УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/6694/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.115 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді. . . . . . . . . . . ОСОБА_2
суддів . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого:
- 28.03.2007 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.122 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнився 02.06.2011 року умовно-достроково на 7 місяців 14 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю прокурора . . . . ОСОБА_7
обвинуваченого . . . . . . . ОСОБА_6 ,
захисника . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8
в с т а н о в и л а :
в апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого, тяжкості кримінального правопорушення та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.115 КК України у виді 13 років позбавлення волі, а в решті вирок залишити без зміни.
Посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_6 не врахував, що він судимий, вчинив особливо тяжкий злочин на ґрунті ревнощів, думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого суворо, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та маючи не погашену і не зняту в установленому законом порядку судимість, підвищену суспільну небезпечність скоєного злочину, що свідчить про стійке небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, тому обране судом покарання вважає надто м`яким та таким, що не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині призначеного покарання. Просить призначити обвинуваченому більш м`яке покарання з застосуванням ст. 69 КК України. Посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд не вказав у вироку обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, а саме: щире каяння, характеристику з місця проживання, сімейний стан та стан здоров`я, а також, що ОСОБА_6 часто ревнував свою співмешканку до ОСОБА_9 .
Вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 10.03.2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.
Запобіжний захід залишено до набрання вироком законної сили - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обчислюється з 10.08.2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 884, 52 грн.
За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально наведених у вироку, 10 серпня 2014 року о 12 годині в с. Лукішки Овруцького району, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в лісопосадці, що на околиці домогосподарства по місцю свого проживання. В цей час, в ході спілкування із ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті ревнощів, у ОСОБА_6 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх подальших дій і передбачаючи їх можливі наслідки, ОСОБА_6 пішов до житлового будинку домогосподарства по місцю свого проживання, де в шухляді буфету житлової кімнати взяв наявний там кухонний ніж, після цього повернувся до ОСОБА_10 , який в цей час знаходився у вищезазначеній лісопосадці та, тримаючи вказаний ніж у руці, умисно, зі значною силою прикладання, наніс останньому клинком ножа два удари в місце розташування життєво-важливих органів, а саме в шию та грудну клітку, внаслідок чого заподіяв смерть ОСОБА_10 ..
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок проникаючого поранення грудної клітини з ушкодженням серця, яке супроводжувалось великою зовнішньою та внутрішньою крововтратою.
Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани по лівій попередньо-боковій поверхні шиї, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні лівої половини грудної клітини, яка по зонду проникає в грудну порожнину, дефекту лівої нижньої частини грудини, переважно в хрящовій частині, проникаючого на всю товщину хряща, перерізу тканини лівого шлуночка серця в середній частині, проникаючий в його порожнину, з незначними крововиливами в навколишні м?які тканини, дефекту серцевої сорочки в проекції лівого шлуночка серця, з незначними крововиливами в навколишні м?які тканини, які утворились внаслідок дії гострого ріжучого предмета та за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки в момент їх спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку з причиною настання смерті потерпілого ОСОБА_10 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 через нетривалий час після їх заподіяння.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти апеляційної скарги захисника, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу, перевіривши вирок суду в межах ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України ніким з можливих апелянтів не оспорюється.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України судом 1-ї інстанції правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують покарання та відсутність обставин, які пом`якшують покарання.
Санкція ч.1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Водночас, твердження прокурора про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості є обґрунтованими.
Суд 1-ї інстанції не в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення маючи не зняту і непогашену судимість, по місцю проживання характеризується посередньо, а також думку потерпілого про необхідність призначення суворого покарання пов`язаного з позбавленням волі, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставини, які обтяжують покарання, як рецидив злочинів та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому колегія суддів вирок суду 1-ї інстанції в частині призначення покарання скасовує і постановляє новий вирок в цій частині.
Твердження захисника про неврахування судом 1-ї інстанції при призначенні покарання обставин, які пом`якшують покарання - щире каяння ОСОБА_6 , а також стан його здоров`я та сімейний стан є безпідставними.
Суд 1-ї інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав частково, а тому не визнав пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття, яке передбачає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність. Інших обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено, а тому підстав для застосування ст.. 69 КК України не має.
Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України апеляційним судом повторно докази не досліджувались, так як ніхто з учасників судового провадження не заявляв клопотання. Дані про особу обвинуваченого були досліджені судом 1-ї інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора Овруцької міжрайонної прокуратури Житомирської області задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 10 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання, постановити новий вирок.
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.
Запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.
У решті вирок залишити без зміни.
Вирок апеляційного суду може бути оскаржений безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
С у д д і: