У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Жука В.Г., Сухарєва О.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 17 січня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника
прокурора Харківської області на постановлене судове рішення щодо засудженого
ОСОБА_1.,

в с т а н о
в и л а:

вироком Московського
районного суду м.Харкова від 6 березня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
судимого:

1). 10.12.1998 р. за ст.142 ч.2 КК
України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

2). 19.09.2003 р. за ст.185 ч.2 на 3
роки обмеження волі;

3). 20.12.2004 р. за ст.ст.185 ч.2, 75
КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строкм на 3 роки; постановою
від 17.10.2005 р. звільненого від кримінальної відповідальності у зв”язку із
декриміналізацією,

засуджено
за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, а на підставі
ст.71 КК України частково приєднано 6 місяців невідбутого покарання за
попереднім вироком і остаточно призначено на 4 роки позбавлення волі.

В апеляційному порядку справа не
розглядалась.

Згідно з вироком ОСОБА_1. засуджено
за те, що він 15 липня 2003 року, 16 травня 2005 року та 18 вересня 2005 року знаходячись в автобусах
різних маршрутів відкрив сумки ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та викрав їх мобільні
телефони, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду відповідно на загальні суми 949 грн., 1024 грн. та 774 грн.

У касаційному поданні прокурор,
не оспорюючи доведеність вини і правильність кваліфікації дій ОСОБА_1., просить
змінити вирок і виключити застосування при призначенні останньому покарання
ст.71 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню.

Висновок про доведеність вини
ОСОБА_1. у вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у
судовому засіданні в порядку ст.299 КПК України доказами, яким дав належну
оцінку, і що, по суті, у касаційному поданні прокурора не оспорюється, як не
оспорюється і правильність кваліфікації дій засудженого.

Разом з тим, як вбачається із
матеріалів справи, постановою Київського районного суду м.Харкова від 17 жовтня
2005 року ОСОБА_1, який був засуджений вироком Дзержинського районного суду
м.Харкова від 20 грудня 2004 року за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки
позбавлення волі і звільнений на підставі ст.75 КК України від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, звільнений від
кримінальної відповідальності у зв”язку із декримінілізацією.

За таких обставин Московський
районний суд м.Харкова при призначенні ОСОБА_1 остаточного покарання за правилами
ст.71 КК України неправильно застосував кримінальний закон, внаслідок чого
вирок підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника
прокурора Харківської області задовольнити.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 6 березня 2006 року щодо ОСОБА_1
змінити, виключити застосування при призначенні остаточного покарання ст.71 КК
України та вважати його засудженим за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Коновалов В.М.
Скотарь А.М.
Жук В.Г.