Справа № 11 - 90/07
Категорія: ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, Доповідач:
ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 06 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Пазюка О.С.

суддів: Польового
М.І., Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора: Смолюка
Б.С.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року, яким
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1,
раніше судимий: 10.03.1993
року Луцьким міським судом за ч. З ст. 141 КК України до 5
(п'яти) років позбавлення волі;

18.07.2000 року
Луцьким міським судом за ч. 2
ст. 143 КК
України до 5 (п'ять)
років позбавлення волі;

2005
року Луцьким міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року
позбавлення волі, на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 рік;

2006
року Луцьким міськрайонним судом за ч. 2 ст. 309 "КК України
до 2 (двох)
років 6 (шести)
місяців позбавлення волі,

- засуджений за ч.
З ст. 185 КК
України до 6 (шести)
років позбавлення волі, за ч. 2
ст. 186 КК
України до 5 (п'яти)
років позбавлення волі, за ч. 1
ст. 263 КК
України до 2 (двох)
років позбавлення волі, за ч. 2
ст. 309 КК
України до 3 (трьох)
років позбавлення волі

На підставі ч. 1
ст. 70 КК
України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання
призначених покарань, остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді 7 (семи) років
позбавлення волі.

На підставі ч. 4
ст. 70 КК
України, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Луцького міськрайонного
суду від 09.08.2006 року
більш суворим покаранням, остаточно призначено до відбуття 7 (сім) років
позбавлення волі.

Постановлено запобіжний захід
ОСОБА_1 міру запобіжного заходу залишити попередню - утримання під
вартою.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 08 вересня 2006 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 500
(п'ятсот) грн. завданих
матеріальних збитків, в користь ОСОБА_3 -
1 383 (одну тисячу триста вісімдесят три) грн.
матеріальних збитків.

Стягнуто в доход держави з засудженого ОСОБА_1 141 (сто сорок одну)
грн. 23 коп. за
проведення трасологічної експертизи, 188
(сто вісімдесят вісім) грн.
31 коп.

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 11 грудня 2005 року біля 22 год., за попередньою змовою
з невстановленими досудовим слідством особами, знаходячись поблизу продуктової крамниці АДРЕСА_2, застосувавши фізичне насильство, яке не було небезпечним для
життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_4,
повторно, відкрито викрав у нього майно на загальну суму 3 971 грн. 02 коп., а також
закордонний паспорт, посвідчення водія і технічний паспорт на автомобіль.

Він же, 4 лютого 2006 року біля 21 год., знаходячись
неподалік будинку АДРЕСА_3, застосувавши фізичне насильство,
яке не було небезпечним для життя та здоров'я потерпілої ОСОБА_5,
повторно, відкрито викрав у неї майно на
загальну суму 774 грн. з документами, зокрема, паспорт громадянки
України, ідентифікаційний код, свідоцтво страхування, свідоцтво про народження
сина, чорнобильське посвідчення на ім'я ОСОБА_6, свідоцтво про розірвання
шлюбу, свідоцтво про смерть чоловіка.

Він же, 22 лютого 2006 року біля 23 год., знаходячись поблизу прохідної приватної фірми «ІНФОРМАЦІЯ_2» по АДРЕСА_4, повторно, відкрито викрав в
ОСОБА_7 майно на загальну суму 130
грн.

Він же, 14 травня 2006 року біля 24 год., перебуваючи біля молитовного будинку по вул.
Володимирській в м. Луцьку, за попередньою змовою з невстановленими
досудовим слідством особами, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_9, яке не було
небезпечним для його життя та здоров'я, повторно, відкрито викрав у нього
пенсійне посвідчення в якому знаходилось 25
грн., фотоапарат вартістю 475
грн., завдавши потерпілому матеріальну шкоду йа загальну суму 500 грн.

Він же, 4 червня.2006 року біля 00 год. 30 хв., перебуваючи
на вул. Даньшина в м. Луцьку, за
попередньою змовою з невстановленими досудовим слідством особами,
застосувавши до ОСОБА_10 фізичне насильство, яке не було небезпечним для його
життя та здоров'я, повторно, відкрито викрав у нього майно на загальну суму 880 грн.

