Справа № 1-64/08 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
червня 2008 року. Теплицький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого
судді Панченка Д.І.

при
секретарі Бабійчук Є.А.

за участю прокурора Мельника О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Теплик справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженка та жителька АДРЕСА_1, українка,
громадянка України, одружена, освіта вища, працює директором МПП «Чайка»,
раніше не судима

по
ст. 172
ч. 1 та ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про
державну реєстрацію серії НОМЕР_1є засновником малого приватного підприємства
«Чайка», зареєстрованого державним реєстратором в Теплицький РДА 19 липня 2001
року, являючись директором даного підприємства, використовуючи працю найманих
працівників, грубо порушила законодавство про працю.

Так ОСОБА_1, будучи директором МПП
«Чайка» організовуючи поточну роботу даного підприємства по здійсненню
роздрібної торгівлі продовольчими товарами, та будучи наділеною відповідно до Статуту повноваженнями щодо
укладення трудових договорів із
найманими працівниками для забезпечення виду своєї діяльності з роздрібної та оптової торгівлі продовольчими товарами в
магазині, що розташований в с. Орлівка
Теплицького району Вінницької області, в квітні місяці 2007 року прийняла на роботу, на посаду продавця магазинну,
ОСОБА_2, з якою умисно, свідомо
обмежуючи її трудові права, які закріплені
в ст.ст. 43,45 та 46 Конституції України до 20 березня 2008 року не уклала
трудовий договір і використовувала її
працю, як найманого працівника.

Використовуючи працю найманого працівника ОСОБА_2, ОСОБА_1 , в порушення
вимог ст. 24 КЗпП України, якою передбачено, що
укладення трудового договору
оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування
працівника на роботу, відповідний наказ чи розпорядження про прийняття на
роботу ОСОБА_2 не видала та в порушення вимог ст. 48 КЗпП України, якою
передбачено, що трудова книжка є
основним документом про трудову діяльністю працівника, прийнявши в квітні
місяці 2007 року на роботу ОСОБА_2, трудову книжку на останню не завела та не
внесла у неї відомостей про її роботу.

Також ОСОБА_1, грубо навмисно
порушуючи законодавство про працю,
прийнявши в квітні 2007 року на роботу ОСОБА_2, в порушення вимог ст. 30 Закону України «Про оплату праці», та
ст. 110 КЗпП України, використовуючи її
найману працю, до 20 березня 2008 року не нараховувала та не обліковувала останній заробітну працю, а виплачувала її «в
конвертах», тобто без оформлення відомостей або інших платіжно - видаткових
документів про виплату заробітної плати.

Крім того ОСОБА_1 будучи
директором МПП «Чайка», організовуючи
поточну роботу даного підприємства, та повноваженнями згідно Статуту МПП
«Чайка» щодо розпорядження засобами підприємства, в порушення вимог ст.ст.
253-254 КЗпП України, якими передбачено, що особи які працюють за трудовим
договором на підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності, виду діяльності та
господарювання, або у фізичної особи,
підлягають загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню та
те, що основними джерелами коштів загально обов'язкового державного соціального
страхування є внески власників підприємств, установ та організацій, або уповноваженими ними органів
чи фізичної особи, працівників, умисно, з метою ухилення від сплати відповідних
зборів та порушення таким чином гарантованих державою прав працівників на
соціальне страхування, в період часу з квітня місяця 2007 року до 20 березня
2008 року не звітувала до районного центру зайнятості про працюючу ОСОБА_2, не
проводила нарахування та сплату з фонду
заробітної плати останньої відповідних платежів до Пенсійного фонду України, до
фонду соціального страхування та
податкових органів, що призвело до втрат до бюджету України, ОСОБА_2
не зараховувався загальний трудовий стаж
та останню також було позбавлено права
на одержання відповідних соціальних гарантій, вразі настання буд - якого
страхового випадку.

ОСОБА_1 будучи директором
МПП «Чайка» організовуючи поточну
роботу даного підприємства по здійсненню роздрібної торгівлі продовольчими
товарами, та будучи наділеною відповідно
до Статуту повноваженнями щодо укладення
трудових договорів із найманими працівниками для
забезпечення виду своєї
діяльності з роздрібної та
оптової торгівлі продовольчими товарами в магазині, що розташований в с. В. Мочулка Теплицького району в січні місяці 2007 року прийняла на роботу, на
посаду продавця магазину, ОСОБА_3, яка має дитину ОСОБА_4 віком до чотирнадцяти
років, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2виданого
виконкомом Великомочульської сільської ради
Теплицького району 13 березня 1996 року, з якою умисно, свідомо
обмежуючи її трудові права, які закріплені в ст. ст. 43,45 та 46 Конституції
України до 20 березня 2008 року не уклала трудовий договір і використовувала її
працю, як найманого працівника.

Використовуючи працю найманого
працівника ОСОБА_3, ОСОБА_1, в порушення вимог ст. 24 КЗпП України, якою
передбачено, що укладення трудового договору оформляється наказом чи
розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу,
відповідний наказ чи розпорядження про прийняття на роботу ОСОБА_3 не видала та
в порушення вимог ст. 48 КЗпП України, якою передбачено, що трудова книжка є основним документом про
трудову діяльність працівника, прийнявши в січні місяці 2007 року на роботу
ОСОБА_3 трудову книжку на останню не
завела та не внесла у неї відомостей про її роботу.

Також ОСОБА_1, грубо та навмисно порушуючи законодавство про працю,
прийнявши а січні 2007 року на роботу ОСОБА_3, в порушення вимог ст. 30 Закону
України «Про оплату праці», та ст. 110 КЗпП України, використовуючи її найману
працю, до 20 березня 2008 року не нараховувала та не обліковувала останній
заробітну плату, а виплачувала її «в конвертах», тобто без оформлення
відомостей або інших платіжних-видаткових документів про виплату заробітної
плати.

Крім того ОСОБА_1 будучи директором МПП «Чайка», організовуючи поточну
роботу даного підприємства, та будучи
наділеною повноваженнями згідно Статуту МПП «Чайка» щодо розпорядження засобами
підприємства, в порушення вимог ст.ст. 253-254 КЗпП України, якими передбачено,
що особи які працюють за трудовим
договором на підприємствах, установах, організаціях, незалежно від їх форм власності, виду діяльності та
господарювання, або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому
державному соціальному страхуванню та те, що
основним джерелом коштів загальнообов'язкового державного
страхування є внески власників підприємств,
установ та організацій, або уповноважених ними органів чи фізичної особи,
працівників, умисно, з метою ухилення від сплати відповідних зборів та
порушення таким чином гарантованих
державою прав працівників на соціальне страхування, в період часу з січня місця
2007 року до 20 березня 2008 року не звітувала до районного центру зайнятості про працюючу ОСОБА_3, не проводила нарахування
та сплату з фонду соціального страхування та податкових органів, що
призвело до втрат до бюджету України,
ОСОБА_3 не зараховувався загальний трудовий стаж та останню також було
позбавлено права на одержання відповідних соціальних гарантій, вразі настання
будь-якого страхового випадку.

Допитана в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину передбаченого
ст. 172 ч.1ч.2 КК України визнала повністю і пояснила суду, що вона
працює директором МПП «Чайка»
смт. Теплик з 2001 року по даний час.
МПП, яке вона очолює займається
торгівлею продуктів харчування та
промислових товарів, через магазини, які розташовані в с. Орлівка та с. В. Мочулка. В квітні 2007 року в магазин в с. Орлівка потрібний був
продавець, до неї підійшла ОСОБА_2 з
проханням прийняти на роботу і вона прийняла її на роботу. В с. В. Мочулка по вул. Шкільній має кіоск. В січні 2007 року
в даний магазин прийняла на роботу ОСОБА_3 Із даними громадянами ніяких трудових договорів не укладала, тому,
що за них потрібно сплачувати страхові
внески до різних фондів та вести
відповідні бухгалтерські документи. Зарплату виплачувала помісячно готівкою в сумі 250-400 гривень,
тобто від кількості реалізованого товару, відомості на видачу зарплати не вела, страхові внески
до фондів не перераховувала так як це додаткові грошові витрати. Вину визнає повністю більше подібне не
повториться.

Винність підсудної ОСОБА_1 крім особистого визнання нею своєї вини
підтверджується також слідуючими доказами:
повідомленням фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, з якого слідує, що МПП «Чайка» звіти форми ФСС з ТВП не здає (а.с.
13); повідомленням УПФ у Теплицькому
районі з якого слідує, що директор МПП «Чайка» ОСОБА_1 найману працю не
реєструвала та страхові внески за найманих працівників не сплачувала (а. с.
15); повідомленням Теплицького РЦЗ , з
якого слідує, що трудовий договір між МПП «Чайка» ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в центрі
зайнятості незареєстровані (а.с.11).

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши підсудну, прокурора, суд
кваліфікує дії підсудної ОСОБА_1 за ст.
172 ч.1 КК України тобто грубе
порушення законодавства про працю, та за
ст. 172 ч.2 КК України тобто грубе порушення законодавства про працю
вчинене щодо матері, яка має дитину віком до чотирнадцяти років.

Призначаючи покарання
підсудній ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що вона позитивно характеризується за місцем проживання та роботи,
особу підсудної. Обставиною, що пом'якшують покарання суд визнає її щире
каяття, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено. Враховуючи
викладене, суд вважає, що її виправлення
можливе з призначенням їй покарання
у виді
штрафу.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1визнати винною за ст.
172 ч.1 та ст.172 ч.2 КК України,
призначивши їй покарання по ст. 172 ч. 1 КК України у виді штрафу в
сумі 510 грн., по ст. 172 ч.2 КК України
- у виді штрафу в сумі 850 грн.

Згідно ст. 70 КК України
остаточне покарання ОСОБА_1 визначити
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді штрафу в сумі 850 грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1
залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана
апеляційна скарга на протязі 15 діб, з моменту його проголошення, до
апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: