Справа № 1-15
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

«21» квітня 2008 року Березнівський районний суд
Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я

при секретареві Кравчук С.Я.

з участю прокурора
Люшин Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне
справу про обвинувачення:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в с. Бистричі проживає вАДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою, не працює, військовозобов'язаного, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні
не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народився і проживав вАДРЕСА_2, українця, громадянина України, з
середньою освітою, вдівця, інваліда 2
групи, звільненого від проходження військової служби, раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався,

за ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2006
року біля 13 години 30 хвилин ОСОБА_1. разом з ОСОБА_2. в будинку останнього
вАДРЕСА_2, обоє перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, почергово завдали ОСОБА_3. :

ОСОБА_2. - один удар кулаком в обличчя від якого той упав
на підлогу, після цього до 5 ударів
взутими в кросівки ногами по тулубу - по обох боках, в грудну клітину, по руках
та по голові;

ОСОБА_1. -
спочатку три удари кулаками рук в обличчя, тоді до 5 ударів взутими в чоботи
ногами по тулубу - в ділянку грудної клітини, по боках та по руках.

Від отриманих
тілесних ушкоджень, а саме множинних переломів ребер з пошкодженням плеври та
тканини легень, розриву тканини печінки, крововиливів в черевній стінці, грудній клітині, під м'які оболонки головного
мозку та м'які тканини склепіння черепу, які відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в момент його спричинення, ОСОБА_3. в той же день
біля 16 години помер.

ОСОБА_1. винним
себе в пред'явленому
йому обвинуваченні визнав повністю. Показав, що першим удари ОСОБА_3. наносив ОСОБА_2., в тому числі й ногами в
голову.

ОСОБА_2. почав
наносити йому удари, виявивши невдоволення тим, що ОСОБА_3. у свій час
скаржився на його поведінку в органи місцевої влади та в міліцію.

Він же, після
нанесених ОСОБА_2. ударів ОСОБА_3., також завдав йому спочатку три удари
кулаками рук з обох боків у голову, та
коли намагався посадити його на диван, а той вчепився йому в комір куртки, ногами чотири - п'ять разів з обох сторін по
тулубу.

Два удари ножем
потерпілому в праву руку наніс, коли ОСОБА_3. сидів на дивані, тримаючи руки
долонями вниз, будучи розлюченим його поведінкою, що той міцно схопив його за
куртку в ділянці грудей і тягнув донизу після того, як він посадив його на
диван.

В скоєному щиро
кається, просить його суворо не карати.

ОСОБА_2., допитаний
в якості підсудного 1 лютого 2007 року, частково визнав себе винним в
пред'явленому
йому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України. Пояснив, що наніс удар ОСОБА_3.
лише долонею по обличчю, щоб припинити
бійку між ним і ОСОБА_1. Ногами йому ударів не наносив, оскільки має хворі
ноги, з цього приводу неодноразово лікувався, а
в даний час потребує оперативного втручання.

В ході розгляду
справи, а саме 29 листопада 2007 року, ОСОБА_2. помер внаслідок гострої
ішемічної хвороби серця, про що свідчить актовий запис про його смерть № 36 від
1 грудня 2007 року.

Справу у
відношенні ОСОБА_2. за ч.2 ст. 121 КК України закрито за п.8 ст. 6 КПК
України.

Винність ОСОБА_1.
в спричиненні тяжкого тілесного ушкодження в групі з ОСОБА_2., ОСОБА_3, від
якого настала смерть потерпілого, доведена дослідженими в судовому засіданні
доказами.

З показань
потерпілої ОСОБА_4. відомо, що 24 лютого 2006 року біля 15 години син ОСОБА_5.
повідомив їй, що над дорогою навпроти їх будинку лежить побитий її
співмешканець ОСОБА_3. Коли вона туди прибігла, побачила ОСОБА_3., який був
весь у крові, але ще в свідомості, лежав на розстеленому кожусі , чоботи стояли
біля нього, ремінь також лежав поруч. Син сказав, що він сам роздягався.
Занесли його в будинок. Після приїзду
лікарів швидкої допомоги ОСОБА_3. помер.

