АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа:№ 638/3676/15-к Суддя першої інстанції: ОСОБА_1
Провадження: 11-сс/790/527/15 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 квітня 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

за участю заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області і процесуального керівника прокурора району, і на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000214 від 10.01.2013 року відмовлено.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати дії слідчого СВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_8 і процесуального керівника - прокурора району щодо проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000214 такими, що призвели до бездіяльності вказаних посадових осіб; зобов`язати ОСОБА_8 і процесуального керівника - прокурора провести відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 9 КПК України певний обсяг слідчих розшукових дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження №0000214, а також здійснити заходи щодо відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 23000 грн.; стягнути солідарно з слідчого і процесуального керівника 10000 грн. за моральну шкоду в якості компенсації за бездіяльність вказаних посадових осіб на користь потерпілої; а також скасувати постанову 19.09.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000214.

В обґрунтування зазначених вимог скаржниця вказує, що в листопаді 2011 р. вона вирішила замовити у ОСОБА_9 комплект меблів для дому. Після обговорення проекту, вона передала останньому гроші в розмірі 23000 грн., в якості авансу за роботу. 28.11.2011 р. Меблі ОСОБА_9 обіцяв передати у власність скаржниці, але до теперішнього часу замовлення не виконано, гроші не повернуто.

ОСОБА_7 вказує, що 21.06.2012 р. по факту шахрайства була порушена кримінальна справа №УД20120497 за ч. 1 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_9 , 1980 р.н. 10.01.2013 р. справу №УД20120497 внесено до ЄРДР за №0000214.

30.01.2013 р. кримінальне провадження №0000214 було закрито на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. 10.01.2014 р. Дзержинський районний суд м. Харкова скасував постанову начальника СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 30.12.2013 р. про закриття кримінального провадження і зобов`язав слідчого розглянути клопотання ОСОБА_7 по суті в порядку ст. 220 КПК України.

Скаржниця зазначає, що за минулий з цього часу, вона не могла отримати інформацію щодо стану досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, з`ясувати причини і підстави його неодноразового закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але на її вимоги жодної інформації не отримано, що, як вказує ОСОБА_7 , грубо порушує її права як потерпілої і громадянки України, в тому числі щодо відшкодування заподіяної їй шкоди.

ОСОБА_7 зазначає, що згідно листа першого заступника начальника ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 від 23.01.2014 р., ще 13.01.2014 р. слідчим надіслана постанова про проведення процесуальних дій на іншій території з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_9 , хід проведення досудового розслідування взято на контроль керівництвом ХМУ ГУМВС України в Харківській області. Але за 14 місяців ані слідчим, ані процесуальним керівником не здійснено жодних заходів щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; провадження не заслуховувалось, повторне доручення не надавалось, що свідчить про відсутність належного процесуального і відомчого контролю за діяльністю вказаних посадових осіб.

Скаржниця вказує, що з часу ухвали суду вона неодноразово зверталась до Прокуратури Дзержинського району м. Харкова, Прокуратури Харківської області, Генеральної прокуратури України і СВ Дзержинського району ХМУ ГУМВС України в Харківській області з вимогою надати їй можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, проведення належних слідчих і розшукових дій і притягнення до дисциплінарної відповідальності за бездіяльність процесуального керівника - прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова. Але до цього часу по суті справи не було отримано жодної відповіді.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримала свою скаргу і просила її задовольнити.

ОСОБА_8 зі скаргою не погодилась, просила відмовити в її задоволенні.

Прокурор з вимогами, викладеними в скарзі ОСОБА_7 не погодився, просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на відсутність підстав для цього, оскільки 21.03.2015 р. ним було винесено постанову про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження № 0000214, на підтвердження чого подав до суду вказану постанову.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_11 від 21.03.2015 р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано постанову слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19.09.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000214.

Таким чином, оскаржувана ОСОБА_7 постанова про закриття кримінального провадження на даний час вже скасована, а отже у суду немає підстав для задоволення вимоги ОСОБА_7 щодо її скасування.

Також суд не вбачає можливості для задоволення вимоги ОСОБА_7 стосовно зобов`язання посадових осіб ОСОБА_8 і процесуального керівника - прокурора провести відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 а. 9 КПК України певний обсяг слідчих розшукових дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження №0000214, а також здійснити заходи щодо відшкодування заподіяної потерпілій матеріальної шкоди в розмірі 23000 грн., оскільки ОСОБА_7 не зазначено які саме дії суд має зобов`язати вчинити вказаних осіб, виконання ж вимог ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 9 КПК України є загальним завданням досудового слідства, яке поновлено прокурором в результаті скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Питання про стягнення моральної шкоди, спричиненої бездіяльністю слідчого і прокурора не може розглядатись в порядку, встановленому КПК України, оскільки вирішення такого спору регулюється нормами цивільного або адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, в неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього кодексу, а також в нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити в визначений цим кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово

вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В своїй скарзі ОСОБА_7 вказує, що близько року вона не може отримати інформації стосовно стану досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, з`ясувати причини і підстави неодноразового закриття цього кримінального провадження. Отже, за цей час ОСОБА_7 мала можливість звернутись до суду з вимогою про визнання дії слідчого СВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_8 і процесуального керівника - прокурора району щодо проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000214 такими, що призвели до бездіяльності вказаних посадових осіб, однак вона звернулась до суду з такою вимогою лише 18.03.2015 р.

Таким чином, скарга ОСОБА_7 в частині визнання дій вказаних посадових осіб такими, що призвели до бездіяльності, також не підлягає задоволенню, оскільки була подана з пропуском строку подання такої скарги.

Виходячи з викладеного, суд не знайшов підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 .

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подала до Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та визнати бездіяльність слідчого та процесуального керівника та зобов`язати їх вчинити ряд слідчих та розшукових дій.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результати розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Дана норма є імперативною.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України передбачено відмову в відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України судова колегія приходить до висновку, що необхідно відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року в частині відмови в задоволенні її скарги щодо бездіяльності слідчого та процесуального керівника.

Разом з тим, рішення слідчого судді в частині відмови в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000214 підлягає апеляційному оскарженню.

Між тим, відповідно до судових матеріалів (а.с.15) постановою прокурора прокуратури Дзержинського району м. Харкова ОСОБА_11 від 21.03.2015 р. про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження було скасовано постанову слідчого СВ Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 19.09.2014 р. про закриття кримінального провадження №0000214.

Таким чином, оскаржувана ОСОБА_7 постанова про закриття кримінального провадження на час розгляду її скарги вже скасована, а отже у слідчого судді були відсутні підстави для задоволення вимоги ОСОБА_7 щодо її скасування.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 399 КПК України , -

УХВАЛИЛА :

Відмовити в відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 в частині оскарження бездіяльності слідчого та процесуального керівника.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в частині скасування ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року щодо відмови в задоволенні її скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №00000214 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді