкою спровокував підсудну на причинения
нею йому тяжких тілесних ушкоджень.

Цивільний позов ОСОБА_4. до ОСОБА_3. про
відшкодування матеріальної шкоди заподіяної
злочином, суд вважає, що слід задовольнити повністю, та стягнути з
ОСОБА_3. на користь ОСОБА_4.
2418,50 грн.,

12

витрачених на придбання ліків / т.1
а.с.265-268/, та стягнути 5370 грн. 80 коп. втраченого заробітку з врахуванням,
що мінімальна заробітна плата на той час складала 205 грн., а ОСОБА_4.
починаючи з 24 серпня 2004 р. по 1 листопада 2006 р.. у зв'язку з
отриманими тілесними ушкодженнями не міг працювати.

Разом з цим суд
вважає, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди заподіяної
злочином слід задовольнити частково, з врахуванням матеріального стану підсудної, та тієї обставини, що підсудна є
розлучена та має на утриманні одну неповнолітню дитину, та стягнути з ОСОБА_3. на
користь ОСОБА_4. 10000 грн. моральної шкоди, так як ОСОБА_3. причинила
ОСОБА_4. тяжкі тілесні ушкодження, які
виразилися у фізичних стражданнях ОСОБА_4., перенесеного болю та
моральних стражданнях потерпілого, постійного переживання про своє майбутнє.

Речові докази по
справі - аудіо касету з записом розмови, - зберігати при матеріалах справи; кухонний ніж та носову хустку
після вступу вироку в законну силу знищити.

Стягнути з
ОСОБА_3. на користь фінансового відділу Тячівської районної державної адміністрації
825,70 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_4.. /т. 1 а.с. 202/.

Запобіжний захід підсудній ОСОБА_3. залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 за ст.
121 ч.1 КК України на п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_3. звільнити від відбування покарання з випробуванням
строком на три роки.

На підставі ст.
76 ч. 1 п.п. 2, 3, 4 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_3.: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально - виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально -виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або
навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально -
виконавчої системи.

Цивільний позов
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3. на користь ОСОБА_4. 2418,50 грн.,
витрачених на придбання ліків, 5370,80 грн. втраченого заробітку, починаючи з
24 серпня 2004 р. по 1 листопада 2006 р.,
та 10000 грн. моральної шкоди.

Речові докази по
справі - аудіо касету з записом розмови, - зберігати при матеріалах справи; кухонний ніж та носову хустку
після вступу вироку в законну силу знищити.

Стягнути з
ОСОБА_3. на користь фінансового відділу Тячівської районної державної
адміністрації 825,70 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_4..

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3. до вступу вироку в законну силу
залишити попередній підписку про невиїзд.

13

Вирок може бути оскаржений до судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської
області протягом 15 діб з наступного дня після його проголошення,
через Тячівський районний суд.