overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа №5-63/07 p.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року Яготинський
районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кощія М. Н.

при
секретарі Твердохліб
Г.М.

з участю
прокурора Карповича Д.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні подання кримінально-виконавчої інспекції
Яготинського району Київської області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя с. Годунівка Яготинського
району Київської області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, одруженого , на утримання одна неповнолітня дитина, засудженого вироком Яготинського районного
суду Київської області від 20 грудня 2006 року за ст. 286ч.1 КК України до 2-х років виправних
робіт з відрахуванням 10% від заробітку,
-про звільнення від призначеного покарання за Актом амністії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
згідно вироку Яготинського районного суду Київської
області від 20 грудня 2006 року засуджений за ст. 286 ч. 1 КК України до 2-х років виправних
робіт з відрахуванням 10 % заробітку в доход держави.

Кримінально-виконавча
інспекція Яготинського району звернулась з поданням про звільнення від відбуття
призначеного покарання, застосувавши до
нього ст. 1 п.б Закону України "Про
амністію", т.я. на день набрання
чинності Закону України "Про амністію" він мав на утриманні одну
неповнолітню дитину і засуджений за злочин з необережності, за яким передбачено покарання позбавлення
волі на строк не більше 10 років.

Заслухавши
пояснення представника кримінально-виконавчої інспекції, думку проку­рора, перевіривши матеріали справи, вважаю,
що дане подання підлягає до задоволення.

Як видно з
пояснення представника кримінально-виконавчої інспекції засуджений за час
іспитового строку зарекомендував себе позитивно, нових злочинів не вчинив, порушень громадського порядку не було, а також враховуючи те, що на момент набрання чинності Закону України
"Про амністію" мав на утриманні одну неповнолітню дитину і засуджений
за злочин з необережності, за яким
законом передбачене покарання позбавлення волі не більше чим на 10 років до
нього необхідно застосувати ст. 1 п
"б" Закону України "Про амністію" та звільнити його від подальшого відбування
покарання у вигляді позбавлення волі з випробування з іспитовим строком.

Керуючись ст. 409 КПК України, ст. 10,
12 Закону України "Про амністію", ст. 1 п.б Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 p., -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
1984 року народження, засудженого
вироком Яготинського районного суду Київської області від 20 грудня 2006 року за
ст. 286 ч.1 КК України, звільнити
від подальшого відбуття покарання відповідно до п."б" ст. 1 Закону України "Про амністію", т.я. на момент набрання чинності Закону
"Про амністію" мав одну неповнолітню дитину.
Дело №4-302
20 июля 2007 года гор.
Судья Бердянского горрайонного суда
Запорожской области Пшеничный И.А., рассмотрев представление и. о. следователя
СО Бердянского РО УМВД Украины в Запорожской области лейтенанта милиции Кучма
Е. Ю. о проведении обыска в жилище и иных владениях,
И. о. следователя СО Бердянского РО
УМВД Украины в Запорожской области лейтенант милиции Кучма Е. Ю., по
согласованию с Бердянским межрайонным прокурором старшим советником юстиции
Коцюруба В. П., обратился в Бердянский горрайонный суд с представлением о
производстве обыска в жилище и иных владениях ОСОБА_1 в домовладении АДРЕСА_1
Досудебным следствием установлено,
что 30 июня 2007 года, не установленные лица проникли
в дом АДРЕСА_2, откуда
распорядившись по своему усмотрению.
В представлении ставится вопрос о
даче разрешения на проведение обыска жилища и иных владений ОСОБА_1,
расположенных по адресу: АДРЕСА_1, так
как в настоящее время есть основания полагать, что по указанному адресу он
занимается выращиванием конопли.
Изучив материалы представления, суд
приходит к выводу о необходимости отказа в даче разрешения на производство
обыска в жилище и иных владениях ОСОБА_1, поскольку уголовное дело возбуждено
постановлением от 09.07.2007 года
по факту кражи имущества ОСОБА_2., а в представлении от 19.07.2007 года идет речь о даче разрешения на
обыск у ОСОБА_1, который занимается выращиванием конопли.
На основании изложенного, учитывая,
что совершение кражи и выращивание конопли не связаны между собой, в отношении
ОСОБА_1 или по факту выращивания конопли уголовное дело не возбуждено, суд
приходит к выводу, что отсутствуют правовые основания для дачи разрешения на
обыск, поэтому в удовлетворении представления необходимо отказать.
Руководствуясь ст. 177 УПК Украины,
В удовлетворении представления и. о.
следователя СО Бердянского РО УМВД Украины в Запорожской области лейтенанта
милиции Кучмы Е. Ю. - отказать.
На постановление в течении трех суток
со дня его вынесения прокурором может быть подана апелляция в апелляционный суд
Запорожской области.
№5-150-2007 року
ПОСТАНОВА