Потерпіла
ОСОБА_6. підтримала свої показання, які вона давала в ході досудового слідства.

Свідок ОСОБА_7.
також пояснив, що в ході досудового слідства давав об'єктивні
свідчення, на час допиту подій вже не пригадує.

Допитана як свідок ОСОБА_8. показала, що 24 лютого
2006 року біля 15 години бачила як дорогою по селу проїхала машина ОСОБА_1., в
ній крім нього сидів ОСОБА_2., за метрів 300 від неї вони викинули коробку і
шубу. Потім побачила, що це була не коробка, а ОСОБА_3.

ОСОБА_5. дав покази аналогічні тим, що й його мати,
потерпіла ОСОБА_4.

З показань свідка
ОСОБА_9. відомо, що у лютому 2006 року до неї двічі забігала сусідка
ОСОБА_4., дзвонила на швидку та в опорний пункт міліції. Від неї
дізналася, що над дорогою лежить побитий ОСОБА_3., ОСОБА_4. висловила припущення що його могла збити машина.

Свідок ОСОБА_10.
показала, що 24 лютого 2006 року чоловік приїхав додому автомобілем біля 14 години.
Просив гроші на пиво, вона йому їх не дала. Нічого не розповідав. Про те що
сталося, дізналася від людей.

Свідки ОСОБА_11.,
ОСОБА_12., ОСОБА_13. та ОСОБА_14. показали, що живуть по сусідству з
ОСОБА_2. Їм відомо, що до нього
приходили ОСОБА_3. та ОСОБА_1. Відносини у них були нормальні.

ОСОБА_14.
востаннє бачив ОСОБА_1. 24 лютого 2006 року на центральній вулиці с. Адамівка
орієнтовно біля 13 години 30 хвилин неподалік від будинку ОСОБА_2. Той просив у
нього літру бензину.

Аналогічні покази
дав свідок ОСОБА_15., пояснивши, що біля 13 години 30 хвилин 24 лютого 2006
року ОСОБА_1. у нього питав чи не має він одної літри бензину. В той час він на
зупинці села чекав зятя. Автомобіль ОСОБА_1. стояв біля будинку ОСОБА_2.,
розвернутий в сторону селища
Соснове.

В той день, коли
загинув ОСОБА_3., ОСОБА_1. заходив до ОСОБА_12., питав де її чоловік, хотів відремонтувати
машину її чоловіка. Бачила машину ОСОБА_1., що довго стояла на узбіччі дороги
навпроти будинку ОСОБА_2. Перед тим, 23
лютого 2006 року до неї додому заходив ОСОБА_2., позичив 5 чи 10 гривень,
казав, що його прийшли привітати з Днем захисника Вітчизни дівчата.

Свідок ОСОБА_11.
показав, що років за два до події, що сталася в будинку ОСОБА_2. 24 лютого 2006
року, ОСОБА_3. приходив в пункт охорони правопорядку, що в селищі Соснове, і
скаржився на ОСОБА_2., який побив йому вікна. Ним було проведено бесіду з
останнім. Конфлікт тоді було владнано.

Свідок
ОСОБА_17показала, що 24 лютого 2006 року приблизно о 13 годині до неї в
продовольчий магазин в с. Адамівка, де вона працює продавцем, заходив ОСОБА_1.,
просив пляшку на бензин, вона винесла йому пляшку з під шампанського. Чула від
ОСОБА_1. запах спиртного.

З показань
свідків ОСОБА_18. та ОСОБА_19. відомо, що вони хоронили ОСОБА_3. Той був їх
небожем. Мати ОСОБА_2. дала на похорон 1000 гривень. Коли прийшли до його хати,
він уже помер, у нього було сильно побите обличчя і поколоті ножем руки.

Вони також
показали, що ОСОБА_3. зловживав спиртними напоями, за два дні до смерті
помітили у нього синці на обличчі, казав, що його побили працівники міліції,
однак їм стало відомо, що це зробив хтось із тих, що торгують горілкою,
оскільки ОСОБА_3. повідомив про це працівників міліції.

З інших доказів в
томі 1 справи встановлено наступне.

Обставини
скоєного ОСОБА_1. в групі з ОСОБА_2. відомі з протоколів огляду:

- будинку ОСОБА_3.
з фототаблицями ( а. с. 3-9), де знаходився його труп;

- місця події -
будинку ОСОБА_2., з фототаблицями ( а. с. 10-22), в якому сліди схожі на кров
було виявлено і зразки для проведення судово-імунологічної експертизи вилучено
зі стін, дверей, підлоги, з поверхні холодильника;

- автомобіля
білого кольору марки «Москвич», державний номерний знак НОМЕР_1, який ОСОБА_1.
використовував по дорученню жителя Києво - Святошинського району Київської
області ОСОБА_20. на а. с. 55-. 61( в якому було виявлено сліди схожі на кров
на правому задньому сидінні, правих задніх дверях та гумовому килимку).

Оглядом одягу -
спортивних штанів та кросівок ОСОБА_2. ( а. с. 70-72), куртки, комбінезона та
чобіт ОСОБА_1. ( а. с. 63-69), на ньому виявлено плями бурого кольору.

Підсудний
ОСОБА_1. підтвердив свої показання в ході відтворення обстановки і обставин
події з його участю ( а. с. 168-173).

На підставі
постанов на а. с. 46,48 в т 2 справи, відібрано зразки крові ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. ( протоколи на а. с. 47,49).

Висновком
судово-медичної імунологічної експертизи на а. с. 56-62 встановлена
приналежність крові ОСОБА_1. до групи В ІІІ з ізогемаглютиніном анти - А системи
АВ0, ОСОБА_2. - А ІІ з ізогемаглютиніном
анти - В системи АВ0 та ОСОБА_3. до такої ж групи - А ІІ з з ізогемаглютиніном анти - В системи АБ0.

На предметах
одягу ОСОБА_1. виявлена кров людини, в якій наявний антиген А системи АВ0 і
походити вона може або від ОСОБА_3., або від ОСОБА_2.

В автомобілі
ОСОБА_1. також виявлені сліди крові людини, в якій наявний антиген А системи
АВ0, і походити вона може як від
ОСОБА_3., так і від ОСОБА_2. ( висновок судово-медичної імунологічної
експертизи на а. с. 70-71).

Аналогічні сліди
крові виявлено також на сукні (жіночому халаті з бавовняної тканини), марлевих
тампонах з речовиною червоного кольору, що вилучені з будинку ОСОБА_2. в ході
його огляду 24 лютого 2006 року.

На представлених
на експертизу кросівках та спортивних штанах ОСОБА_2. експертом також виявлено кров з аналогічними
характеристиками ( висновок судово-медичної імунологічної експертизи на а. с.
104-109).

На предметах
одягу ОСОБА_3. експертом ( а. с. 129-135 ) виявлено аналогічні сліди крові.

Такі ж сліди
виявлено у змивах з марлевих тампонів взятих із рук ОСОБА_1. ( а. с. 118-120).

Протоколом очної
ставки між ОСОБА_2. і ОСОБА_1., (а. с. 168-175), встановлена послідовність та
кількість нанесених кожним з них ударів, а також куди саме потерпілому
ОСОБА_3. їх було нанесено.

При цьому суд
оцінює як неправдиві показання ОСОБА_2. про те, що він завдав ОСОБА_3. лише один удар долонею руки в обличчя, від
якого той упав.

Такі його
показання спростовані вищенаведеними доказами.

Суд вважає
доведеним, що удари потерпілому ОСОБА_3. як в голову, так і по тулубу
наносилися і ОСОБА_2. і ОСОБА_1.

Висновок
судово-медичної експертизи ОСОБА_2. на а с. 231-234 свідчить, що не дивлячись на захворювання ніг
той міг наносити удари сторонній особі взутими в кросівки ногами з більшою
силою, знаходячись як в вертикальному, так і горизонтальному положеннях, в тому
числі спричинити наслідки, які потягнули за собою смерть потерпілого.

З висновку
судово-медичної експертизи на а. с. 7-8 в т.2 справи відомо, що причиною смерті
ОСОБА_3. є масивна гостра крововтрата, внаслідок поєднаної тупої травми грудної
клітини та живота з пошкодженням плеври та тканини лівої легені і розривами
правої долі печінки, закритої черепно-мозкової травми, що настала протягом декількох
годин після нанесення всіх груп пошкоджень.

До тяжкого
тілесного ушкодження, спричиненого ОСОБА_3., експертом при цьому віднесено
наступні ушкодження - множинні переломи ребер з пошкодженням плеври і тканини
лівої легені, розриви тканини печінки,
крововиливи на черевній стінці і грудній клітині та крововиливи під м'які
оболонки головного мозку і м'які тканини склепіння черепу, кожне з яких окремо
могло привести до настання смерті і виникли вони від 10 -15 травматичних дій зі
значною силою, нанесених тупими твердими предметами, якими могли бути кулаки,
взуті у взуття ноги нападника.

Дві колото -
різані рани на тилі правої кисті руки ОСОБА_3. виникли внаслідок двох
травматичних дій плоским односторонньо загостреним колюче-ріжучим знаряддям,
мають ознаки прижиттєвості, відносяться до легкого тілесного ушкодження і не
перебувають у прямому причинному зв'язку зі смертю потерпілого.

В період настання
смерті ОСОБА_3. знаходився в стані сильного алкогольного сп'яніння.

В ході судового
розгляду встановлено помилковість посилання експерта ОСОБА_21. в п. 3 висновку
( а. с. 8, том 2) на те, що ушкодження групи «г» - дві колото-різані рани на
тилі правої кисті ОСОБА_3. могли привести до настання смерті потерпілого.

ОСОБА_1. є
осудним, про це свідчить висновок амбулаторної судово-психіатричної експертизи
на а. с. 144-146.

Під час скоєного
він знаходився в стані алкогольного сп'яніння,
що доведено висновком експерта на а. с. 18 в другому томі справи.

Суд кваліфікує
дії ОСОБА_1. за ч.2 ст. 121 КК України як умисне спричинення потерпілому групою
осіб тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння,
що потягнуло за собою його смерть.

При призначенні
покарання ОСОБА_1. за скоєне, суд враховує його особу, пом'якшуючі і
обтяжуючі покарання обставини, характер вчиненого злочину і призначає його у
виді позбавлення волі.

Так, ОСОБА_1.
раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в скоєному щиро
розкаявся, сприяв розкриттю злочину, що є пом'якшуючою його відповідальність
обставиною. Не вважає такою суд його явку з повинною на а. с. 50 в томі 1
справи, яка дана ним під час затримання як підозрюваного у вчиненні злочину.

Суд виключає з
обвинувачення ОСОБА_1. в якості кваліфікуючої ознаки злочину спричинення
тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3. з метою залякування потерпілого. Така кваліфікуюча ознака його дій є
безпідставною.

Разом з тим, з
місця проживання ОСОБА_1. характеризується негативно, скоїв тяжкий злочин, під
час його вчинення знаходився в стані алкогольного сп'яніння, що обтяжує
покарання підсудного.

З врахуванням
наведеного суд не може погодитися з представником державного обвинувачення про
можливість призначення йому покарання на мінімальний термін встановлений
законом - ч.2 ст.121 КК України.

