справа № 1-96/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурора - Костенка Р.А.

захисника адвоката - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідані в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, 01.09.1991

року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Київської області, українця, громадянина України, з повною

загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 24 Броварського району

Київської області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом за наступних обставин.

25.06.2009 року, близько 02 години, під час слідування повз будинок № 16-в по вул. Незалежності в м. Бровари Київської області ОСОБА_3 виявив автомобіль НОМЕР_1, після чого у нього виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізовуючи протиправний намір і переконавшись у відсутності поблизу сторонніх осіб, які б могли помітити його незаконні дії, підсудний наявним у нього ножиком пошкодив замок лівих передніх дверцят, проникнув до салону автомобіля та, використовуючи наявний у замку запалення ключ, привів у дію двигун і розпочав рух. Таким чином ОСОБА_3 незаконно заволодів належним ОСОБА_2 автомобілем НОМЕР_1 вартістю 11 255 грн. 22 коп., у результаті незаконної експлуатації спричинив механічні пошкодження транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту за наявності яких становить 4 097 грн. 51 коп.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Пояснив, що ввечері 24.06.2009 року, посварившись з батьками, він прибув до м. Бровари Київської області, прогулюючись містом, біля одного з багатоповерхових будинків по вул. Незалежності натрапив на автомобіль ВАЗ-21013 і вирішив покататися на ньому, маючи певний досвід керування транспортними засобами такої марки. Пересвідчившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, він за допомогою наявного ножичка відчинив ліві передні дверцята автомобіля, зайняв місце водія та, виявивши в замку запалення ключ, безперешкодно завів двигун і розпочав рух. Маючи намір використовувати транспортний засіб до закінчення пального, після чого залишити для відшукання власником, він поїхав у с. Бобрик Броварського району Київської області, звідти в с. Шевченково, хизувався автомобілем перед приятелями, повідомляючи неправдиву інформацію про належність йому засобу пересування, допоки 25.06.2009 року, близько 11 години, не був затриманий працівниками ДАІ. Під час незаконного заволодіння автомобілем усвідомлював неправомірність і кримінальну караність своїх дій, однак легковажно розраховував, що не буде викритий. Про себе підсудний повідомив, що проживає з батьками і неповнолітньою сестрою, не має шкідливих звичок, займається спортом, з середини грудня 2010 року неофіційно працює в приватному підприємстві, бажає вступати до вищого навчального закладу. В грудні 2009 року він залишив постійне місце проживання, до травня 2010 року мешкав у гуртожитку і неофіційно працював на заводі «Вулкан» у м. Києві, не підтримуючи жодних стосунків з членами родини, оскільки приятелі запевнили його в засудженні до позбавлення волі та змушенні до статевих зносин в умовах ізоляції від суспільства, чого він надзвичайно боявся. Його родиною потерпілому відшкодовані матеріальні збитки і моральна шкода шляхом сплати 6 000 грн.

Враховуючи те, що підсудним, потерпілим не оспорювались фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, роз»яснивши підсудному ОСОБА_3, потерпілому ОСОБА_2 положення ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу.

Органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст. ст. 289 ч.1 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, його вина в інкримінованому злочині доведена повністю, тому за вказаною статтею суд призначає підсудному покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу підсудного, який 01.09.2009 року досяг повноліття, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання і посередньо за місцем навчання в Київському радіомеханічному коледжі НАУ, де навчався до квітня 2009 року та був відрахований за власним бажанням, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Пом»якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім і добровільне відшкодування завданих збитків, обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищенаведене, думку потерпілого, який претензій матеріального і морального характеру до підсудного не має, просить обрати йому найм»якшу міру покарання, не пов»язану з ізоляцією від суспільства, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 доцільні без ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. При цьому суд переконаний, що обрані вид і міра покарання є необхідними й достатніми для виправлення та перевиховання підсудного, упередження продовження останнім злочинної діяльності.

Від заявленого цивільного позову потерпілий відмовився в зв»язку з відшкодуванням йому під час судового розгляду кримінальної справи родиною підсудного матеріальних збитків і моральної шкоди в розмірі 6 000 грн.

Речовий доказ автомобіль НОМЕР_1, що переданий на зберігання ОСОБА_2, необхідно залишити в користуванні потерпілого.

Судові витрати по справі складають по 486 грн. 77 коп., а всього 973 грн. 54 коп. за проведення судово-дактилоскопічної та судово-трасологічної експертиз, які підлягають стягненню з підсудного на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 ( один ) рік 6 ( шість ) місяців, у період якого зобов»язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, періодично з»являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили засудженому залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Речовий доказ автомобіль НОМЕР_1, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_2 залишити в користуванні власника.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області 973 ( дев»ятсот сімдесят три ) грн. 54 коп. судових витрат за проведення судово-дактилоскопічної та судово-трасологічної експертиз.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя О.Ф.Кічинська