23 липня 2007
року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого
судді - Ткаченко О.А., при секретарі - Терновій Н.Л., за участю прокурора -Богомолова МА. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Лозова Харківської області матеріал відносно:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.Панютине, Лозівського району, Харківської
області, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, який навчається
в Панютинському професійно-аграрному ліцеї, не одруженого, непрацюючого, який
мешкає за адресою: АДРЕСА_1, засудженого 01 липня 2005 року вироком Лозівського
міськрайонного суду Харківської області за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України
строком на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України -
з випробувальним строком 2 (два) роки, про звільнення від призначеного судом
покарання,

встановив:

01 липня
2005 року вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області, ОСОБА_1
був засуджений за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України строком на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України - з випробувальним строком 2
(два) роки.

На нього
покладені обов'язки: не скоювати нових злочинів, не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, з'являтися в ці органи на реєстрацію та повідомляти їх про переміну
місця проживання.

Випробувальний
строк закінчився. Лозівський міжрайонний відділ кримінально-виконавчої
інспекції Управління державного департаменту України з питань виконання
покарань у Харківський області надіслав в суд подання, просить звільнити
ОСОБА_1 від призначеного судом покарання.

Подання
свідчить, що за період відбування іспитового строку ОСОБА_1 зарекомендував себе
з позитивного боку. В даний час навчається в Панютинському професійно-аграрному
ліцеї, не одружений. За місцем проживання та навчання зарекомендував себе з
позитивного боку, громадський порядок не порушує, на реєстрацію до Лозівського
МРВ КВІ з'являвся регулярно, місце проживання не міняв, за межі України без
дозволу не виїжджав.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника кримінально-виконавчої
інспекції та висновок прокурора, який вважав необхідним звільнити засудженого
від відбування покарання, суд вважає що подання слід задовольнити.

ОСОБА_1
виправдав довіру суду, сумлінною поведінкою довів своє виправлення, протягом
іспитового строку не скоїв нового злочину і виконав покладені на нього
обов'язки, тому його слід звільнити від відбування покарання.

Керуючись ст.78
ч.1 КК України, ст.ст.408-1,411 КПК України, суд, -

постановив:

Подання
Лозівського міжрайонного відділу кримінально - виконавчої інспекції від 02
липня 2007 року задовольнити: ОСОБА_1 від відбування призначеного вироком
Лозівського міськрайонного суду Харківської області покарання звільнити.

Постанова
остаточна і оскарженню не підлягає.
Справа № 11a-1358/2007
p. Головуючий у 1-й інстанції
Категорія скарга на постанову
Доповідач Чупина СП.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 р.

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області у складі :

Головуючого Годуна
В.А.

Суддів Гемми
Ю.М. , Чупини С. П.

З участю
прокурора Нікітіна І.І.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Херсоні апеляцію адвокатаОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,
особи, щодо якого
були порушені кримінальні справи, на
постанову судді Комсомольського районного суду м. Херсона
від 12 листопада 2007 року, -

встановила :

Цією
постановою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_2 особи,
щодо якого були порушені кримінальні справи, про скасування постанов про порушення
кримінальних справ щодо нього від 7 серпня 2007 року за ознаками злочинів, передбачених
ст. ст. 365 ч.3,
366 ч.2 КК України і від 5 листопада 2007 року за ознаками
злочинів, передбачених ст.
ст. 366 ч.1, 366 ч.2 КК України.

В
апеляції адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 особи,
щодо якого були порушені кримінальні справи, зазначає,
що

постанова
суду є незаконною та необґрунтованою,
оскільки суд допустив істотне порушення вимог
.кримінально-процесуального законодавства,
неправильно застосував кримінальний закон. Просить постанову суду
скасувати і винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо
нього за злочини, передбачені ст.
ст. 365 ч.3, 366 ч.2,
366 ч.1 КК України.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора, який вважає апеляцію безпідставною та
обговоривши доводи апеляції колегія суддів визнає, що апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 236-8 КПК України суддя, розглядаючи скаргу на постанову про порушення
кримінальної справи, повинен перевірити
наявність приводів і підстав для винесення зазначених постанов, законність джерел отримання

даних, які стали підставою для винесення постанов
про порушення справ і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати ті
питання, які вирішуються судом при
розгляді справи по суті.

Як видно
з матеріалів справи суддею в судовому засіданні в повному обсязі досліджені усі
обставини, з якими закон пов'язує
порушення кримінальної справи, ретельно
перевірено наявність приводів і підстав для порушення кримінальних справ, а тому суддя дійшов правильного висновку про
законне порушення кримінальних справ щодо ОСОБА_2

Висновок судді є
законним і обгрунтованим.

За таких
обставин колегія суддів підстав для задоволення апеляції не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, Збб КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
адвокатаОСОБА_1. в інтересах
ОСОБА_2, особи, щодо якого були порушені кримінальні
справи, залишити без задоволення, а постанову судді Комсомольського районного
суду М. Херсона від 12 листопада 2007 року про відмову в задоволенні скарги
ОСОБА_2 на постанови про порушення кримінальних справ щодо нього - без зміни.
Дело №11-2100 председательствующий
2007 год первой
инстанции Лосева ДА.
судья-докладчик Долгов Ю.Д.
13 декабря 2007 года коллегия судей судебной палаты
апелляционного суда Харьковской области в составе:
председательствующего - Долгова Ю.Д.,
судей: Авериной
Н.В., Савченко И.Б.,
с участием прокурора - Смирновой О.Е.,
рассмотрела в судебном
заседании, в г. Харькове, уголовное дело по апелляции представителя
гражданского истца ООО «Киб-Сервис» на приговор Дзержинского районного суда г.
Харькова от 13 сентября
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
рождения, уроженец г. Харькова, женатый,
работает водителем, ранее не
судимый, житель города Харькова,
осужден по ч. 3 ст. 289 УК Украины, с применением ст.. 69 УК Украины, к 5 годам лишения свободы.
В соответствии со ст. 75 УК Украины ОСОБА_1 от наказания
освобожден с испытательным сроком 3 года.
«КИБ-Сервис», города Харькова и 100 грн судебных издержек по проведению
экспертизы, в доход государства.
незаконное завладение транспортным средством,
причинившее крупный материальный ущерб.
Согласно приговору, 31 декабря
2005 года, приблизительно в 23 часа 30 мин,
ОСОБА_1, находившийся в нетрезвом
состоянии, самовольно завладел
автомашиной «Шкода Октавия»,
государственный номер НОМЕР_1, принадлежащей Харьковскому ООО «КИБ-Сервис» и
совершил дорожно - транспортное
происшествие вследствие чего повредил автомашину и причинил ее владельцу
материальный ущерб в сумме 105 773 гривен
В апелляции представителя
гражданского истца ООО «Киб-Сервис» содержится просьба об отмене приговора в части разрешения гражданского иска по
морального вреда. Апеллянт
полагает, что суд необоснованно отказал
Заслушав доклад судьи
апелляционного суда, пояснения
представителя гражданского истца ООО «Киб-Сервис», просившего об удовлетворении апелляции, пояснения осужденного ОСОБА_1 и его защитника
ОСОБА_2, возражавших против
удовлетворения апелляции, проверив материалы
дела, коллегия судей полагает, что оснований для удовлетворения апелляции не
Вывод о виновности ОСОБА_1
в незаконном завладении транспортным средством,
причинившем крупный материальный ущерб его владельцу, основан на материалах дела, которым суд дал должную оценку.
Действия ОСОБА_1 ч. 2 ст. 289 УК Украины квалифицированы правильно.
Разрешая гражданский иск
в части требований о возмещении морального вреда, суд обосновано признал и указал в приговоре
об отсутствии доказательств причинения такого вреда юридическому лицу - ООО «Киб-Сервис». По этим основаниям
судом обоснованно отказано в удовлетворении исковых требований. Решение суда в
этой части соответствует требованиям Закона и разъяснениям, содержащимся в п.3 постановления Пленума
Верховного Суда Украины № 4 от
с последующими изменениями, «О
судебной практике по делам о возмещении морального (неимущественного) вреда».
изложенного, руководствуясь ст.ст. 362, 365,
Украины, коллегия судей -
Приговор Дзержинского
районного суда города Харькова от 13 сентября
отношении ОСОБА_1 оставить без изменения,
а апелляцию представителя гражданского истца - ООО «Киб-сервис» - без удовлетворения.
Справа № 1-1/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Копія

04 грудня 2008 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Баранець А.М.

при секретарі Завяловій Н.В.

з участю прокурора Макарової Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Світловодська кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1
,
ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с. Успенка Онуфріївського району Кіровоградської області, українця, громадянин України, середня освіта, не одружений, не працюючий, мешкає в м. Кременчук Полтавської області,
АДРЕСА_1
, не судимого, в/о, учасник бойових дій, у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.86, ч.3 ст.142 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства
ОСОБА_1
. обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.86, ч.3 ст.142 КК України.

Відповідно до ст. 262 КПК України участь підсудного
ОСОБА_1
в судовому засіданні є обов`язкова.

В зв`язку з неодноразовою неявкою підсудного
ОСОБА_1
в судове засідання, суд 19.05.2003 року своєю постановою кримінальну справу відносно обвинуваченого
ОСОБА_1
виділив в окреме провадження, оголосив його в розшук та обрав для підсудного міру запобіжного заходу – утримання під вартою, постанова суду направлена на виконання начальнику Світловодського МРВ УМВС
ОСОБА_2

До теперішнього часу постанова суду не виконана та не виконується, підсудний
ОСОБА_1
. не знайдений і під варту не взятий.

Суд вважає за необхідне справу направити на додаткове розслідування, оскільки не повно, не всебічно проведено досудове слідство по справі не належним чином вивчена особа підсудного. Усунути в судовому засіданні данні порушення неможливо.

На даний час,
ОСОБА_1
, ще не затримано, та його місце проживання не відоме. Для встановлення місця проживання підсудного, одних оперативно розшукових заходів не достатньо, потрібно ці заходи проводити в сукупності зі слідчими діями.

За таких підстав, враховуючи, що без направлення справи на додаткове розслідування
ОСОБА_1
, ніхто з працівників міліції виконати постанову суду від 19.05.2003 року не може, а без слідчих дій, місце його перебування з`ясувати неможливо, тому справа, підлягає направленню на додаткове розслідування. Під час якого органам досудового слідства разом з оперативними підрозділами, необхідно спланувати та провести ряд оперативно-розшукових-слідчих заходів по встановленню місцю перебування підсудного та виконати постанову суду від 19.05.2003 року. При цьому, більш детальніше вивчити особу підсудного.

Керуючись ст. ст. 273, 281 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1
у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.86, ч.3 ст.142 КК України направити прокурору Кіровоградської області на додаткове розслідування.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області на протязі 7 (сіми) діб з моменту проголошення.

Суддя підпис А.М.Баранець

Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду А.М.Баранець
Справа №1-п-126/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

15 грудня 2008 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді – Устіченко К.І.

при секретарі –Корсаковій І.С.

з участю прокурора – Дяченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області матеріали кримінальної справи за фактом крадіжки майна із приміщення «Агропромтехніки», розташованого в м.Снігурівка по вул. Суворова,

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2008 року до суду надійшли матеріали кримінальної справи №93230533 та постанова начальника СВ Снігурівського РВ УМВС України Миколаївської області про закриття кримінальної справи за фактом крадіжки майна із приміщення «Агропромтехніки», розташованого в м.Снігурівка по вул. Суворова у зв’язку із закінченням строків давності.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, вислухавши думку прокурора, яка вважала, що справа підлягає закриттю, у зв’язку із закінченням строків давності, суд вважає, що постанова є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Як свідчить постанова (а.с.1) від 01 грудня 1993 року в ніч на 26 листопада 1993 року невідомі особи проникли в приміщення адміністративної будівлі «Агропромтехніка», розташованого в м.Снігурівка по вул. Суворова звідки викрали майно на суму 128936 карбованців. За даним фактом порушено кримінальну справу за ст.81 ч.3 КК України (в редакції 1960 року).

17 листопада 1993 року досудове слідство у кримінальній справі було зупинено на підставі п.3. ст.206 КПК України, у зв’язку з тим, що особу, яка вчинила злочин, не встановлено.

26 листопада 2008 року постановою (а.с.19) начальника СВ Снігурівського РВ УМВС України ст. 81 ч.3 КК України (в редакції 1960 року) перекваліфіковано на ст.185 ч.3 КК України (в редакції 2001 року).

Таким чином, з дня вчинення злочину пройшло більше 15 років. Особу, яка вчинила вказаний злочин, не встановлено.

Згідно ч.3 ст.11-1 КПК України, якщо вході досудового слідства протягом строків, зазначених у ч.1 ст.49 КК України, не встановлено особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє кримінальну справу до суду, для вирішення питання про її закриття за підставою, передбаченою ч.2 цієї статті.

Суд закриває провадження по справі у зв’язку з тим, що строки передбачені у ч.1 ст.49 КК України минули, а особу, яка вчинила злочин, не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.49 КК України, ст. 11-1 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу №93230533 порушену 01 грудня 1993 року за фактом крадіжки майна із приміщення «Агропромтехніки», розташованого в м.Снігурівка по вул. Суворова за ст.185 ч.3 КК України (в редакції 2001 року), провадженням закрити у зв’язку з закінченням строків давності.

На постанову суду може бути подано апеляцію протягом 7-ми днів з моменту її проголошення через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ:
СFпFрFаFвFаF №F 1ПF- 19
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF АF
пFрFоF зFаFкFрFиFтFтFяF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFоFїF сFпFрFаFвFиF
18 вFеFрFеFсFнFяF 2008 рFоFкFуF, сFуFдFдFяF ДFуFнFаFєFвFеFцFьFкFоFгFоF рFаFйFсFуFдFуF ХFмFеFлFьFнFиFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF, ШFкFлFяFрFуFкF ВF.МF., зF уFчFаFсFтFюF пFрFоFкFуFрFоFрFаF ВFиFнFоFгFрFаFдFсFьFкFоFїF ОF.АF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF, пFоFрFуFшFеFнFуF пFоF фFаFкFтFуF вFчFиFнFеFнFнFяF зFлFоFчFиFнFуF, пFеFрFеFдFбFаFчFеFнFоFгFоF чF.3 сFтF.185 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, пFеFрFеFкFвFаFлFіFфFіFкFоFвFаFнFуF зF чF.3 сFтF.81 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, (вF рFеFдFаFкFцFіFїF 1960 рFоFкFуF), пFоFсFтFаFнFоFвFуF пFрFоF їFїF зFаFкFрFиFтFтFяF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF,
ВF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ВF :
ВF нFіFчF 25 сFеFрFпFнFяF 1993 рFоFкFуF, вF сF. МFиFхFаFйFлFіFвFкFаF ДFуFнFаFєFвFеFцFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFуF, нFеFвFсFтFаFнFоFвFлFеFнFаF оFсFоFбFаF, шFлFяFхFоFмF пFіFдFбFоFрFуF кFлFюFчFаF, пFрFоFнFиFкFлFаF вF пFрFиFмFіFщFеFнFнFяF сFкFлFаFдFуF сFіFлFьFсFьFкFоFгFоFсFпFоFдFаFрFсFьFкFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF “F ТFрFуFдFіFвFнFиFкF”F, зFвFіFдFкFиF тFаFєFмFнFоF сFкFоFїFлFаF кFрFаFдFіFжFкFуF 63 гFаFзFоFвFиFхF пFрFиFсFтFаFвFоFкF вFаFрFтFіFсFтFюF 100000 рFуFбFлFіFвF зFаF оFдFнFуF шFтFуFкFуF вF цFіFнFаFхF тFаF нFаFцFіFоFнFаFлFьFнFіFйF вFаFлFюFтFіF нFаF чFаFсF, вFчFиFнFиFвFшFиF зFлFоFчFиFнF, зFаF яFкFиFйF пFеFрFеFдFбFаFчFаFлFоFсFьF пFоFкFаFрFаFнFнFяF вFіFдF 3 дFоF 8 рFоFкFіFвF пFоFзFбFаFвFлFеFнFнFяF вFоFлFіF.
ПFоF дFаFнFоFмFуF фFаFкFтFуF бFуFлFоF пFоFрFуFшFеFнFоF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF зFаF сFтF.81 чF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF (вF рFеFдFаFкFцFіFїF 1960 рFоFкFуF), пFрFоFвFеFдFеFнFоF сFлFіFдFчFіF дFіFїF, оFдFнFаFкF оFсFоFбFуF, яFкFаF вFчFиFнFиFлFаF дFаFнFиFйF зFлFоFчFиFнF, нFеF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFоF.
ВFрFаFхFоFвFуFюFчFиF тFеF, щFоF зF дFнFяF вFчFиFнFеFнFнFяF зFлFоFчFиFнFуF пFрFоFйFшFлFоF бFіFлFьFшFеF 15 рFоFкFіFвF, тFоF уF вFіFдFпFоFвFіFдFнFоFсFтFіF дFоF сFтF.49 чF.1 пF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFтF.71 пF.5 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, пFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF вF дFаFнFіFйF сFпFрFаFвFіF пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFкFрFиFтFтFюF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF.4 чF.1 пF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFтF.сFтF.7-1 пF.3, 11-1 КFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, -
ПF ОF СF ТF АF НF ОF ВF ИF ВF :
ПFрFоFвFаFдFжFеFнFнFяF вF кFрFиFмFіFнFаFлFьFнFіFйF сFпFрFаFвFіF зFаF сFтF.81 чF.3 КFКF УFкFрFаFїFнFиF –F зFаFкFрFиFтFиF вF зFвF’FяFзFкFуF іFзF зFаFкFіFнFчFеFнFнFяFмF сFтFрFоFкFіFвF дFаFвFнFоFсFтFіF.
НFаF пFоFсFтFаFнFоFвFуF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFуF сFкFаFрFгFуF пFрFоFтFяFгFоFмF сFеFмFиF дFіFбF.
ГFоFлFоFвFуFюFчFиFйF /пFіFдFпFиFсF/:
ГFоFлFоFвFаF ДFуFнFаFєFвFеFцFьFкFоFгFоF рFаFйFсFуFдFуF ВF.МF.ШFкFлFяFрFуFкF