Справа № 444/1669/13 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/140/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року по кримінальному провадженню № 0000077 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Боянець Жовківського району, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

за ч.1 ст.345 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підстав ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Згідно із вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 27 червня 2012 року приблизно о 14 год.00 хв., знаходячись у власному господарстві, яке розташоване по АДРЕСА_1 , умисно, погрожуючи вбивством працівникам відділу Державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції (в подальшому Жовківського РУЮ), у складі: старшого державного виконавця ОСОБА_9 , державних виконавців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку із виконанням цими працівниками своїх службових обов`язків, пов`язаних із вилученням автомобіля марки ВАЗ-21099 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був оголошений в розшук 24.04.2012 року по зведеному виконавчому провадженню №32337759, шляхом демонстрації мисливської двоствольної рушниці марки «ІЖ-27 ЕМ», 12-го калібру, № НОМЕР_2 , яка згідно висновку експерта №5/143 від 09.03.2013 року є вогнепальною гладко ствольною зброєю, придатною до стрільби, направив дану зброю в сторону працівників державної виконавчої служби, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , при цьому висловлював на їх адресу реальні погрози застосування зброї та вбивства при спробі вилучення вищевказаного автомобіля з його подвір`я. Працівники державної виконавчої служби, побачивши в руках ОСОБА_7 мисливську вогнепальну зброю, яку він направив в їхню сторону, та реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 щодо застосування вогнепальної зброї та вбивства, побоюючись за своє життя та здоров`я, вийшли з подвір`я господарства ОСОБА_7 , та одночасно повідомили про дану подію Жовківський РВ ГУМВСУ у Львівській області. З метою забезпечення охорони громадського порядку, при проведенні виконавчих дій, на вищевказану адресу були скеровані працівники Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області, в складі дільничих інспекторів міліції: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Працівники міліції, які були одягнені у форменний одяг, виконуючи свої службові обов`язки з метою забезпечення охорони громадського порядку, зайшли на подвір`я господарства ОСОБА_7 , та попередили останнього про припинення з його сторони неправомірних дій, які перешкоджають працівникам ВДВС Жовківського РУЮ проводити вилучення транспортного засобу. Вислухавши працівників міліції ОСОБА_7 , зачинив вхідні двері житлового будинку, після чого працівники ВДВС знову почали проводити вилучення транспортного засобу, а саме в цей момент в житловому будинку відчинилось вікно на другому поверсі, з якого ОСОБА_7 виставив двоствольну мисливську рушницю, вищевказаної марки і калібру, та умисно, погрожуючи вбивством працівникам ВДВС ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та працівникам міліції ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , направив дану зброю в їхню сторону, погрожував застосувати цю зброю у випадку продовження виконавчих дій. Працівники ВДВС Жовківського РУЮ ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , та працівники Жовківського РВ ГУМВСУ у Львівській області: ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , які знаходились на подвір`ї ОСОБА_7 , побачивши спрямовану на них вогнепальну зброю, реально сприймаючи погрози ОСОБА_7 щодо застосування зброї, побоюючись за своє життя та здоров`я, вибігли з вищевказаного подвір`я, та чекали прибуття слідчо-оперативної групи, після виїзду якої було забезпечено проведення виконавчих дій, пов`язаних із вилученням транспортного засобу.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року скасувати та винести виправдувальне рішення по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_7 .

Свої вимоги мотивує тим, що суд не дослідив в повній мірі всі обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, свою вину обвинувачений ОСОБА_7 не визнає.

Стверджує, що вилучення транспортного засобу ОСОБА_7 відбулося 27.06.2012 року. Акту опису та арешту майна, зауважень та заяв осіб, що були присутніми під час опису майна не надходило, жодного іншого акту державного виконавця про 27.06.2012 року не складалося.

Крім того, акт опису і арешту майна підписаний двома свідками ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , однак в судовому засіданні ОСОБА_16 вказав, що він не був присутнім під час проведення вищезгаданих виконавчих дій, йому було лише надано акт на підпис.

Адвокат наголошує, що акт вилучення зброї, якою нібито погрожували вбивством, з`явився лише після того як ОСОБА_17 - батько обвинуваченого ОСОБА_7 , добровільно здав до Жовківського РВ ГУМВСУ дві одиниці зброї, які перебували у його власності.

При цьому, на досудовому слідстві жоден із потерпілих не міг описати, опізнати рушницю, якою їм погрожували, вказували, що ОСОБА_7 погрожував їм зброєю з вікна верхнього поверху двоповерхового будинку, хоча будинок є трьохповерховим. Всі ці факти доказують, що потерпілі не можуть об`єктивно відтворити події.

Крім цього, апелянт стверджує, що були порушені норми процесуального права, оскільки була заява адвоката про необхідність допиту свідків, в тому числі слідчого та всіх потерпілих і свідків разом, яка була задоволена судом, проте, незважаючи на неявку вищевказаних осіб на наступне засідання, суд виніс вирок. Вказаним суд позбавив сторону захисту можливості допитати в якості свідка - старшого слідчого СВ Жовківського РВ УМВС України у Львівській області майора міліції ОСОБА_18 , який зі значними порушеннями проводив досудове слідство та незаконно визнав доказом рушницю, що належить іншій особі, та яку ніхто не вилучав, а навпаки її власником ОСОБА_17 24.07.2012 року особисто здано на зберігання інспектору дозвільної служби поза межами вищевказаних подій та кримінального провадження.

Також судом проігноровано відсутність необхідних процесуальних дій під час досудового слідства.

На розгляд апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції ні обвинувачений, ні його захисник не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до переконання, що така не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зі змісту ч.6 ст.284 КПК України випливає, якщо під час судового розгляду виявляються обставини, передбачувані пунктами 1, 2 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.

При перегляді судом апеляційної інстанції оскаржуваного вироку, колегія суддів не встановила обставин, передбачених ст.284 КК України, які б могли бути підставою для ухвалення виправдувального вироку.

Суд першої інстанції правильно оцінив отримані, у передбаченому КПК України порядку, докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, вірно зробив висновок, що вина ОСОБА_7 у вчиненому повністю доведена і правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.345 КК України.

Доводи, на які в апеляційній скарзі покликається адвокат як на підставу для скасування вироку, колегія суддів визнає необґрунтованими і такими, що не заперечують відсутності події кримінального правопорушення чи відсутності в діянні обвинуваченого ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Колегія суддів прийшла до переконання, що суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження не допустив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині підтверджується показами потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , даними під час судового розгляду, які є послідовними і взаємопов`язаними між собою.

Відповідальність за злочин, передбачений ч.1 ст.345 КК України настає незважаючи від того у чиїй власності знаходилась рушниця, якою обвинувачений здійснював погрозу працівникам виконавчої служби та працівникам міліції.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими і такими, що спрямовані на уникнення відповідальності обвинуваченого.

Крім того, покарання призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого; обране з врахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , який позитивно характеризується, раніше не судимий.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, своє рішення мотивував у вироку.

Колегія суддів прийшла до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що відповідно до ст.404 КПК України слід замінити в резолютивній частині вироку назву органу кримінально-виконавчої системи на кримінально-виконавчу інспекцію.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів при перевірці справи не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування вироку та постановлення виправдувального вироку.

Керуючись 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Жовківського районного суду Львівської області від 29 листопада 2013 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_20 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Відповідно до ст.404 КПК України замінити в резолютивній частині вироку назву органу кримінально-виконавчої системи на кримінально-виконавчу інспекцію.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: