Справа № 11a-1248 2007 року Головуючий в 1 інстанції - Ведяшкина
ст.286 ч. 1 КК України Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних Справах Апеляційного
суду Херсонської області в складі:

головуючого
судді - Дубченка А.П.;

суддів: Буженко Н.В.; Шевцової В.Г.;

з участю
прокурора - Литвиненка О.О.;

потерпілого - ОСОБА_1.;

розглянула
в судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією потерпілої
ОСОБА_1 на вирок Новокаховського районного суду Херсонської області від 27
червня 2007 року;

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше, відповідно до
ст. 89 КК України - не судимий;

засуджено
за ч.1 ст. 286 КК України на три роки обмеження волі без права керування
транспортним засобом. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнено
від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та зобов'язано
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний захід
- підписка про невиїзд
до набрання вироком чинності.

Стягнуто з
ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1. 307, 38
грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. - моральної шкоди.

Згідно
до вироку суду ОСОБА_2
визнаний винним та засуджений за те, що він 26 серпня 2006 року, близько
8.00 год., керуючи
за довіренностю автомобілем ВАЗ 2102, держ. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3,
рухаючись по автошляху Одеса-Мелітополь, на 277 км + 300 м, порушив п. 12.3
Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, скоїв наїзд на пішохода
ОСОБА_1, яка перетинала дорогу, заподіявши їй тілесні ушкодження середньої
тяжкості, оскільки викликали тривалий розлад здоров'я.

В
апеляції потерпіла ОСОБА_1 вважає, що суд неправильно визначив розмір моральної
та матеріальної шкоди, заподіяної їй, безпідставно зняв арешт з майна
засудженного, та призначив м'яке покарання, яке не відповідає тяжкості злочину,
просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким стягнути з ОСОБА_2 на
її користь 1462, 44 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди,
накласти арешт на майно ОСОБА_2

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав за необхідне
залишити апеляцію без задоволення, а вирок суду без змін, пояснення потерпілої
ОСОБА_1., яка підтримала свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до слідуючого.

Як
встановлено матеріалами справи, органами досудового слідства і судом дотримано
вимог ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі об'єктивної
істини. Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні
вказаного злочину за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним
обставинам справи і підтверджені дослідженними в судовому засіданні та детально
викладеними у вироку доказами і ніким не оспорюються.

Приймаючи
рішення по цивільному позову суд правильно визначив розмір стягнення
матеріальної шкоди, покладаючись на додані до справи докази, з урахуванням
необхідного лікування, що підтверджено довідками головного лікаря ЦМЛ м. Нова
Каховка. Зменшуючи суму стягнення моральної шкоди до 2000 грн., суд врахував
тяжкість спричинених злочином тілесних ушкоджень, моральні та фізичні
страждання з цього приводу, тривалість розладу здоров'я, в зв'язку з цим
порушення у життєвих стосунках, прикладання значних зусиль, необхідних для
відновлення попереднього стану здоров'я. Тому, на думку колегії суддів, судом
правильно визначено суму стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Твердження
апелянта про те, що судом не правильно визначено покарання засудженому є
безпідставними, оскільки, суд призначаючи покарання засудженому врахував
характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, те, що цей злочин скоєно
по необережності, внаслідок чого не

настало тяжких наслідків, а також те, що
засуджений позитивно характеризується
за місцем проживання. Крім того, правильно судом не застосовано додаткову міру
покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами,
оскільки робота на транспорті є його єдиним джерелом доходів.

Зняття
арешту з майна засудженого, а саме з автомобіля ВАЗ-2102 держ. НОМЕР_1, є
законним, оскільки він не належить засудженому, крім того, санкція ст. 286 ч.1
КК України не передбачає конфіскацію майна.

Керуючись
ст.ст.365-366 КПУ України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Новокаховського районного
суду Херсонської області від 27 червня 2007 року щодо ОСОБА_2 - залишити без
змін.