У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-судді суддівМіщенка С.М.,
Пузиревского Є.Б., Солодкова А.А., при
секретарі за участю прокурора Гладкіх
Л.М. Таргонія О.В.розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 12 серпня 2014 року
матеріали кримінального провадження
за касаційною скаргою прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, на ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від
20 лютого 2014 року щодо ОСОБА_6

Вироком
Татарбунарського районного суду
Одеської області від 13 грудня 2013 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Іживці Сторожинецького району
Чернівецької області, мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України, в силу ст.
89 КК України не судимого, -

засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України на 7
років позбавлення волі.

Вирішено питання
речових доказів та судових витрат у
кримінальному провадженні.

Ухвалою Апеляційного
суду Одеської області від 20 лютого 2014
року вирок щодо ОСОБА_6 змінено, його
дії перекваліфіковано з ч. 2 ст. 121 КК
України на ст. 124 КК України і за цим
законом призначено 5 місяців арешту. В
решті вирок місцевого суду залишено
без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним
у тому, що в період часу з 23:10 до 01:00 24
серпня 2013 року, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння та знаходячись
у своєму домоволодінні по АДРЕСА_2,
після того як він прийшов до тями від
нанесених йому ОСОБА_7 дерев'яною
скалкою тілесних ушкоджень, які згідно
висновку експерта відносяться до
легких, побачивши останнього з
дерев'яною скалкою, який вимагав у
нього гроші, діючи з метою захисту,
дістав з-під ліжка сокиру та умисно
наніс ОСОБА_7 не менше 6 ударів обухом та
не менше 3 ударів її лезом у
лобно-скроневу частину голови зліва,
заподіявши потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження, від яких той помер на місці
події.

У касаційній скарзі прокурор порушує
питання про скасування ухвали
апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та
направлення кримінального провадження
на новий апеляційний розгляд через
істотне порушення вимог кримінального
процесуального закону, неправильне
застосування кримінального закону та
м'якість призначеного йому покарання.
При цьому прокурор посилається на те,
що апеляційний суд розглянув справу
без участі засудженого ОСОБА_6, в
порушення ч. 3 ст. 404 КПК України не
провів судове слідство, фактично
переоцінив обставини вчиненого
засудженим кримінального
правопорушення та дійшов передчасного
висновку про перекваліфікацію його
злочинних дій, що потягло призначення
йому надто м'якого покарання. Також
зазначає, що апеляційний суд не
спростував висновки суду першої
інстанції та органу досудового
розслідування щодо наявності у ОСОБА_6
умислу на заподіяння потерпілому
ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень,
посилаючись на те, що на дерев'яній
скалці не виявлено крові ОСОБА_6, чим
спростовуються твердження засудженого
про те, що він захищався від
потерпілого.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав касаційну
скаргу прокурора, перевіривши
матеріали кримінального провадження
та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що ця
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог пунктів 3, 4 ч. 1 та ч.
2 ст. 409 КПК України, підставами для
скасування судового рішення є істотне
порушення кримінального
процесуального закону та неправильне
застосування закону України про
кримінальну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суд
першої інстанції визнав ОСОБА_6 винним
в умисному заподіянні потерпілому
ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, що
спричинило його смерть, поклавши в
основу своїх висновків показання
свідків, дані протоколів огляду місця
події, слідчого експерименту з участю
ОСОБА_6, речових доказів, висновки
експертиз та інші зібрані та
досліджені у судовому засіданні
докази. Ці злочинні дії ОСОБА_6 суд
кваліфікував за ч. 2 ст. 121 КК України і
за цим законом призначив йому 7 років
позбавлення волі.

Згідно зі ст. 94 КПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
дослідженні всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом.

За змістом ст. 404 КПК України,
апеляційний суд без проведення
судового слідства та повторного
дослідження обставин, встановлених під
час кримінального правопорушення, не
вправі дати їм іншу оцінку, ніж та, яку
дав суд першої інстанції.

Перевіривши матеріали провадження за
доводами касаційної скарги прокурора
колегія суддів вважає, що висновки
апеляційного суду про те, що ОСОБА_6 під
час заподіяння потерпілому ОСОБА_7
тяжких тілесних ушкоджень знаходився у
стані необхідної оборони, межі якої
перевищив, є непереконливими.

Як вбачається із цього ж провадження,
апеляційним судом судове слідство за
апеляцією захисника ОСОБА_8 в інтересах
засудженого ОСОБА_6 не проводилося і
обставини, встановлені під час
кримінального правопорушення не
досліджувалися. При цьому розгляд
апеляції захисника проводився і без
участі самого засудженого.

Таким чином, апеляційний суд,
безпосередньо не перевіривши у
судовому засіданні докази, досліджені
судом першої інстанції, не встановивши
нових обставин, переоцінив докази, що
були предметом дослідження суду першої
інстанції та отримали у вироку
відповідну оцінку цього суду.

При цьому, як видно із матеріалів
провадження та обґрунтовано зазначено
у касаційній скарзі прокурора,
апеляційний суд не спростував висновок
експерта № 698 від 18.09.2013 року, з якого
вбачається, що на дерев'яній скалці,
вилученій при огляді місця події,
виявлена кров, походження якої не
виключено від потерпілого ОСОБА_7 Даних
про походження крові від
обвинуваченого ОСОБА_6 не отримано (т. 1,
а.с. 143-145).

Саме у зв'язку з цим, прокурором
обґрунтовано постановлено під сумнів
висновок апеляційного суду про те, що
ОСОБА_6 знаходився у стані необхідної
оборони, межі якої перевищив,
заподіявши потерпілому ОСОБА_7 тяжкі
тілесні ушкодження, що спричинило його
смерть.

Крім того, сумнівність
перекваліфікації дій засудженого
ОСОБА_6 апеляційним судом з ч. 2 ст. 121 на
ст. 124 КК України потягла призначення
йому м'якого покарання, на що у
касаційній скарзі також посилається
прокурор.

Оскільки висновки апеляційного суду
зроблені без проведення судового
слідства, повторного дослідження
доказів у кримінальному провадженні та
їх належної оцінки, тому ухвала
апеляційного суду щодо ОСОБА_6 підлягає
скасуванню, а матеріали кримінального
провадження направленню на новий
апеляційний розгляд, під час якого
апеляційному суду необхідно з
дотриманням вимог кримінального
процесуального закону ретельно
перевірити доводи апеляції захисника,
врахувавши при цьому доводи, викладені
у касаційній скарзі прокурора.

Якщо при новому апеляційному розгляді
кримінального провадження суд дійде
висновку про наявність в діях ОСОБА_6
більш тяжкого кримінального
правопорушення, ніж того, за яким його
визнано винним апеляційним судом, то
покарання йому слід призначити таке,
яке б відповідало вимогам ст. 65 КК
України.

На підставі наведеного та керуючись
статтями 433-436 КПК України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 20 лютого 2014 року щодо
ОСОБА_6 скасувати та призначити новий
розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Пузиревський
Є.Б. Солодков А.А.