Дата документу Справа № 336/8625/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/8625/14-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/471/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч. 2 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, який є учнем 1 курсу ДНЗ Запорізький ВПУМ, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Запобіжний захід не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 515 гривень матеріальної шкоди та 500 грн. моральної

Згідно вироку 15 жовтня 2014 року, приблизно о 12-00 год., ОСОБА_8 , знаходячись на території ЗОШ № 53 по вул. Шевченко, 123 у м. Запоріжжі, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , два удари кулаком в область потилиці та один удар ногою в область носа, чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, а також легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

В апеляційні скарзі прокурор, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого та обставини вчинення злочину, вказує, що суд при наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України, та призначивши покарання нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині не послався на норми кримінального закону, тим самим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню підлягає з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні зазначеного у вироку злочину засновані на досліджених у судовому засіданні доказах і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, в зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками судового розгляду не оспорювалися.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, яке кваліфіковане судом за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого, в апеляційній скарзі не оспорюються.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Стаття 69 КК України надає право суду за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Так, визнання вини, щире каяття ОСОБА_8 та його неповнолітній вік, суд першої інстанції правильно визнав за обставини, які пом`якшують покарання, та обґрунтовано призначив покарання, нижче нижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, однак в резолютивній частині не послався на ч. 1 ст. 69 КК України, у зв`язку з чим вирок підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року відносно солодкого ОСОБА_12 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 122 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 120 годин громадських робіт.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3