Він же, 27 червня 2006 року біля 23 год. 50 хв., перебуваючи в провулку неподалік
будинку АДРЕСА_5, за
попередньою змовою з невстановленими досудового слідства особами, повторно,
відкрито викрав у ОСОБА_11 майно на загальну суму 150 грн.

Він же, 18
лютого 2006 року
біля 12-ї год., знаходячись
в будинку АДРЕСА_6, шляхом
виривання замка вхідних дверей проник в приміщення будинку звідки таємно викрав
майно ОСОБА_12 на загальну суму 1
085 грн.

Він же, в період з 3
по 5 березня 2006 року у вечірню
годину, перебуваючи в будинку АДРЕСА_7, шляхом
зриву навісного замка вхідних дверей, проник в квартиру НОМЕР_1 звідки повторно,
таємно викрав телевізор «Горизонт» вартістю
700 грн., завдавши потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на
вказану суму.

Він же, в ніч з 19 на 20 березня 2006 року,
перебуваючи в приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_3» в АДРЕСА_8, таємно викрав зі столика належну
ОСОБА_14 жіночу сумочку вартістю 60
гривень, в якій знаходились майно на загальну суму 1 157 грн. та портмоне
ОСОБА_15 вартістю 50
грн. з належними йому документами та грішми в сумі 230 грн., завдавши
потерпілим матеріальну шкоду.

Він же, 10 квітня 2006 року біля 23 години, знаходячись у літньому кафе магазину «ІНФОРМАЦІЯ_4» АДРЕСА_9, повторно, таємно викрав
з чохла, який висів на ремені брюк ОСОБА_16 мобільний телефон «Соні-Еріксон
Д750І» з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «Ді-Джус», завдавши
останньому матеріальну шкоду на суму 1 539 гривень.

Він же, 15 квітня 2006 року біля 23 год. 30 хв., перебуваючи
в приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_5», який
розташований АДРЕСА_10, повторно,
таємно викрав зі столика належний ОСОБА_18 мобільний телефон «Соні-Еріксок
К700І» з сім карткою оператора мобільного зв'язку «Джине», завдавши
останньому матеріальних збитків на суму 969
гривень.

Він же, 17
червня 2006 року
біля 4 години,
перебуваючи в приміщенні бару «ІНФОРМАЦІЯ_3»,
розташованого в АДРЕСА_8, повторно, таємно викрав зі столика належні ОСОБА_19 два
мобільних телефони моделі «Соні-Еріксон К-300І» вартістю по 600 гривень кожний, в яких знаходилися дві СІМ
картки оператора мобільного зв'язку «Джине» вартістю по 40 грн. на рахунках яких знаходились відповідно 22 та 81 гривні, чим завдав потерпілій матеріальну
шкоду на суму 1 383 грн.

Він же, в кінці червня 2006
року у вечірню годину, проник в будинок НОМЕР_19 по вул. Севастопольській м. Луцька, звідки повторно,
таємно викрав належне ОСОБА_20
майно на загальну суму 1
750 грн.

Він же, 08 липня 2006 року, знаходячись в м. Луцьку по вул. Ковельська біля
річки Стир неподалік ВАТ «Електротермометрія», повторно, таємно викрав з берега належний ОСОБА_21 мобільний
телефон моделі «Самсунг Х-200» вартістю 540 гривень з сім-карткою оператора мобільного зв'язку «ЮМС»
вартістю 50 гривень
на рахунку якої грошей не було, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на
суму 590 гривень.

Крім цього, ОСОБА_1, 08 червня 2006 року біля 10 год., в с Прилуцьке
Ківерцівського району повторно, незаконно придбав у невстановленої досудовим
слідством особи подрібнену макову соломку для власного
вживання, яка згідно висновку експертизи № 572 від 12 липня 2006 р являє собою особливо небезпечний наркотичний засіб. Дану
речовину останній незаконно зберігаючи при собі, перевіз до міста Луцька і в подальшому забув в квартирі
ОСОБА_22, АДРЕСА_11, яку
ОСОБА_23 виявивши в квартирі здала працівникам міліції.

Він же, восени 2005 року,
перебуваючи на території колишньої військової частини, розташованої у м. Луцьку
по вул. Червоного Хреста, знайшов картонну
коробку з 45 патронами, які згідно висновку експерта № 281 від
25.09.2006 року являють собою боєприпаси до пістолетів Макарова і Стєчкіна та циліндричним вибухопакетом, який
згідно висновку експерта НОМЕР_10 від 19.09.2006 року являє собою вибуховий
пристрій малої потужності. Дані боєприпаси засуджений незаконно
зберігаючи при собі, без відповідного на те дозволу, незаконно переніс до місця
свого проживання, АДРЕСА_1 де незаконно зберігав на горищі
будинку. 17 вересня 2006 року ці боєприпаси під час проведення обшуку були
виявлені та вилучені працівниками міліції.

В поданій особистій апеляції та доповнені до неї засуджений ставить питання
про скасування вироку суду. Апеляцію обґрунтовує тим, що злочинів не вчиняв,
оскільки в цей період був хворий і не міг самостійно пересуватися, а під час
досудового слідства та в судовому засіданні в суді першої інстанції він себе
оговорив під дією психічного тиску зі сторони працівників міліції.

В заперечені на апеляцію помічник прокурора, який брав
участь у розгляді справи в суді першої інстанції, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а вирок суду без змін. Посилається на те, що під час
досудового так і вході судового слідства засуджений свою вину визнав повністю,
розкаявся. Будь-яких заяв чи скарг про застосуванні відносно нього незаконних
методів' під час досудового слідства від ОСОБА_1 ні в прокуратуру, ні в суд не
надходило

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку, доводи апеляції та заперечення на неї, пояснення ОСОБА_1, який
апеляцію підтримав, міркування прокурора про залишення апеляції без
задоволення, а вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1
злочинів, при вказаних у вироку обставинах, грунтується на перевірених і
досліджених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, як на досудовому слідстві, так і в судовому
засіданні ОСОБА_1 вину по всіх вказаних у
вироку епізодах визнав повністю та добровільно розповів про обставини
вчинення викрадення ним чужого майна, яке
саме майно викрадав, про обставини придбання наркотичного засобу та боєприпасів
із зазначенням місця виявлення та кількості останніх, свої покази підтвердив
при відтворенні обстановки та обставин події.

Крім визнавальних показань самого
ОСОБА_1 його винність у вчинених злочинах
підтверджується показаннями потерпілих, протоколами відтворення
обстановки і обставин події, протоколами огляду місця події, протоколом
вилучення і огляду речових доказів, іншими матеріалами справи.

Показання ОСОБА_1 і потерпілих про обставини викрадення майна співпадають,
а тому твердження засудженого в апеляції про те, що під час досудового слідства
він себе обмовив не заслуговують на увагу.

Як вбачається із протоколів
відтворення обстановки і обставин події ОСОБА_1 в присутності понятих
добровільно розповідав про обставини вчинення
злочинів, детально показував як їх вчиняв і нічого не стверджував, що показання
дав під тиском.

На досудовому та судовому слідстві ОСОБА_1 нічого не
стверджував про те, що до нього під час досудового слідства застосовувався
тиск, а лише каявся у вчиненому і просив суворо не карати.

Твердження засудженого про те, що злочинів він не вчиняв
і взагалі до них не причетний, колегія
суддів розцінює як намагання ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності.

Кваліфікація судом дій ОСОБА_1 за
ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України
відповідає вчиненому.

При призначенні міри покарання
ОСОБА_1, судом враховано тяжкість вчинених злочинів, дані про його особу і воно
відповідає вимогам ст.ст. 50,
65 КК України.

Підстав для скасування вироку по обставинах викладених в
апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького
міськрайонного суду від 23
листопада 2006 року
відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляцію засудженого - без задоволення.

Головуючий /-/ О.С. Пазюк

Судді /-/ /-/ М.І. Польовий, В.Н. Оксентюк

Оригіналу відповідає Суддя апеляційного суду

Волинської області

О.С. Пазюк