Зважаючи на
характер скоєного ним злочину, особу підсудного ОСОБА_1., відсутність доказів
того, що він має постійну роботу, запобіжний захід до набуття вироком законної
сили суд змінює йому з підписки про невиїзд на тримання під вартою в
Рівненському слідчому ізоляторі, при цьому зараховує в строк відбуття покарання
час його тримання в ІТТ Березнівського РВ УМВС України з 25 лютого 2006 року по
7 березня 2006 року.

Суд таким чином
вирішує питання про речові докази по справі згідно з постановою від 12 жовтня
2006 року на а. с. 164, том 2, та повертає:

штани чорного
кольору, брюки зеленого кольору зі смугами червоного кольору, кофту зеленого
кольору, футболку чорного кольору, кожух короткий чорного кольору, шкарпетки
синього кольору, що належали ОСОБА_3., його матері ОСОБА_6.;

кофту сірого
кольору, утеплені кросівки сіро-сріблястого кольору, спортивні штани синього
кольору із різноколірними лампасами по
боках батькові ОСОБА_2. ОСОБА_22.;

автомобіль
«Москвич-АЗЛК» білого кольору, державний номер НОМЕР_1, шкіряну куртку чорного
кольору, штани-комбінезон темно-синього кольору, чоботи хромові засудженому
ОСОБА_1.

Ніж з дерев'яною
ручкою, на якому експертом було виявлено сліди крові, та ніж з руків'ям із
полімерного матеріалу, яким зі слів ОСОБА_1. він наносив удари по руці ОСОБА_3., суд вважає за
необхідне знищити.

Суд стягує з
ОСОБА_1. половину судових витрат на проведення амбулаторної
судово-психіатричної експертизи по справі, загальна вартість якої згідно із
заявами експертів на а. с. 157-160 в томі 2 справи становить 108 гривень 80
копійок, а саме 54 гривні 40 копійок.

ОСОБА_4. в
прийнятті цивільного позову про стягнення з ОСОБА_2. та ОСОБА_1. спричиненої їй
моральної шкоди в сумі 20 тисяч гривень до сумісного розгляду з кримінальною
справою відмовлено, оскільки поданий позов після початку судового слідства, а
саме 13 березня 2007 року. Крім цього в позовній заяві відсутній підпис
позивачки, а її прізвище і ініціали вказані під ним як ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.2 ст. 121 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі
терміном вісім років з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на
тримання під вартою в Рівненському слідчому ізоляторі Управління ДДУ ПВП в
Рівненській області, взявши його під варту в залі суду, і відбуття покарання
рахувати з 21 квітня 2008 року, зарахувавши в строк його відбуття тримання
засудженого в ІТТ Березнівського РВ УМВС України з 25 лютого 2006 року по 7
березня 2006 року.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Рівненського центру психічного здоров'я населення
витрати на проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи в сумі 54
гривні 40 копійок.

Речові докази по
справі повернути:

штани
чорного кольору, брюки зеленого кольору зі смугами червоного кольору, кофту
зеленого кольору футболку чорного кольору, кожух короткий чорного кольору,
шкарпетки синього кольору, що належали ОСОБА_3 , його матері - ОСОБА_6;

кофту
сірого кольору, утеплені кросівки сіро-сріблястого кольору, спортивні штани
синього кольору з різноколірними
лампасами по боках батькові ОСОБА_2 -ОСОБА_2 ;

автомобіль
«Москвич-АЗЛК» білого кольору, державний номер НОМЕР_1, шкіряну куртку чорного
кольору, штани-комбінезон темно-синього кольору, чоботи хромові-засудженому
ОСОБА_1 .

Два ножі з руків'ями із дерева та
з полімерного матеріалу знищити.

На вирок суду
сторонами може бути внесена апеляція до апеляційного суду Рівненської області
через Березнівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а
засудженим ОСОБА_1 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: