АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/4733/14-к Номер провадження 11-кп/786/73/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Полтавського району Полтавської області ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2014 року.
У С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено подання Крюківської виправної колонії УДПтСУ у Полтавській області (№29) щодо засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ленінграда, Російської Федерації росіянина, громадянина України, освіта вища, не одруженого проживаючого: АДРЕСА_1 ,
засудженого 05.05.2011 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ст. 286 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами строком на 3 роки;
про його умовно-дострокове звільнення від відбуття не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 04 місяці 06 днів .

Мотивуючи своє рішення суд послався на те, що відбуваючи покарання у виправній колонії засуджений став на шлях виправлення та має заохочення, а усі стягнення, які застосовувалися до ОСОБА_7 на момент звернення до суду погашені.

У апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування судового рішення та винесення нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення. На обґрунтування скарги вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки при прийнятті рішення суд першої інстанції не врахував, що під час відбування покарання до ОСОБА_7 неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного впливу, за що він мав 13 стягнень, на час розгляду вони є погашеними, але характер правопорушень свідчить про те, що ОСОБА_7 відноситься до категорії осіб, які поширюють і підтримують серед засуджених кримінальну субкультуру, злодійські традиції. При цьому, в ході судового засідання відомості щодо того, що засуджений довів своє виправлення матеріалами та документами особової справи не підтверджено. Крім того, раніше ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні пільг, передбачених ст.ст. 81, 82 КК України. Тому, враховуючи тяжкість злочину, термін покарання, особисте ставлення засудженого у сукупності, не можливо стверджувати про те, що засуджений довів своє виправлення, оскільки його характеристика не відображає процесу виправлення.
Від засудженого ОСОБА_7 надійшли заперечення на апеляційну скаргу прокурора.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримання доводів принесеної апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який вважав за необхідне залишити судове рішення щодо нього без змін, перевіривши матеріали особової справи та обговоривши доводи принесеної апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_7 , засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рога Дніпропетровської області за ст. 286 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки та відбуває покарання у Крюківській виправній колонії №29, куди прибув 21 вересня 2011 року.

Відповідно до змісту вироку, ОСОБА_7 визнаний винуватий у тому, що керуючи транспортним засобом значно перевищив допустиму швидкість в населеному пункті, грубо порушив правила дорожнього руху, що потягло тяжкі наслідки смерті потерпілих.

Як видно із наявних у особовій справі документів, за період відбуття покарання засуджений ОСОБА_7 в цілому характеризується негативно, є запальним та брехливим, спілкується із засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, норми виробітку виконує не завжди, ініціативи в роботі не проявляє, надані йому доручення виконує лише під контролем, двічі поміщався в ДІЗО.

Як вбачається з довідки про стягнення та заохочення, протягом відбування строку покарання у Крюківській виправній колонії засуджений ОСОБА_7 мав 13 стягнень за порушення режиму відбування покарання тричі поміщувався до ДІЗО. Має виконавчий лист на суму 325330,00 грн., з них відшкодовано 740 грн. 46 коп.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На це також спрямовує у свої практиці і Верховний Суд України, так у відповідності до п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і

заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише

після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність:

а) при умовно-достроковому звільненні від відбування

покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням

до праці довів своє виправлення

На думку колегії суддів, суд першої інстанції формально розглянув клопотання засудженого та прийшов до передчасного висновку про виправлення засудженого ОСОБА_7 та ухвалив необґрунтоване рішення про його умовно-дострокове звільнення, адже виходячи з негативної характеристики засудженого, кількості і характеру дисциплінарних стягнень, поведінку засудженого за сумлінну визнати не можна, а наявність заохочень, ще не свідчить про виправлення засудженого, на що вірно звертає увагу прокурор у апеляції.

Отже, приймаючи до уваги характеризуючи дані засудженого, колегія суддів вважає про необхідність скасування ухвали районного суду та прийняття нової ухвали про відмову у задоволенні подання Крюківської виправної колонії УДПтСУ у Полтавській області (№29) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 336, 405, 407,419 КПК України колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Полтавського району Полтавської області задовольнити.

Ухвалу Полтавського районного суду від 11 грудня 2014 року про задоволення подання Крюківської виправної колонії УДПтСУ у Полтавській області (№29) про умовно-дострокове звільнення з місць ув`язнення засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Крюківської виправної колонії УДПтСУ у Полтавській області (№29) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 відмовити.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4