Справа № 565/22/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2015 року м. Кузнецовськ
Кузнецовський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
26 вересня 2014 року біля 21 год. 15 хв. у м.Кузнецовську Рівненської області в м-ні Вараш напроти автобусної зупинки «Грибки» ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Ауді А-6 без державної реєстрації, рухаючись в темну пору доби по проїзній частині дороги з боку ринку «Північний» в напрямку автовокзалу зі швидкістю 60 км/год, проїжджаючи нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1, порушив вимоги Правил дорожнього руху України: п.18.1 відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п.12.3 відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вибрав безпечної швидкості руху транспортного засобу в межах дозволеної швидкості руху та з моменту виникнення небезпеки для руху не вжив негайно заходів для зменшення швидкості руху, за необхідності аж до зупинки транспортного засобу, і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок порушення вищезазначених пунктів Правил дорожнього руху України ОСОБА_7 і наїзду на пішохода ОСОБА_9 автомобілем марки Ауді А-6 під керуванням ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 завдано тяжких тілесних ушкоджень у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми, переломів склепіння та основи черепа, забою головного мозку важкого ступеню, отоназоліквореї, закритої тупої травми живота, внутрішньочеревної кровотечі, розриву селезінки, обширної скальпованої рани лівого стегна та колінного суглобу з дефектом м`яких тканин, забійно-осаднених ран обличчя, тулуба та кінцівок.
Крім того, 26 вересня 2014 року біля 21 год. 15 хв. у м.Кузнецовську Рівненської області в м-ні Вараш напроти автобусної зупинки «Грибки» ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки Ауді А-6 та, у зв`язку із порушенням пунктів 18.1, 12.3 ПДР України, здійснивши на нерегульованому пішохідному переході наїзд автомобілем на потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останньому були завдані тяжкі тілесні ушкодження у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми, переломів склепіння та основи черепа, забою головного мозку важкого ступеню, отоназоліквореї, закритої тупої травми живота, внутрішньочеревної кровотечі, розриву селезінки, обширної скальпованої рани лівого стегна та колінного суглобу з дефектом м`яких тканин, забійно-осаднених ран обличчя, тулуба та кінцівок, - поставив потерпілого ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан, і завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який у зв`язку із отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями перебував у небезпечному для життя стані і внаслідок цього був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_7 слідує, що біля 22 год. - 22 год. 30 хв., можливо, що у день, вказаний у обвинувальному акті, він виїхав із АДРЕСА_2 та мав їхати в напрямку м-ну Будівельників у м.Кузнецовську, де проживає його брат. ОСОБА_7 рухався своїм автомобілем Ауді А-6 (без державної реєстрації) в напрямку автовокзалу зі швидкістю 50-55 км/год. Швидкість неодноразово називав і зазначає її приблизно. На ділянці дороги поблизу автобусної зупинки «Грибки» в м-ні Вараш ОСОБА_7 рухався лівою із двох смуг проїжджої частини дороги в його напрямку руху, оскільки справа стояли декілька автомобілів. Попереду на відстані приблизно 5 м. їхав автомобіль, кузов якого є дещо вищим (типу «пиріжок») за легкові автомобілі, і вказаний автомобіль різко загальмував. ОСОБА_7 , щоб не допустити зіткнення, об`їхав даний автомобіль зліва і ліві переднє та заднє колеса його автомобіля рухалися приблизно по подвійній розділювальній смузі, що розділяє зустрічні напрямки руху. Коли минув вказаний автомобіль, то