Справа № 541/372/15-к
№ провадження 1-кп/541/43/2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, утриманців не має, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не інваліда, раніше судимого:

1) 10.02.2010 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по ст. 263 ч. 2 КК України до 200 годин громадських робіт;

2) 21.12.2010 року Шишацьким районним судом Полтавської області по ст. 309 ч. 2, ст. 71, 72, 75 КК України до 2 років 25 днів позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком 1 рік;

3) 24.01.2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по ст. ст. 389 ч. 2, 185 ч. 1, 185 ч. 2, 309 ч. 1, 309 ч. 2, 263 ч. 2, 70, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

4) 29.11.2011 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по ст. ст. 389 ч. 2, 185 ч. 1, 185 ч. 2, 309 ч. 1, 263 ч. 2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; звільнений від відбування покарання 14.01.2013 року за постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 04.01.2013 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 1 місяць 6 днів;

5) 18.04.2013 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по ст. 185 ч. 2 КК України до 3 місяців арешту;

6) 25.07.2013 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області по ст. ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 ч. 1 КК України до 5 місяців арешту,

по ст. 185 ч. 2 КК України ,-

в с т а н о в и в :

В ніч на 24 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, в житловому будинку по АДРЕСА_1 , маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, переслідуючи корисливу мету на протиправне заволодіння чужими грошовими коштами, відшукав банківську картку ВАТ „Державний ощадний банк України, що перебувала у користуванні його матері потерпілої ОСОБА_7 , після чого, в цей же день, знаючи пін код цієї картки, таємно викрав з рахунку потерпілої 301 гривну 49 копійок. В подальшому, продовжуючи свої неправочинні дії, 27, 28 та 29 грудня 2014 року ОСОБА_6 з використанням цієї ж картки викрав з рахунку матері відповідно 100, 250 та 250 гривень, якими розпорядився на власний розсуд. В наслідок цього обвинувачений заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_4 на загальну суму 901 гривна 49 копійок.

Повторно, 21 січня 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в помешканні потерпілого ОСОБА_8 , що проживає по АДРЕСА_2 , користуючись тим, що потерпілий знаходився в іншій кімнаті будинку, таємно викрав його мобільний телефон „Нокіа 107, вартістю 360 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку „Лайф вартістю 15 гривень, на рахунку якого було 50 гривень, з картою пам`яті „Кінгстон вартістю 50 гривень, а всього викрав майна потерпілого на загальну суму 475 гривень, після чого зник з місця крадіжки, а викраденим розпорядився на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на вказану суму.

Свою винуватість в інкримінованих діяннях обвинувачений ОСОБА_6 визнав повністю і показав, що він дійсно знаючи, де його мати зберігала пластикову банківську карту, та, знаючи відповідний код рахунку, в кінці грудня 2014 року викрав грошові кошти потерпілої, які використав на власні потреби. З показань обвинуваченого слідує, що в січні 2015 року він дійсно, будучи в стані алкогольного сп`яніння, викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 за місцем проживання останнього, який згодом було вилучено працівниками міліції та повернуто потерпілому.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України, тобто, в межах висунутого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції ОСОБА_6 , за пропозицією прокурора, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_6 , які проявилися у таємному викраденні чужого майна, тобто, крадіжці, вчиненій повторно, слід кваліфікувати по ст. 185 ч. 2 КК України, за вищевказаною кваліфікуючою ознакою.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, слід визнати активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, яка обтяжує його покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні міри покарання ОСОБА_6 враховується ступінь тяжкості вчинених ним діянь, їх кількість, характер та розмір завданої потерпілим шкоди, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, позиція потерпілих щодо діянь обвинуваченого та їх наслідків, а також особа ОСОБА_6 , який за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкоголем та опіоїдами / а.п. 35 /, раніше неодноразово засуджувався та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, в тому числі і за корисливі злочини, знову вчинив такі злочини, що вказує на стійкість антисоціальних проявів його поведінки. Судом також приймається до уваги і стан здоров`я обвинуваченого, пов`язаний зі зловживанням ним спиртними напоями і наслідки цього.

За таких обставин суд приходить до переконання про доцільність призначення цьому обвинуваченому мінімальної за тяжкістю міри покарання за санкцією частини статті, по якій він засуджується, у виді короткочасного тримання в умовах ізоляції з її реальним відбуванням, не вбачаючи ніяких законних підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, що сприятиме досягненню мети його виправлення і перевиховання та запобігання вчинення ним нових злочинів у майбутньому.

За результатами розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність та необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, судом приймається до уваги те, що цей обвинувачений має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, а отже, існує ризик того, що він і надалі може вчинювати інші кримінальні правопорушення.

Процесуальні витрати на залучення експерта, документально не підтверджені.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 185 ч. 2 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання засудженим рахувати з моменту фактичного взяття під арешт, тобто з 06 березня 2015 року.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки „Нокіа 107, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 / а.п. 3, 42, 43 /, після набрання вироком законної сили, той може використовувати на свій розсуд, як власник.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в цей же термін, з моменту вручення йому копії цього вироку, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.
Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .