Справа № 741/1119/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/46/2015
Категорія - ст. 310 ч. 1 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07 липня 2014 року за № 0000215 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , незаміжньої, із середньо - технічною освітою, працюючої молодшою медсестрою ДКЛ м. Київ, раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 310 ч. 1 КК України і призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 245 грн. 96 коп. процесуальних витрат.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що у травні 2014 року, ОСОБА_7 , на своїй присадибній земельній ділянці в АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, незаконно посіяла та вирощувала 158 рослин снотворного маку, до їх виявлення і вилучення працівниками міліції 09.07.2014 року.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи НДЕКЦ УМВС України в Чернігівській області від 14.07.2011 р. за № 485 (х), виявлені і вилучені у ОСОБА_7 09.07.2014 року працівниками міліції рослини зелено-коричневого кольору в початковій стадії гуміфікації різного розміру у вигляді стебел з коренями, листями та плодами-коробочками, містять наркотично-активні алкалоїди опію і належать до рослин виду «Мак снотворний».

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, рослини виду «Мак снотворний» віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби.

Не погоджуючись з даним вироком суду, обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, доведеність вини просить вирок суду скасувати в частині призначення покарання через незаконність та необґрунтованість та призначити покарання у виді штрафу в межах санкції інкримінованої статті. Вважає, що визначене судом першої інстанції покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та її особі. Також, посилається на те, що щиро розкаялась у вчиненому, позитивно характеризується за місцем роботи і раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Обвинувачена в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з письмовим клопотанням про розгляд апеляційної скарги в її відсутність. Явка обвинуваченої в засідання апеляційного суду не є обов`язковою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд призначив їй занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, не заслуговують на увагу, а зазначені нею обставини судом належним чином враховані при призначенні покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нового кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, що становлять загрозу життю і здоров`ю людей, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі і тих, на які посилається в поданій апеляційній скарзі остання та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, враховуючи наведене суд першої інстанції прийшов до висновку, що ізоляція від суспільства ОСОБА_7 не є належним способом досягнення визначеної у законі мети покарання і її виправлення можливе з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, давши шанс на виправлення без ізоляції від суспільства, з чим також погоджується і колегія суддів.

Вимоги, поставлені ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не можуть бути задоволені, оскільки штраф це покарання, яке виконується реально, а суд звільнив її від покарання з випробуванням. Тобто, штраф в даній ситуації погіршує становище засудженої. Мотивів для такого погіршення в апеляційній скарзі не наведено.

Призначене покарання ОСОБА_7 є достатнім і необхідним для її виправлення та перевиховання і відповідає принципам індивідуалізації, обґрунтованості, гуманності, законності та справедливості призначення покарання, у зв`язку з чим апеляційна скарга останньої задоволенню не підлягає.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та справедливим, а тому скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону при розслідуванні справи та її розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченої судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4