Справа № 1-412/10
В И Р О К

іменем України

30.06.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисенка В.В.

при секретарі Турчин Ю.В.

з участю прокурора Дядюк Ю.О.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.м.т. Городниця, Новоград-Волинського району Житомирської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, неодруженого, проживаючого та зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

- в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2010 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння та будучи між жилим багатоквартирним будинком по вул. Леніна, 58 в с.Білогородка та будинком культури с. Білогородка, що по вул. Леніна, 60, с. Білогородка, Києво-Святошинського району, Київської області, маючи при цьому умисел на відкрите викрадення чужого майна, скориставшись темною порою доби та відсутністю поряд сторонніх осіб, котрі би могли чинити йому реальний опір при скоєнні злочину, шляхом ривка та без застосування будь-якого насильства чи погроз застосування такого щодо потерпілого, відкрито викрав у неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти в сумі 200 гривень, з якими з місця скоєння злочину зник та розпорядився ними в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на загальну суму 200 гривень.

ОСОБА_2 свою вину в предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що 26 березня 2010 року , близько 17 годин, по закінченню робочого дня він на маршрутному таксі № 748 приїхав до центру с. Білогородка, де зустрівся зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_3, з яким вживав пиво. Потім він пішов додому, де переодягнувся та вийшов, близько 18 год. 30 хв. з будинку і пішов в кафе Корчму в с. Білогородка, де випив ще 0,5 л. пива.

Коли йшов додому, близько 19 год. 30 хв., біля розважального клубу Даллас побачив трьох незнайомих неповнолітніх хлопців, які там щось шукали. На той час вже було темно.

Він підійшов до них і запитав, що в них трапилось. На що ОСОБА_1 відповів йому, що втратив гроші в сумі 100 гривень та показав йому з кишені гаманець, який відчинив і дістав звідти 200 гривень однією купюрою, які йому показав. А в гаманці він побачив, що знаходилась ще одна 20- гривнева купюра.

Тоді він вирішив викрасти у нього ці гроші та ривком руки на себе вихопив з його руки дану 200-гривневу купюру , яку поклав собі до кишені штанів та відразу же побіг у зворотному напрямку в бік Білогородської ЗОШ №1, де заховався. Звідти він пішов до магазину, де витратив частину грошей. Наступну частину витратив послідуючими днями на власні потреби.

В скоєному злочині він щиро кається.

Крім повного визнання своєї вини підсудним, його винність в скоєному злочині підтверджується іншими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 суду дав аналогічні покази показам підсудного ОСОБА_2, при цьому уточнив, що дійсно 26 березня 2010 року, близько 19 години 30 хвилин біля будинку культури, що в с.Білогородка по вул.Леніна, 60, Києво-Святошинського району до нього підійшов ОСОБА_2, який запитав, що сталося. На що він відповів, що знайшов щойно свій гаманець, який загубив на цьому місці перед цим. При цьому, гроші в сумі 200 гривень він тримав в правій руці перед собою, а решта в сумі 120 гривень були в гаманці. Підсудній нічого не кажучи йому, вихопив купюру в 200 гривень в нього з правої руки своєю рукою та побіг від них вздовж будинку культури в напрямку до новобудови, де будується багатоквартирний будинок.

Він побіг за ним до новобудови, але наздогнати його не зміг.

Після цього він зателефонував до міліції, повідомивши про скоєний злочин відносно нього.

Вина підсудного в скоєнні злочину також підтверджується іншими доказами: протоколом усної заяви про скоєний злочин від 26.03.2010 р. потерпілим ОСОБА_1 ( а.с.5); протоколом огляду місця події від 26.03.2010 року ( а.с. 6); явкою з повинною підсудного ОСОБА_2 про скоєння злочину ( а.с.11); протоколом відтворення обстановки і обставин події від 20.05.2010 року з участю підсудного ОСОБА_2, який пояснив і показав, як вчинив він грабіж відносно потерпілого ОСОБА_1 і фототаблицями до нього (а.с. 49-51).

Суд визнає, що підсудній і потерпілий давали суду правдиві покази, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи дослідженні в процесі судового слідства докази суд визнає, що вина підсудного в скоєні злочину доказана повністю і його дії судом кваліфікуються : за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж).

При призначенні покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу підсудного.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудного, визнається: щире його каяття в скоєному злочині і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

З врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину і особи підсудного, який не працює. По місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає можливим його виправлення без відбування покарання і у відповідності зі ст.ст. 75, 76 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи наведене і керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним : за ч. 1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2( двох) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 2(два) роки.

Зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи.

Строк відбування показання засудженому ОСОБА_2 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міру запобіжного засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд на протязі пятнадцяти діб засудженим, потерпілим, його представником і прокурором з моменту його проголошення.

СУДДЯ В.В. Лисенко