У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.

суддів

Кузьменко О.Т., Мороза М.А.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 3 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові рішення.

Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 25 травня
2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, судимості не має,

засуджено за ч.3 ст.191 КК України на три роки
позбавлення волі з позбавленням права обіймати організаційно - розпорядчі та матеріально
- відповідальні посади строком на один рік один місяць, ч.2 ст.366 КК України
на два роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати організаційно - розпорядчі
та матеріально - відповідальні посади строком на один рік, ч.1 ст.357 КК України
до штрафу у сумі 510 грн.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_1 остаточно призначено три роки позбавлення волі з позбавленням
права обіймати організаційно - розпорядчі та матеріально - відповідальні посади
строком на один рік один місяць.

Відповідно до
ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання
з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Згідно зі ст. 76 КК України його зобов'язано не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи, повідомляти ці органи
про зміну місця проживання та періодично з'являтися до цих органів для реєстрації.

Ухвалою апеляційного
суду Житомирської області від 7 серпня 2007 року вирок залишено без змін.

ОСОБА_1 визнано винуватим
у тому, що він, працюючи директором Радомишльського районного комунального підприємства
госпрозрахункового технічного бюро та будучи
службовою особою, у період із 10 листопада 2004 року по 15 березня 2005 року в м.
Радомишль Житомирської області повторно,
шляхом зловживання службовим становищем, привласнив гроші, які технічне бюро
отримало за проведення топографо
- геодезичної зйомки для проектування газопроводів у селі Велика Рача Радомишльського
району Житомирської області від представників вуличних комітетів: ОСОБА_2 - 2000 грн., ОСОБА_3 - 4720 грн., ОСОБА_4 - 4280 грн., ОСОБА_5 - 4220 грн. Учиняючи вказані злочини, ОСОБА_1 видавав квитанції до прибуткових касових ордерів, в які вносив неправдиві відомості - не існуючі номери цих ордерів, що спричинило
тяжкі наслідки. У подальшому він, зловживаючи своїм службовим становищем, прибуткові
касові ордери знищував.

За змістом касаційної скарги ОСОБА_1, посилаючись на безпідставність засудження за ч.3 ст.191,
ч.2 ст.366, ч.1 ст.357 КК України, просить судові рішення скасувати, а справу закрити.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора,
яка вважала за необхідне змінити судові рішення щодо ОСОБА_1 та перекваліфікувати
його дії з ч.2 на ч.1 ст. 366 КК України й призначити йому покарання у виді штрафу
у сумі 510 грн., перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги засудженого,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Як убачається з матеріалів справи, висновки
суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за обставин та у спосіб,
які викладені у вироку, підтверджуються зібраними у справі та перевіреними в судовому
засіданні доказами, які належно оцінені судом.

Так, засуджений ОСОБА_1 як на досудовому слідстві,
так і в суді не заперечував, що він у період із 10 листопада 2004 року по 15 березня
2005 року отримував від представників вуличних комітетів гроші за проведення технічним
бюро топографо-геодезичної зйомки для проектування газопроводів у селі Велика Рача
Радомишльського району Житомирської області. Зокрема, він безпосередньо отримав
від ОСОБА_2 - 2000 грн., ОСОБА_3 - 4720 грн., ОСОБА_4 - 4280 грн., ОСОБА_5 - 4220 грн., однак
оприбутковував тільки ту частину грошей, на які встигав виконати роботу.
Отримуючи гроші, він вносив вигадані
номери у прибуткові касові
ордери, які в подальшому знищив. У квитанціях до прибуткових касових ордерів, які
він видав зазначеним особам, він також вказував вигадані номери.

Такі показання засудженого ОСОБА_1 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_7, які у суді підтвердили,
що вони, як представники вуличних комітетів, зверталися до Радомишльського комунального
госпрозрахункового технічного бюро з приводу проведення топографо - геодезичних
зйомок для газифікації села та передавали ОСОБА_1 гроші, а останній
виписував їм квитанції.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих
йому злочинів також підтверджується актом ревізії, відповідно до якого прибуткові
касові ордери № 224 на отримання від ОСОБА_2 2000 грн., № 253 на отримання від ОСОБА_8 4720 грн., № 253 на отримання від ОСОБА_4 4280 грн., № 254 на
отримання від ОСОБА_5 4200 грн. відсутні, по касі Радомишльського
комунального госпрозрахункового технічного бюро не оприбутковано 14 100 грн.; квитанціями
до прибуткових касових ордерів, виданих ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_6, а також даними журналу реєстрації прибуткових
та видаткових касових ордерів за 2000 - 2005 роки, що свідчать про те, що вказані
номери прибуткових касових ордерів не існують, ордери не зареєстровані, зазначені
суми по касі підприємства не оприбутковані.

Підтвердила відсутність цих ордерів та неоприбуткування
вказаних сум на підприємстві й свідок ОСОБА_9.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що отримані ним грошові кошти він не привласнював,
а зберігав у сейфі свого кабінету, спростовуються показаннями свідків ОСОБА_9., ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які були присутні при відкритті сейфа ОСОБА_1 9 травня 2005 року і засвідчили відсутність у ньому будь
- яких грошей.

Отже, ОСОБА_1 законно і обґрунтовано
засуджено за ч.3 ст.191 і ч.1 ст.357 КК України.

Що ж стосується кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.366 КК України, то вона є неправильною.

Кваліфікація дій особи за ознаками злочинів,
в яких обов'язковою ознакою об'єктивної сторони є злочинні наслідки, передбачає
встановлення причинного зв'язку між такими діями та наслідками.

Як встановлено вироком суду, тяжкі наслідки
у вигляді матеріальних збитків в сумі
14100 грн. Радомишльському районному комунальному підприємству госпрозрахункового
технічного бюро ОСОБА_1 спричинив у результаті внесення неправдивих
відомостей в офіційні документи та їх видачі, у зв'язку з чим його дії кваліфіковано
за ч.2 ст.366 КК України.

Одночасно суд визнав, що збитки в зазначеній
сумі завдані підприємству внаслідок того, що ОСОБА_1, зловживаючи своїм
службовим становищем, привласнив гроші, які технічне бюро отримало за проведення
топографо - геодезичних зйомок для проектування газопроводів у с. Велика Рача Житомирської
області. Оскільки в даному випадку матеріальна шкода заподіяна внаслідок привласнення
ОСОБА_1 грошових коштів, що є ознакою об'єктивної сторони складу
злочину, передбаченого ст.191 КК України, а не в результаті службового підроблення,
кваліфікація його дій за ч.2 ст.366 КК України за ознакою спричинення тяжких наслідків
є неправильною. Тому судові рішення щодо ОСОБА_1 в
частині кваліфікації його дій за ч.2 ст.366 КК України підлягають зміні та
перекваліфікації на ч.1 ст. 366 КК України з призначенням покарання в межах
санкції цього закону.

На підставі наведеного й, керуючись статтями
395 і 396 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Радомишльського районного суду Житомирської
області від 25 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області
від 7 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч.2 на ч.1 ст.366 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у сумі 510 грн.

На підставі ст.70 КК України призначити
ОСОБА_1 за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366,
ч.1 ст.357 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати організаційно - розпорядчі
та матеріально - відповідальні посади строком на один рік один місяць.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням
з іспитовим строком один рік та згідно із ст.76 КК України зобов'язати його не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та періодично з'являтися
до цих органів для реєстрації.

Судді:

СКОТАРЬ А.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.
МОРОЗ М.А.