відчув удар в автомобіль, після якого зрозумів, що людина попала на капот. Потерпілий відлетів від автомобіля лівіше. Після наїзду на потерпілого, ОСОБА_7 не зупинив автомобіль, бо побачивши, як забігали люди, що вони дуже агресивні і побоявся самосуду, тому поїхав далі, в напрямку автовокзала. Через деяку відстань, будучи уже на прямій дорозі, він побачив автомобіль, що його наздоганяв. Обвинувачений заїхав у двір будинку в м-ні Будівельників і залишив там автомобіль «Ауді А-6», та втік звідти, оскільки його почали бити особи, що теж туди під`їхали. Після події розгубився і через добу прийшов до слідчого та зізнався у вчиненому. ОСОБА_7 в суді також зазначав, що до наїзду ОСОБА_9 він не бачив, а побачив потерпілого в момент наїзду чи у безпосередній близькості перед наїздом, за метрів два, так, що загальмувати не встиг і автомобіль не гальмував. Обвинувачений припускає, що наїзд на пішохода стався не на пішохідному переході, а перед пішохідним переходом, на подвійній розділювальній смузі. Під час слідчого експерименту ОСОБА_7 показував швидкість руху пішохода та траєкторію руху пішохода, припускаючи, що той так міг рухатися, оскільки потерпілого ОСОБА_9 він до наїзду не бачив. Ділянку дороги поблизу зупинки «Грибки» він знає добре, щодня там проїжджав. Обвинуваченому відомо про наявність там двох пішохідних переходів. Автомобілем керує приблизно сім років, хоча права керування немає, у правилах розуміється.
Згідно із показаннями свідка ОСОБА_10 , у вересні 2014р., точно дня він не пам`ятає, свідок надавав послуги таксі і стояв з автомобілем неподалік зупинки «Грибки». У вечірню пору, як уже стемніло, ОСОБА_10 почув звук суву по асфальту і глянув вліво. Свідок побачив, що рухається автомобіль «Ауді» і пилюка піднімається з-під машини. Він подумав, що автомобіль «Ауді» зіткнувся із тим автомобілем, що пропускав пішохода. Сув тривав метрів 10-15, а потім автомобіль «Ауді» підскочив, тоді свідок зрозумів, що вказаний автомобіль переїхав через людину. Після цього автомобіль «Ауді» пришвидшив рух. Потерпілий залишився лежати на проїзній частині. Свідок із колегою підбіг туди і підбігла іще жінка, яка теж є свідком у справі. Вони викликали швидку. Поблизу було ще багато інших людей. Хтось викликав міліцію. Уламки деталей автомобіля були на пішохідному переході, тому свідок вважає, що автомобіль наїхав на пішохода на пішохідному переході, хоча безпосередньо моменту наїзду, та автомобіля «Ауді» до моменту наїзду, а також в якому напрямку йшов потерпілий, свідок не бачив. Автомобіль волочив потерпілого в ділянці розділювальної смуги дороги. «Ауді» темного кольору рухався із увімкненим світлом зі швидкістю 60-80 км/год., по зустрічній смузі руху з боку перехрестя із світлофором у бік центру міста. Ділянка дороги, де відбулася дорожньо-транспортна пригода, освітлювалася.
Показаннями свідка ОСОБА_11 стверджено, що у 2014р., день п`ятниця (місяця і числа не пам`ятає), він проходив біля магазину «Масяня» поблизу зупинки «Грибки», дивився у напрямку центру. Свідок бачив, як його знайомий ОСОБА_9 пішов через пішохідний перехід з боку автобусної зупинки в напрямку до квіткового магазину. Там на переході йшов іще один чоловік. Чи були вони разом із потерпілим не знає. Свідок почув звук і побачив удар, він боковим зором бачив момент наїзду автомобіля «Ауді» на потерпілого ОСОБА_9 . Контактування відбулося передньою лівою частиною автомобіля, потерпілий упав на капот, до лобового скла, а потім під машину. Зазначений автомобіль «Ауді» зеленого кольору рухався із боку ринку в напрямку центру, по зустрічній смузі. Швидкість автомобіля в момент наїзду на потрепілого була 80-100 км/год., після наїзду зменшилася до приблизно 60-40 км/год. «Ауді» не зупинявся, після наїзду на потерпілого поїхав далі.
Із показань свідка ОСОБА_12 слідує, що поблизу зупинки «Грибки» восени 2014р. біля 9 год. вечора вона перебувала на автобусній зупинці з боку м-ну Перемоги. Там були й інші люди. Свідок почула звук, був сильний удар, побачила, що їде автомобіль темного кольору, на капоті машини з боку водія була людина. Потерпілий зісковзнув із автомобіля і останній переїхав через нього. Потерпілий упав близько до середини проїзної частини, на смугу по ходу руху вказаного автомобіля. Автомобіль не гальмував, а після падіння потерпілого, - збільшив швидкість. Чи перебував потерпілий на пішохідному переході в момент наїзду свідок не бачила. ОСОБА_13 підійшла до потерпілого, підійшли туди ще інші чоловіки, жінки. Вона викликала швидку допомогу. Побачила, що там випадково в цей час проїжджала швидка допомога і свідок її зупинила. Переслідування за автомобілем, що збив пішохода, не було.
Свідок ОСОБА_14 у своїх показаннях підтверджувала, що 26 вересня 2014р. біля 21 год. вона перебувала в матері на балконі квартири АДРЕСА_3 , що виходить у бік зупинки «Грибки». Свідок бачила, як перед пішохідним переходом зупинився автомобіль марки «Шевроле» і двоє хлопців по пішохідному переходу переходили дорогу в напрямку від «Грибків» до магазину «Перлина». В цей час на великій швидкості (80-100 км/год.) з боку ЗОШ №3 рухався автомобіль «Ауді А-6» темного кольору, який виїхав на смугу зустрічного руху. Коли хлопці перетнули розділювальну смугу, то автомобіль «Ауді» збив одного із вказаних пішоходів. Потерпілий упав. Чи переїхав автомобіль через потерпілого свідок не знає. Подія відбулася у темну пору, але було штучне освітлення дороги. Автомобіль, що збив пішохода, скрився у бік готелю «Вараш».
Потерпіла ОСОБА_4 давала показання про те, що 26.09.2014р. біля дев`ятої години вечора вона із телефоного дзвінка дізналася про наїзд автомобілем на її сина ОСОБА_15 . Коли прибігла до «Грибків», то там було багато людей. Таксисти її завезли до приймального відділення лікарні. Сина по зовнішньому вигляду не можливо було впізнати. В лікарні пояснили, що ОСОБА_15 зазнав черепно-мозкової травми і видерте тіло ноги. В теперішній час, у зв`язку з ушкодженням головного мозку, потерпілий перебуває у вегетативному стані, самостійно нічого не робить, потребує постійного стороннього догляду, тривалого і дороговартісного лікування. Через необхідність догляду за сином ОСОБА_4 не може працювати, хоча є підприємцем. Потерпілі тяжко переживають вищеописану подію із сином, складно переживає це також менша дитина. Потерпіла пояснювала, що бажає отримувати від обвинуваченого кошти, що необхідні для лікування потерпілого. Висловлювала думку, щоб призначаючи покарання, не позбавляти ОСОБА_7 волі, так як у тому разі він не зможе допомагати у лікуванні потерпілого.
Показання потерпілого ОСОБА_5 за змістом є подібні до показань потерпілої ОСОБА_4 .
Із протоколу огляду місця події від 27.09.2014р. (00год. 10 хв. 01 год. 20хв.) вбачається, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода сталася на дорозі поблизу будинку №11 у м-ні Вараш в м.Кузнецовську. У вказаному протоколі та схемі до протоколу огляду місця події, яка мала місце 26.09.2014р., зафіксовані результати замірів відстаней, що мають значення для справи, а також відображені дорожні умови і дорожня обстановка. На проїзній частині дороги виявлені: осипи скла, сліди волочіння одягу, подряпини, плями бурого кольору, що схожі на кров, слід протектора колеса автомобіля, відображений на ділянці з речовиною темно-бурого кольору; кросовок.
У протоколі огляду місця події від 27.09.2014р. (01год. 40 хв. 02 год. 00хв.) закріплено, що в дворі будинку №27/2 м-ну Будівельників у м.Кузнецовську знаходиться автомобіль марки «Ауді А-6» темно-зеленого кольору з капотом чорного кольору і переднім лівим крилом бордового кольору, без номерних знаків та із такими механічними пошкодженнями: передній бампер з правої сторони від`єднаний з місця конструктивного кріплення, розбита передня ліва фара та передній покажчик повороту, деформований капот в передній лівій частині, на вітровому склі є павутино-подібна тріщина, ліве дзеркало заднього виду від`єднане від місця конструктивного кріплення, сліди деформації на задніх лівих дверцятах, вм`ятина на задньому лівому крилі, пошкоджений боковий правий покажчик повороту. При огляді були вилучені сліди пальців рук із передніх правої та лівої дверцят, задніх правих дверцят, з вікна задніх лівих дверцят автомобіля, в ділянці лівої фари виявлено та вилучено речовину, схожу на м`які тканини тіла людини.
Висновком експерта №54 від 10.10.2014р. стверджено, що два із вищезазначених слідів пальців рук розміром 16х14мм та 17х16 мм, зафіксовані на стрічках, відповідно №4, №12, залишені, відповідно, безіменним та вказівним пальцями правої руки ОСОБА_7 .
Згідно із протоколом обшуку від 27.09.2014р. (02год. 15хв. 03год. 30хв.) слідує, що із вищевказаного автомобіля марки «Ауді А-6» були вилучені: одорологічні сліди із керма, ручки коробки передач; відкопійовані 1-3 сторінки паспорту громадянина ОСОБА_16 ; чоловіча кепка та підголовник із сидіння водія. Було також вилучено і автомобіль марки «Ауді А-6» з номером кузова НОМЕР_1 .
Протоколом слідчого експерименту від 16.11.2014р. (20 год. 10 хв. 21 год. 55 хв) зафіксовано показані на місці свідком-очевидцем ОСОБА_11 механізм та істотні обставини при яких 26.09.2014р. було вчинено на пішохідному переході наїзд на потерпілого ОСОБА_9 автомобілем «Ауді».
В протоколі слідчого експерименту від 15.11.2014р. (21год 22год. 15 хв) ОСОБА_7 показував на місці та повідомляв про обставини при яких він вчинив наїзд автомобілем на потерпілого ОСОБА_9 . Суд критично оцінює дані цього протоколу слідчого експерименту в тій частині, що потерпілий перебігав дорогу на відстані близько трьох метрів від пішохідного переходу, навкоси, оскільки в суді ОСОБА_7 однозначно ствердив про те, що потерпілого до моменту наїзду не бачив. Це означає, що ОСОБА_7 не бачив і траєкторії руху пішохода, а під час слідчого експерименту давав такі показання, щоб пом`якшити ступінь своєї вини. Із досліджених під час судового розгляду доказів (показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 ), які не викликають сумніву щодо їх достовірності та узгоджуються із іншими доказами в справі, встановлено, що ОСОБА_9 переходив проїзну частину по пішохідному переходу, де й стався наїзд на нього.
Висновком експерта №270 від 14.11.2014р. підтверджено, що на момент експертного дослідження робоча гальмівна система та система рульового керування автомобіля Ауді А-6 без реєстраційного номеру знаходилися в працездатному стані.
Відповідно до висновку експерта №820 від 23.12.2014р. Максимально допустима швидкість руху автомобіля «Ауді А-6» за умови видимості елементів дороги в напрямку руху 106, 5м, в даній дорожній обстановці становить 123, 4 128, 0 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Ауді А-6» для забезпечення безпеки дорожнього руху, з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху, тобто рухатися зі швидкістю не більше 60 км/год та в момент об`єктивної можливості виявлення пішохода на нерегульованому пішохідному переході повинен негайно зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходу. При наданому на експертизу комплексі вихідних даних, водій автомобіля «Ауді А-6» ОСОБА_7 в момент об`єктивної можливості виявлення пішохода на нерегульованому пішохідному переході мав технічну можливість уникнути на нього наїзду, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, при русі як із фактичною (70-100 км/год) так із максимально допустимою в даній дорожній обстановці швидкістю (60 км/год). В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Ауді А-6» ОСОБА_7 з технічної точки зору не відповідають вимогам п.п. 12.3, 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху, а невідповідність його дій вимогам п.п. 12.3 і 18.1 Правил дорожнього руху з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Експерт ОСОБА_17 у судовому засіданні підтверджував висновки проведеної ним експертизи. Давав також переконливі показання щодо застосованої ним методики і підстав для застосування у формулах експертних розрахунків даних щодо: «часу реакції водія при виборі швидкості руху транспортного засобу по умові видимості елементів дороги в напрямку руху» та «нормативного часу реакції водія транспортного засобу в даній дорожній ситуації».
Згідно із висновком експерта №231 від 05.11.2014р. результатом ДТП стало заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння, у виді важкої відкритої черепно-мозкової травми, переломів склепіння та основи черепа, забою головного мозку важкого ступеня, отоназоліквореї, закритої тупої травми живота, внутрішньочеревної кровотечі, розриву селезінки, обширної скальпованої рани лівого стегна та колінного суглобу з дефектом м`яких тканин, забійно-осаднених ран обличчя, тулуба та кінцівок. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при обставинах та в термін, вказані у постанові. Імовірно, первинне контактування відбулося в зовнішню поверхню лівого стегна.
З висновку експерта №190 від 03.10.2014р. вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження у виді садна в ділянці правого колінного суглобу, синця на правому боку. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, можливо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди при обставинах та в термін, вказаних в постанові. Не виключається можливість отримання даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного росту.
Здійснивши, відповідно до встановлених у ст.337 КПК меж, судовий розгляд на підставі обвинувального акта від 08.05.2015р. суд, згідно із положеннями ст.337 ч.3 КПК, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і основоположних свобод вбачає підстави та змінює правову кваліфікацію діяння ОСОБА_7 із «завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, спричинивши йому інші тяжкі наслідки» ст.135 ч.3 КК України на кваліфікацію його діяння за ст.135 ч.1 КК України, - як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості внаслідок безпорадного стану, що викликаний отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями, вжити заходів до самозбереження, при тому, що обвинувачений ОСОБА_7 сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Вирішуючи питання правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст.135 ч.1 КК України, суд виходить із того, що тяжкі наслідки у виді тяжких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_9 виникли внаслідок, та, відповідно, перебувають у прямому причинному зв`язку із вчиненням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження). Під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведено доказами причиного зв`язку між залишенням потерпілого в небезпеці та між тяжкими тілесними ушкодженнями, яких зазнав потерпілий ОСОБА_9 .
Винність ОСОБА_7 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження - злочину за ст.286 ч.2 КК України, а також у вчиненні завідомого залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані та позбавлена можливості внаслідок безпорадного стану, що викликаний отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями, вжити заходів до самозбереження, при тому, що обвинувачений ОСОБА_7 сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан злочину за ст.135 ч.1 КК України, доводиться дослідженими та перевіреними в судовому засіданні вищенаведеними доказами.
Обираючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, те, що скоєний злочин за ст.286 ч.2 КК України за видом є тяжким злочином, вчинений із необережною формою вини, а злочин за ст.135 ч.1 КК України умисним невеликої тяжкості, а також враховує дані про особу винного і обставини, пом`якшуючі його покарання.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне часткове відшкодування майнової шкоди.
Суд зважає на те, що обвинувачений є особою молодого віку, негативної характеристики немає, до кримінальної відповідальності притягується вперше. На судове рішення в частині вирішення питання призначення покарання та його відбування істотним чином впливають міркування потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_5 про необхідність звільнення ОСОБА_7 від реального відбування покарання із випробуванням.
Сукупність наведених обставин, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і дає підстави суду призначити покарання у межах санкцій статей інкримінованих йому злочинів, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.
Вирішуючи цивільні позови суд керується тим, що відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми.
Потерпіла ОСОБА_4 у цивільному позові просить про стягнення із ОСОБА_7 204717, 42 грн. майнової шкоди коштів, пов`язаних із лікуванням потерпілого ОСОБА_9 внаслідок отриманих тілесни ушкоджень при розглядуваній дорожньо-транспортній пригоді. Потерпіла ОСОБА_4 просить також про стягнення із ОСОБА_7 100000 грн. відшкодуваня завданої для неї моральної шкоди. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 у цивільному позові просить про стягнення із обвинуваченого 250000 грн. відшкодуваня моральної шкоди в користь потерпілого ОСОБА_9 .
В суді доведено, що внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого - злочинів, вчинених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 зазнав фізичного болю та страждань у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Потерпіла ОСОБА_4 у зв`язку із вищезазначеною протиправною поведінкою обвинуваченого проти її сина ОСОБА_9 теж переживає значні душевні страждання, вимушена змінити звичний уклад життя, через необхідність догляду за потерпілим. В цьому полягає моральна шкода, якої зазнали потерпілі та визначення такої шкоди підпадає під норми п.п.1, 2 ч.2 ст.23 ЦК України.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину фізичних страждань потерпілого ОСОБА_9 , те, що моральних страждань завдано потерпілому обвинуваченим у результаті вчинення злочину із необережною формою вини, але у той же час суд зважає, що наїзд на ОСОБА_9 стався на пішохідному переході, - тобто місці, де пріоритет руху мав потерпілий. Тяжка травма ОСОБА_9 вимагає від потерпілої ОСОБА_4 докладення додаткових зусиль для організації свого життя, порушує її звичний уклад життя, а значить і завдає страждань.
Відповідно до норми ст. 1206 ч.1 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.
Суд приймає визнання цивільних позовів обвинуваченим.
Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст.100 ч.9 КПК. Диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження. Автомобіль марки «Ауді А-6» без державного номеру з номером кузова НОМЕР_1 слід повернути законному володільцю ОСОБА_7 . При вирішенні питання щодо повернення автомобіля обвинуваченому, суд керується тим, що відповідно до норми ст.397 ч.3 ЦК України фактичне володіня майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Твердження прокурора про необхідність залишення автомобіля на подальше зберігання у Кузнецовському міському відділі УМВС України в Рівненській області, як такого, що перебуває на території України з порушенням митних правил, є голослівними. До суду прокурором не подано жодного доказу, що свідчив би про незаконність володіння ОСОБА_7 вказаним автомобілем. Не надано доказів, що свідчили б про проведення розслідування на предмет порушення митних правил у зв`язку із перебуванням даного автомобіля на території України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_7 визнати винуватим у доведеному в суді обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ст.286 ч.2 та ст.135 ч.1 КК України і призначити покарання:
-за ст.286 ч.2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;
-за ст.135 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_7 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.ст.75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з трирічним іспитовим строком та встановити ОСОБА_7 такі обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути із ОСОБА_7 : у користь ОСОБА_4 184717 (сто вісімдесят чотири тисячі сімсот сімнадцять) гривень 42 (сорок дві) копійки відшкодування майнової шкоди та 100000 (сто тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди; у користь ОСОБА_9 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.
У решті позову ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, - відмовити за безпідставністю.
Речові докази у справі: диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінальної справи; автомобіль марки «Ауді А-6» з номером кузова НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

С у д д я : ОСОБА_1