АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10/1690/50/2012
Головуючий по 1-й інстанції Куц
Суддя-доповідач: Гавриш В. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2012 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Полтавської області
у складі:

Головуючого
Гавриша В.М.

суддів
Денисенко Л.М. Юренко Л.А.

за участю прокурора
Цирфи К.А.

захисника
ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві матеріали
кримінальної справи за апеляцією
помічника прокурора м. Комсомольська
на постанову Комсомольського міського
суду Полтавської області від 18 січня 2012
року.

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Комсомольського міського
суду подання старшого слідчого СВ
Комсомольського МВ УМВС України в
Полтавській області про обрання
запобіжного заходу у виді взяття під
варту стосовно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, уродженця м. Кривий Ріг
Дніпропетровської обл., з середньою
освітою, одруженого, працюючого НВП «
Ферроліт » плавильником,
зареєстрованого АДРЕСА_1, раніше
судимого:

- 15.05.2002 року Автозаводським
районним судом м. Кременчука, з
врахуванням змін внесених 18.10.2002 року
Апеляційним судом Полтавської області,
за ч.4 ст. 187 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України, ч.3 ст. 186 КК України,
остаточно на 9 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна,
звільненого11.05.2010р.постановою
Придніпровського

районного суду м. Черкаси від 30.04.2010р. на
підстав ст. 81 КК України
умовно-достроково на 4 місяці,

проживаючого АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні злочину
передбаченого, ч.1 ст.121 КК України
залишено без задоволення.

Органами досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що 08.01.2012 року
близько 09 години, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, в під'їзді
будинку АДРЕСА_2, тобто за місцем
проживання, після спільного вживання
спиртних напоїв, під час сварки
виниклої на ґрунті раптово виниклих
неприязних відносин з ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
розкладним ножем умисно наніс їм
тілесні ушкодження, які
кваліфікуються, як тяжкі за ознакою
небезпеки для життя в момент їх
заподіяння.

10.01.2012 року СВ Комсомольського МВ УМВС
України в Полтавській області відносно
ОСОБА_3 за фактом нанесення громадянам
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 тяжких тілесних
ушкоджень, була порушена кримінальна
справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

В прядку ст. 115 КПК України ОСОБА_3
затриманий 10.01.2012 року о 19 год. 30 хв.,
постановою Комсомольського міського
суду 13.01.2012 року строк його затримання
продовжено до 10 діб, а 18 січня 2012 року
було пред'явлено обвинувачення за ч. 1
ст. 121 КК України, які він не взнав
обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволенні подання
слідчого, суд, посилаючись на ч. 1 ст. 155
п. 3 КПК України, вказав, що органами
досудового слідства не надано
будь-яких доказів, які б свідчили про
ухилення ОСОБА_3 від слідства і суду або
вчинення ним таких дій, які б
перешкоджали встановленню істини у
справі та в судовому засіданні на такі
докази не посилались.

Одночасно суд вказав, що ОСОБА_3 має
постійне місце проживання і роботи,
позитивно характеризується за місцем
роботи і проживання, за висновком ЛКК
від 11.01.2012 року знаходиться під
наглядом лікаря-терапевта, перебуває
на лікування з приводу виразкової
хвороби 12-ти перстної кишки, в
примусового лікування від алкоголізму
і наркоманії не потребує.

Нарешті судом зазначено, що
обґрунтовуючи подання можливістю
обвинуваченого продовжити злочинну
діяльність, перешкоджати встановленню
істини по справі, слідчі органи не
надали суду відповідних доказів на
підтвердження цих обставин.

На дане рішення суду подана апеляція
помічника прокурора м. Комсомольська, в
якій він просить скасувати постанову
місцевого суду та справу направити на
новий судовий розгляд, мотивуючи тим,
що судом не в повній мірі врахована
тяжкість злочину, в якому
обвинувачується ОСОБА_3 та за який
передбачено покарання від 5 до 8 років
позбавлення волі.

На думку прокурора поряд з позитивною
характеристикою ОСОБА_3 та факту його
працевлаштування, суд не звернув уваги,
що обвинувачений вчинив злочин проти
двох осіб, потерпілими отримані
декілька тяжких тілесних ушкоджень у
життєво важливі органи, які нанесені
ножем.

В сукупності наведені факти, на думку
прокурора, дають підстави вважати, що
без обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту ОСОБА_3, він
може ухилятися від слідства та суду,
перешкоджати встановленню істини по
справі, впливати на потерпілих і
свідків, а також продовжити злочинну
діяльність.

Заслухавши доповідь судді, прокурора
Цирфу К.А., який просив скасувати
постанову суду, вислухавши
заперечення захисника ОСОБА_2 та
пояснення слідчого Страшко Д.С.,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши мотив апеляції, колегія
суддів не знаходить підстав до
задоволення апеляції, виходячи з
наступного.

Чинним кримінально-процесуальним
законодавством та зокрема ст. 148 КПК
України, визначається мета
застосування запобіжних заходів, яка
полягає в необхідності запобігти
спробам підозрюваного чи
обвинуваченого ухилитися від дізнання,
слідства або суду, перешкодити
встановленню істини по справі у
кримінальній справі або продовжити
злочинну діяльність, а також для
забезпечення виконання процесуальних
рішень.

Звертаючись до місцевого суду з
поданням про обрання запобіжного
заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді
взяття його під варту, органи
досудового слідства в поданні
висловили лише припущення про
можливість останнього ухилятися від
слідства та суду, перешкоджати
встановленню істини по справі,
впливати на потерпілих та свідків, а
також продовжити злочинну діяльність.

При розгляді подання місцевим судом,
його ініціатори також не навели в
підтвердження своїх припущень,
будь-яких доказів, які б свідчили про
намір обвинуваченого ухилитися від
слідства та суду, перешкодити
встановленню істини по справі,
впливати на потерпілих та свідків,
продовжити злочинну діяльність або
перешкодити виконанню досудовим
слідством процесуальних дій про що
вірно вказав суд першої інстанції.

Більше того, слідчий Стражко Д.С., в
провадженні якого перебуває
кримінальна справа, підтвердив, в тому
числі в апеляційній інстанції, що з
приводу інкримінованих злочинних дій
та обставин справи обвинувачений
ОСОБА_3, на відміну від потерпілих, дав
детальні та конкретні показання,
погодився відтворити зазначені подій,
в порядку ст. 194 КПК України, на його
виклики щоразу з'являвся, долучений до
суспільно-корисної праці та за місцем
робот і проживання характеризується
позитивно.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про необґрунтованість
подання органів досудового слідства
щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_3 є
вірним та таким, що ґрунтується на
матеріалах кримінальної справи і
відповідає положенням та вимогам ст. 148,
150 КПК України.

Нарешті апеляційною інстанцією
встановлено, що 20 січня 2012 року по
справі слідчим обрано обвинуваченому
ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді
підписки про не виїзд, а тому органами
досудового слідства може, в разі
необхідності, ставитися питання лише
про її зміну.

Торкаючись питання щодо необхідності
перекваліфікації інкримінованих
ОСОБА_3 злочинних дій, як на це
посилаються учасники процесу, колегія
суддів звертає увагу, що при вирішенні
питання про обрання запобіжного заходу
обвинуваченому,
кримінально-процесуальним
законодавством оцінка цих обставин не
передбачена.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 382 КПК України
колегія суддів. -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію помічника прокурора м.
Комсомольська залишити без
задоволення, а постанову
Комсомольського міського суду від 18
січня 2012 року щодо обрання запобіжного
заходу обвинуваченому ОСОБА_3 - без
змін.

Головуючий: В. М. Гавриш

Судді: