№ 1- 169/ 2008р.
В И Р О К

Іменем України

01 липня 2008 року м. Лубни

Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

В складі головуючої : судді Яценко В.В.

при секретарі : Мирній Т.Ф.

З участю прокурора : Лаган С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Лубни, кримінальну справу про звинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, гр.. України, не
одружений, не працює , освіта середня, в
силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

в скоєнні злочину , передбаченого ст.. 122ч.1, КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 умисно заподіяв середньої
тяжкості тілесне ушкодження громадянці ОСОБА_2 при наступних обставинах.

Так,
03.04.2008 року близько 19 години ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та знаходячись н вул.. Гагаріна, в с. Войниха, Лубенського району
Полтавської області , зустрів ОСОБА_2 , з якою в нього виникли неприязні стосунки , що явилося
підставою для сварки.

Під час
сварки ОСОБА_1 став наносити ОСОБА_2 руками та ногами удари в різні частини
тіла . Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_1 згідно висновку судово-медичної
експертизи № 186 від 21.04.2008 року умисно заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження
у вигляді перелому дев'ятого ребра зправа, синців грудної клітини зправа,
правого плеча та передпліччя, лівого плеча та лівої кисті, лівого стегна, синця
з садною в ділянці лобу , які відносяться до тілесних ушкоджень середньої
тяжкості.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину
передбаченого ст.. 122ч.1 КК України, визнав повністю , про обставини умисного
заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_2 в с.
Войниха 03.04.2008 року, дав покази як указано в описовій частині вироку.

Згідно
ст. 299 КПК України, судом не досліджувались докази вини підсудного ОСОБА_1
стосовно фактичних обставин справи.

Дії
підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за
ст.. 122ч.1 КК України, як умисне
спричинення середньої тяжкості тілесного
ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених ст.. 121 КК України, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров”я, кваліфіковані вірно.

При обранні міри
покарання підсудному ОСОБА_1 суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину.

Обставиною, що
обтяжує відповідальність підсудного ОСОБА_1 суд визнає вчинення злочину в стані
алкогольного сп"яніння.

Обставиною , що
пом'якшує відповідальність підсудного
ОСОБА_1 суд визнає щире каяття в скоєному злочині , що знайшло своє
підтвердження в дачі правдивих показів під час судового слідства.

Суд також
враховує особу підсудного ОСОБА_1 який не судимий, позитивно характеризується
за місцем помешкання, не працює.

ОСОБА_1 вчинив
злочин середньої тяжкості, а тому суд вважає за необхідне призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим суд вважає , що виправлення та
перевиховування підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства , і з
урахуванням призначуваної міри покарання вважає можливим звільнити його від
відбування призначуваної міри покарання на підставі ст.. 75 КК України.

Потерпілою по
справі ОСОБА_2 до підсудного ОСОБА_1 заявлений цивільний позов про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 200 гривень та моральної шкоди, яку
оцінила в 7000 гривень.

Заподіяння
матеріальної шкоди в судовому засіданні не підтвердила, а тому суд вважає за
необхідне позов в цій частині залишити без розгляду.

Заподіяння
моральної шкоди мотивувала тим, що піддалася зі сторони підсудного ОСОБА_1
побиттю, понесла моральні страждання, фізичний біль, приниження її як жінки,
вимушена була тривалий час лікуватися ,звертатись про захист своїх прав в
правоохоронні органи.

Суд, вважає, що
потерпілій ОСОБА_2 злочинними діями підсудного ОСОБА_1 заподіяна моральна
шкода, але в меншому розмірі і погоджується з її розміром в 5000 гривень.

Керуючись ст.. ст.. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 за
ст.. 122 ч.1 КК
України до 2 ( двох) років позбавлення
волі .

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1
від призначеного покарання звільнити з іспитовим терміном на 2 (два) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Відповідно до ст.. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_1
, не виїжджати за межі України без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну
місця проживання, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи.

На вирок суду може бути подана
апеляція до Апеляційного суду Полтавської області в 15 добовий термін.

Головуючий Яценко
В.В.