Справа № 635/130/15-к Провадження № 1-в/635/9/2015
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду з поданням та просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання визначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2011 року на не відбутий строк посилаючись на те, що за час відбування покарання у Харківській колонії № 18 він працював на меблевому виробництві та мав два заохочення. Внаслідок сумлінної поведінки та ставлення до праці, невідбута частина покарання ОСОБА_4 замінена більш м`яким та його направлено для відбуття покарання до Хролівського виправного центру № 140. В грудні 2013 року комісія виправного центра відмовила ОСОБА_4 у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України у зв`язку з тим, що він мало вивчений. З висновком комісії ОСОБА_4 не згоден, оскільки він відбув значну частину покарання 5 років 6 місяців; за час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований; покаявся у вчиненому, частково відшкодував шкоду, спричинену вчиненням злочину, усвідомив свою провину, при цьому на даний час ОСОБА_4 має поганий стан здоров`я; його батько є інвалідом ІІІ групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, дуже хворий та потребує допомоги та підтримки.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою заяву, просив її задовольнити та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова 09 вересня 2011 року.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання не заперечував.

Суд, заслухавши думку прокурора, засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого вважає подання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 раніше засуджений за: 1) вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 06 вересня 2006 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 31 серпня 2007 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, звільненого 20 червня 2008 року умовно-достроково на 5 місяців 29 днів; 3) вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2011 року за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.187, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Харкова від 25 жовтня 2013 року невідбуту частину покарання ОСОБА_4 у виді 2 років 4 місяців 17 днів позбавлення волі замінено на обмеження волі на той же строк. Залік 24 дні.

Початок строку: 13 березня 2008 року. Кінець строку: 18 лютого 2016 року.

Засуджений ОСОБА_4 відбував покарання: з 26 березня 2009 року до 25 вересня 2011 року - у Харківському слідчому ізоляторі; з 26 вересня 2011 року до 13 листопада 2011 року - в Холодногірській виправній колонії № 18; з 14 листопада 2011 року до 21 березня 2012 року - у Харківському слідчому ізоляторі; з 22 березня 2012 року до 17 листопада 2013 року - в Холодногірській виправній колонії № 18. З 18 листопада 2013 року до цього часу ОСОБА_4 відбуває покарання у Хролівському виправному центрі № 140 управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області.

Станом на 26 січня 2015 року ОСОБА_4 відбув 5 років 11 місяців 07 днів,

до відбуття залишилось 1 рік 23 дні.

Як вбачається з матеріалів справи, за час відбування покарання як у вигляді позбавлення волі так і у вигляді обмеження волі засуджений ОСОБА_4 режиму відбування покарання не порушував, позитивно характеризується, дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має два заохочення. Крім того, ОСОБА_4 працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує у повному обсязі, проявляє ініціативу, на заходи виховного характеру реагує правильно, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «Професія».

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року, особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст. 81 КК.

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що стаття 81 КК України не має обмежень щодо застосування умовно-дострокового звільнення у разі попереднього застосування заміни покарання більш м`яким, якщо особа сумлінною поведінкою і ставленням до праці доводить своє виправлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 154 КВК України, особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання умовно-достроково.

При цьому суд також враховує, наступне.Оскільки норми ч. 8 ст. 154 КВК України, поширюються тільки на осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, і положення ч. 8 ст. 154 КВК України не поширюється на засудженого ОСОБА_4 , який відбував та продовжує відбувати покарання за вироком суду, а із застосуванням до нього заміни невідбутої частини покарання позбавлення волі на обмеження волі на той же строк мало місце зміна типа установи виконання покарань, а не направлення у місця обмеження волі у передбачених законом випадках в розумінні положень ч. 8 ст. 154 КВК України. Так, ОСОБА_4 відбував покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу (виправній колонії), а з 18 листопада 2013 року відбуває покарання у кримінально виконавчій установі відкритого типу (виправному центрі).

На підставі викладеного суд задовольняє заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81, 82 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2011 року умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 23 дні.

Ухвалу направити в Хролівський виправний центр управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №140 для виконання.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1