Ухвалаіменем україни

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5.,

суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7.,

за участю прокурора ОСОБА_8.,

захисника ОСОБА_1,

секретаря ОСОБА_9.

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002542, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Шаргород, Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

в с т а н о в и л а:

вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено від відбування призначеного покарання.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року вирок міського суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 ставить питання про скасування вироку та ухвали суду у зв'язку із неправильним застосуванням кримінального закону, закриття кримінального провадження. Ухвалюючи вирок, суд першої інстанції не взяв до уваги, що з тих самих підстав вироком суду від 30 січня 2014 року визнано винними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України у вчиненні злочину проти ОСОБА_2 Засуджений діяв в межах необхідної оборони, захищаючись від нападників, тому в його діях відсутній склад злочину за ч. 1 ст. 125 КК України. Справу приватного обвинувачення розглянуто без скарги потерпілих. Суд апеляційної інстанції на наведене уваги не звернув, та помилку суду першої інстанції не виправив.

За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину за наступних обставин. 12 червня 2013 року в будинку за місцем свого проживання під час словесного конфлікту з ОСОБА_3, яка мешкає по сусідству, ОСОБА_2 схопив її за одяг, наніс удари кулаком в обличчя. З метою захисту останньої, у конфлікт втрутився син потерпілої ОСОБА_4 Під час обопільної бійки ОСОБА_2 завдав ударів потерпілому в голову, по тулобу та по руці. Внаслідок дій засудженого потерпілі одержали легкі тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав скаргу та просив її задовольнити, прокурора, котрий заперечив доводи скарги та вважав, що скарга задоволенню, а вирок та ухвала суду скасуванню не підлягають, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення ґрунтується на сукупності доказів, зібраних та оцінених відповідно до вимог КПК України.

Зокрема, ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив обставини, за яких у нього відбувся словесний конфлікт із ОСОБА_3, що переріс у бійку, до якої приєднався ОСОБА_4

Згідно висновків експертиз, які було досліджено в судовому засіданні, у потерпілих виявлено легкі тілесні ушкодження, механізм нанесення та локалізація яких відповідає обставинам злочину.

Учасники конфлікту взаємно наносили удари один одному, про що свідчать показання самого засудженого та потерпілих.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги захисника про перебування у стані необхідної оборони ОСОБА_2

Не виключає винуватість засудженого і вирок суду, на який посилається захисник, котрим визнано винними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 125 КК України щодо ОСОБА_2

Давши належну оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам, місцевий суд обґрунтовано кваліфікував дії засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України.

Доводи скарги захисника про відсутність в діях засудженого складу злочину, відсутність заяви потерпілих перевірялися апеляційним судом, висновки якого належно обґрунтовані, а ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

За відсутності підстав для скасування судових рішень, у задоволенні касаційної скарги захисника належить відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 433-438 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_5