Справа №1-58/2008 р.
ВИРОК

іменем України

13
травня 2008 року Камінь-Каширський
районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Гончарука
О.Н.,

за участю
секретаря - Раковець
Р.М.,

прокурора - Петрука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Камені-Каширському справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя села
Мельники-Мостище Камінь-Каширського Волинської області, громадянина України,
українця, розлученого, батька двох неповнолітніх дітей, з повною загальною
середньою освітою, не працюючого, судимого: 22.12.2007 року
Камінь-Каширським районним за ч.1 ст.164 КК України до 100 годин громадських робіт. Призначене покарання відбуте
повністю;

у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,

втановив:

ОСОБА_1 будучи засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 22 грудня 2007
року за ч.1 ст.164 КК України до громадських робіт на строк 100 годин, з яких в
період з 28 січня по 07 лютого 2008 року відпрацював в Мельнико-Мостищенській
сільській раді 36 годин, 08 лютого 2008 року умисно від відбування решти
частини призначеного судом покарання
ухилився без поважних на те причин, самовільно покинув місце свого проживання,
виїхавши на сезонні заробітки до м.Києва, і до 26 лютого 2008 р. громадські
роботи не виконував.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винність свою у
вчиненому злочині визнав повністю та показав, що для відбування призначеного
судом покарання у виді
громадських робіт його було направлено в Мельнико-Мостищенську сільську раду де
йому було надано роботу по благоустрою цієї сільської ради, впорядкуванню
прилеглої території її кладовища, сміттєзвалища. На роботу він виходив з 28
січня по 07 лютого 2008 року. Не поставивши до відома Камінь-Каширську
міжрайонну кримінально-виконавчої інспекції та сільського голову, 08 лютого
2008 року він виїхав до м. Києва на заробітки звідки повернувся 25 лютого 2008
року і з'явився до згаданої інспекції, після цього з 26 лютого він відбув решту
частину призначеного йому покарання.

Крім визнавальних показань підсудного його винність у вчиненому
злочині доведена іншими дослідженими судом доказами.

Зокрема, згідно вироку Камінь-Каширського районного суду
від 28 грудня 2007 року (а.с.5), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначено покарання у виді 100 годин
громадських робіт.

Свідок
ОСОБА_2 - начальник Камінь-Каширського міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції суду показав, що ОСОБА_1для відбування
призначеного покарання було направлено за місцем його проживання до Мельнико-Мостищенської сільської ради. Відпрацювавши 36 годин він від відбування
решти 64 годин громадських робіт ухилився, самовільно виїхавши за межі області.

Факт
умисного ухилення від відбування ОСОБА_1. покарання у виді громадських робіт підтвердив суду також свідок ОСОБА_3 -
сільський голова Мельнико-Мостищенської сільської ради, який показав суду, що засуджений з 08 по 25 лютого 2008 року на
громадські роботи не виходив, місце його знаходження йому було не відоме. Про
це він письмово доповів начальника Камінь-Каширської міжрайонної
кримінально-виконавчої інспекції.

Пояснення
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджені направленням кримінально-виконавчої
інспекції засудженого до Мельнико-Мостищенської сільської ради для відбування
призначеного покарання у виді 100 годин громадських робіт (а.с.7), початок яких
було встановлено з 28 січня 2008 року, розпорядженням сільського голови цієї сільської
ради від 26.01.2008 року №2 про визначення
переліку робіт, які мав виконувати засуджений (а.с.8), графіками та
табелями виходу засудженого на громадські роботи в січні та лютому 2008 року
(а.с.19, 20, 21), з яких вбачається, що засуджений з 28 січня по 07 лютого 2008
року відпрацював 36 годин, після цього залишив виконувати ці роботи і в період
з 08 по 25 лютого включно їх не виконував.

25
січня 2008 року засудженого під розписку було ознайомлено з порядком та умовами
відбування покарання, а також попереджено про наслідки ухилення від його
відбування (а.с.6).

Знаючи
про такі наслідки, він від відбування покарання ухилився.

Аналізуючи досліджені докази в їх
сукупності суд вважає доведеним, що ОСОБА_1
будучи засудженим вироком суду до громадських робіт, умисно ухилився від
відбування призначеного покарання.

Ці його дії суд кваліфікує за ч.2
ст.389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою,
засудженою до цього покарання.

Суд
виключає з обвинувачення вказівку досудового слідства на те, що підсудний двічі
не являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, а також на те, що
він 13 лютого 2008 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.178 КпАП України, оскільки дані обставини не стосуються об'єктивної
сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України.

Враховуючи наявність обставини, яка
обтяжує покарання - рецедив злочину, суд призначає підсудному покарання
у виді обмеження волі.

Беручи
до уваги наявність обставин, що пом'якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, те, що вчинений
злочин відноситься до
категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу підсудного, який хворіє, проживає з
матір'ю похилого віку і є єдиним працездатним членом її сім'ї, по місцю проживання
характеризується позитивно, суд призначає йому покарання у виді обмеження волі
у межах мінімального строку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та ч.2 ст.61
КК України, і доходить переконання, що його виправлення можливе без відбування
цього покарання.

Зважаючи
на те, що засуджений призначене йому покарання у виді громадських робіт відбув
повністю, що ствердив в судовому засіданні начальник Камінь-Каширської
міжрайонної кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_2, суд не призначає йому
покарання за сукупністю вироків.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2
ст.389 КК України та обрати йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування
призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Обраний засудженому
запобіжний захід у виді підписки про невиїзд після вступу вироку в законну силу, скасувати.

Вирок може бути оскаржений до колегії
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту
проголошення шляхом подачі апеляцій через Камінь-Каширський районний суд.

Головуючий-підпис

Оригіналу
відповідає

Суддя
Камінь-Каширського

районного
суду
О.Н.Гончарук