Справа № 11-791- 2007 р. Головуюча
у 1-й інст.: Покотілова О.Г.,
: ст.125 ч.2 КК України Доповідач
апел.інст.: Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Ржепецького О.П.,

суддів Куценко О.В., Тимошевського В.П.,

за
участю прокурора Земляного В.М.,

засудженої ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2

30
жовтня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1, на вирок Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06. 2007 року, яким ,

ОСОБА_1
,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Романова Балка Первомайського району Миколаївської
області, українку, громадянку України, працюючу продавцем ПП «Закревський», яка
проживає в АДРЕСА_1, не судиму,

-засуджено
:- за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150
годин.

На
підставі ст. 74 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнено.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 -768 грн. 28 коп. на
відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Кримінальну справу
у відношенні ОСОБА_3 за ч.2 ст. 125 КК України закрито за
недоведеністю.

Згідно вироку,
ОСОБА_1. визнана винною в тому, що 02.07. 2006 року приблизно 18 год. 30 хв. на вул.
Зеленій поруч будинку №25 в с.
Кумари

Первомайського району Миколаївської
області на грунті особистих неприязнених відносин умисно завдала ОСОБА_2
декілька ударів в різні частини тіла заподіявши потерпілій тілесні ушкодження :
крововилив, садна обличчя, крововиливи плечей, лівого стегна, забиття лівого
пальця лівої кисті які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Засуджена
ОСОБА_1. в апеляції, просить вирок скасувати і як видно зі змісту апеляції не
вважає себе винною, зтверджує що 02.07. 2006 року вона захищалася від дій
потерпілої.

Не
оспорює, що під час вказаної події, вона вхопила ОСОБА_2 за коси щоб витягнути
її з подвір'я, але не думає що від її дій, у потерпілої могли бути тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного мозку, крововиливи на руках та тулубу.
Апелянт вважає, що суд не дав оцінки показам свідків ОСОБА_4 ,ОСОБА_5, ОСОБА_6
зі сторони потерпілої, які не були очевидцями події тому на її думку давали
неправдиві покази.На думку апелянта суд не дав оцінки показам свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8., ОСОБА_9. які дали правдиві покази щодо обставин події.

Крім
того, засуджена оспорює рішення суду в частині стягнення з неї на користь
потерпілої ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди- 768 грн. 28 коп і
моральної шкоди в розмірі 1000 грн., обґрунтовує це тим, що чеки які надала
потерпіла взяті в різних аптеках в різний час ,хоч на території лікарні де
лікувалася потерпіла є дві аптеки, багато чеків чистих.

Представник
потерпілої ОСОБА_2, ОСОБА_10.,
в запереченні на апеляцію просить вирок залишити без зміни а апеляцію
засудженої без задоволення.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_1, на підтримку апеляції, яка
просила вирок скасувати, а справу закрити, думку потерпілої ОСОБА_2 про
залишення апеляції без задоволення , міркування прокурора Земляного В.М, про
залишення вироку без зміни, вивчивши справу , обговоривши доводи апеляції ,
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Висновки
суду про винність засудженої ОСОБА_1 у причиненні потерпілій ОСОБА_2 умисного
легкого тілесного ушкодження за встановлених судом і викладених у вироку
обставин, підтверджені показаннями потерпілої ОСОБА_2, показами свідків
ОСОБА_6.,ОСОБА_5., ОСОБА_4 та дослідженим в судовому засіданні висновком Акту №
503 від 03.06.2006 року судово-медичного освідування ОСОБА_2

В судовому
засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 02.07. 2006 року ОСОБА_11 брат її
чоловіка повідомив їй що ОСОБА_1. продала йому горілку. Приблизно 18 год. вона пішла до
ОСОБА_1яка проживає з нею по- сусідськи і стала говорити щоб остання не давала
в борг горілку брату її чоловіка. ОСОБА_1. почала ображати її брутальною

лайкою. У відповідь вона повідомила ОСОБА_1., що напише до
сільської Ради заяву, що остання продає горілку і пішла додому.

Через
15- 20 хвилин після того як вона прийшла додому, до її двору зайшла ОСОБА_1. з
чоловіком ОСОБА_12. ОСОБА_1 підійшли до неї і почали висловлюватися на її
адресу брутальною лайкою. ОСОБА_1. била її по обличчю, а ОСОБА_12 бив ногами,
викручував руки і вдарив стільцем по голові, внаслідок чого вона втратила
свідомість .Коли прийшла до тями, лежала на лавці і була облита водою. Вона
одразу ж викликала міліцію ,а на другий день їй провели судово-медичне
освідування по встановленню тілесних ушкоджень, в Первомайській ЦРЛ її оглянули
і госпіталізували.

Засуджена
ОСОБА_1. вину в побитті потерпілої не визнавала і показала в судовому
засіданні, що 02.07.2006 року приблизно 15 год. до неї додому прийшла ОСОБА_2 і почала сваритися з нею за
те, що вона (ОСОБА_1) якоби продала горілку брату чоловіка потерпілої. Вона
відповіла що горілки не продавала і запропонувала ОСОБА_2 вийти з її подвір'я.
Остання вдарила її по обличчю і продовжувала кричати що викличе міліцію. Вона
не оспорює того, що вдарила потерпілу по обличчю.

Свідок
ОСОБА_13 показала в судовому засіданні, що в перших числах червня місяця 2006
року вона приїхала разом з свою знайомою в с. Кумари щоб купити ВРХ на продаж. Коли вони підійшли до будинку
потерпілої , то почули сварку і брутальну лайку. Підійшовши ближче побачили
ОСОБА_12 , який разом з своєю дружиною били потерпілу на її подвір'ї, руками і
ногами. Подія відбувалася приблизно в 18 год.
05 хв. - 18 год. 10 хв.
Вона бачила як ОСОБА_12 вдарив потерпілу стільцем, потім потерпілу облили
водою.

Свідок
ОСОБА_4 показав в судовому засіданні, що 02.07. 2006 року він їхав автомобілем
в с. Кумари, проїжджав поруч будинку з білої цегли і бачив двох жінок в синіх
халатах, та чоловіка без рубашки, чув сварку , крики, бачив бійку. Потім він
зустрів потерпілу в районній лікарні, вона йому розповіла що її били сусіди.

СвідокОСОБА_5.
показала в судовому засіданні, що в липні 2006 року вона прочитала в газеті
оголошення про продаж потерпілою мотоцикла «Урал». По адресу вказаному в
оголошенні в липні 2006 року вона приїхала в с. Кумари до потерпілої приблизно в 18 год., щоб оглянути
мотоцикл. Коли прийшла до будинку потерпілої то побачила, як чоловік і жінка
били потерпілу руками і ногами, тягали її за коси. Бійка відбувалася на
подвір'ї потерпілої ОСОБА_2

З огляду на
вищевикладене, є безпідставними доводи апелянта, яка оспорює покази свідків
ОСОБА_6., ОСОБА_4,ОСОБА_5. зтверджуючи що вказаних свідків не було, що вони не
бачили події і дали неправдиві покази.

Оскільки
покази свідків ОСОБА_6. , ОСОБА_4 таОСОБА_5. узгоджуються з показами потерпілої
в тому числі і щодо місця події що сталася 02.07.2007 року близько 18 год. 30 хв.( двір
ОСОБА_2)та іншими доказами по справі, тому суд обгрунтовано визнав їх такими що
відповідають дійсності, та поклав їх в основу вироку.

З
досліджених в судовому засіданні даних висновків :Акту № 503 судово-медичного
освідування (а.с. 21-22) вбачається, що 03.07. ,-2006 року у ОСОБА_2 виявлено:
крововилив, садна обличчя, крововиливи плеч,
лівого стегна, ,забиття першого пальця правої кисті. Дані тілесні
ушкодження могли утворитися 02.07. 2006 року від дії тупого твердого предмету і
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім
того, експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні уточнив висновки судово-медичного
освідування ОСОБА_2, пояснив, що зазначені ним в Акті №503 тілесні ушкодження
виявлені на тілі потерпілої, могли бути заподіяні тупими твердими предметами,
можливо рукою чи ногою. Тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_2, враховуючи
локалізацію на тілі, крововиливи не обширні, та невеликі подряпини, характерні
для дії предмету невеликої поверхні , руки. Дотичні дії ніжкою стільця могли
заподіяти такі тілесні ушкодження, а можливо і не могли.

Показання
судово-медичного експерта взяті до уваги у сукупності з висновками Акту № 503
від 03.07.2006 року.

Вирішуючи
питання про доведеність вини ОСОБА_1 , дослідивши висновки Акту № 503
судово-медичного освідування тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_2, суд дав їм
оцінку і обгрунтовано дійшов висновку , що вищезазначені тілесні ушкодження у
потерпілої ОСОБА_2 могли утворитися 02.07. 2006 року за обставин, вказаних
потерпілою.

Водночас
пояснення свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_7 про дії ОСОБА_1 у відношенні
ОСОБА_2 суперечать поясненням потерпілої в частині місця події й не
узгоджуються з висновком Акту №503 судово-медичного освідування ОСОБА_2, та з
поясненнями експерта ОСОБА_14. в частині, характера , кількості , локалізації
тілесних ушкоджень на тілі потерпілої, що суперечить усій сукупності наведених
вище доказів.

Тому суд
обгрунтовано визнав пояснення зазначених вище свідків такими, що не
відповідають дійсним обставинам справи, тобто недостовірни ми, зазначивши , що
дані свідки не були очевидцями події на подвір'ї потерпілої ОСОБА_2 02.07. 2006
року.

Наведені вище
докази спростовують твердження апелянта що вона захищалася від дій потерпілої
та щодо неправдивості показань потерпілої.

Правильність
запису показань потерпілої та свідків в протоколі судового засідання засудженою
та її захисником в установленому законом порядку оскаржена не була, оскільки
зауважень на протокол судового засідання не подано.

Сукупність
викладених вище доказів свідчить, що суд першої інстанції всебічно і повно
дослідив обставини справи, дав зібраним у справі доказам правильну оцінку і
обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.125
КК України і вірно кваліфікував її дії як умисні легкі тілесні ушкодження.

Покарання
ОСОБА_1. призначено з додержанням вимог ст. 65 КК України,з урахуванням ступеня
тяжкості вчиненого злочину, який згідно класифікації злочинів за ст.12 КК
України відноситься до невеликої тяжкості, даних про особу винної, обставин
,які пом'якшують покарання, позитивних характеристик за місцем її роботи та
проживання.

Цивільний
позов заявлений потерпілою про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 768 грн.
28 коп. ,який пред'явила потерпіла ОСОБА_2 вирішений згідно вимог ст. 1166 ЦК України. Сума
витрат на лікування потерпілої встановлена відповідно до довідки Первомайської
ЦРЛ щодо витрат вартості ліків якими лікувалася ОСОБА_2 та відповідає сумі
витрат згідно чеків на придбання нею медикаментів на лікування.(а.с. 8,9,10).

Вимоги
потерпілої в частині стягнення з ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, суд
задовольнив відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, з урахуванням обсягу
душевних страждань яких зазнала потерпіла у зв'язку з її побиттям, а тому
наведені в апеляції доводи апелянта про необґрунтованість задоволення
цивільного позову, колегія суддів визнає надуманими.

Істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які могли б потягти
скасування вироку, не встановлено.

Підстав
для скасування вироку немає, тому апеляція задоволенню не підлягає.

Керуючись ст
.ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 07.06. 2007 року у відношенні
ОСОБА_1, залишити без зміни.