АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 11/791/34/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. ст. 364 ч. 3, 190 ч. 2 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця „23 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:
Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2015 року кримінальна справа щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 364 ч. 3, 190 ч. 2 КК України повернута прокурору Херсонської області для проведення додаткового розслідування у зв`язку з неповнотою досудового слідства.

Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд у постанові послався на неповноту досудового слідства, яка не може бути усунута в судовому засіданні у зв`язку з наявністю істотних суперечностей в показаннях потерпілих та свідків; невиконання судових доручень щодо встановлення місця знаходження потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; невиконання слідчим судових доручень, направлених на встановлення отримання дозволів на проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, які тимчасово обмежують права і свободи людини і громадянина щодо ОСОБА_7 , а також відсутності інформації про надання дозволу на використання будь-яких технічних засобів в автомобілі марки „ВАЗ 21053 під керуванням ОСОБА_15 28.04.2010 в якому здійснювався обшук та проводились оперативно-розшукові заходи із застосуванням технічних засобів. Окрім того, суд послався на неконкретність пред`явленого органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачення за ст. 364 КК України та вказав на необхідність проведення ряду слідчих дій.

У своїй апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не погоджуючись із постановою суду, просить її скасувати з мотивів необґрунтованості, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що всі питання, які суд поставив перед органом досудового слідства, можуть бути вирішені в судовому засіданні шляхом надання судового доручення, а жоден з наведених судом доводів неповноти досудового розслідування не відповідає фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляції, думку прокурора, яка підтримала апеляцію з підстав, викладених у ній, пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляції прокурора та просили постанову суду залишити без змін, вислухавши сторони в дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про необхідність направлення справи на додаткове розслідування з підстав, викладених у постанові, є обґрунтованим, оскільки неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається тоді, коли неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Зі змісту п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування вбачається, що досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України не були дослідженні або були поверхово чи однобічно дослідженні обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, зокрема, не були допитані певні особи, не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин, коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді.

Однак органом досудового слідства зазначених вимог кримінально-процесуального закону дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, судом 30.07.2014; 12.08.2014; 28.08.2014; 30.09.2014; 11.09.2014; 15.10.2014; 20.11.2014 та 23.12.2014, виносились постанови про примусовий привід потерпілого ОСОБА_8 та ряду свідків обвинувачення, окрім того, суд, в порядку ст. 315-1 КПК України доручав слідчому СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_16 , який проводив досудове розслідування у справі та УМВС України в Херсонській області встановити місцезнаходження, здійснити огляд і надати в суд ряд документів щодо законності проведення оперативно-розшукових заходів, а також встановлення свідків і потерпілого та доставки їх в судове засідання (т. 7 а.с. 11; 31; 37; 40; 49; 53; 68; 72).

Проте жодна з постанов суду не була виконана, в зв`язку з чим суд був позбавлений можливості забезпечити виконання ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Зазначені в постанові суду обставини поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішеннями Європейського Суду з прав людини у справі "Жогло проти України від 24 квітня 2008 року; у справі „Маялі проти Франції від 14 червня 2005 року; у справі „Люді проти Швейцарії від 15 червня 1992 року; у справі „Дурсон проти Нідерландів від 26 березня 1996 року; у справі „Лука проти Італії від 27 лютого 2001 року; у справі „Унтерпертінджер проти Австрії від 24 листопада 1986 року; у справі „Саїді проти Франції від 20 вересня 1993 року, у справі „Віссер проти Нідерландів від 14 лютого 2002 року та інших

Так, відповідно до п. d) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі „Жогло проти України (від 24 квітня 2008 р.) зазначив, що усі докази зазвичай мають бути представлені у відкритому слуханні справи в присутності обвинуваченого для забезпечення можливості надати аргументи іншій стороні. Існують винятки з цього правила, але вони не повинні порушувати права захисту. Як загальне правило, пункти 1 та 3 (d) статті 6 вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечити, а також ставити запитання свідкові обвинувачення, - або під час давання показань, або на пізнішому етапі. Обвинувачення не повинно ґрунтуватись на тих показаннях, які сторона захисту не могла оскаржити.

Стосовно показань свідків, яких неможливо допитати в присутності підсудного чи його адвоката, Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 в поєднанні з пунктом 3 вимагає від держав-учасниць дій з надання підсудному реальної можливості допитати або вимагати допиту свідків обвинувачення.

Пояснення, відібрані у свідків в умовах, коли права обвинуваченого не дотримуються у тій мірі, як цього вимагає Конвенція, мають бути досліджені надзвичайно уважно. У будь-якому разі засудження обвинуваченого не може базуватись на показаннях таких свідків.

За таких обставин, сторона обвинувачення з огляду на вимоги Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка є частиною національного законодавства України, мав вжити усі необхідні заходи для встановлення місця перебування та доставки в судове засідання потерпілого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Окрім того, суд обґрунтовано послався на відсутність в матеріалах справи інформації про проведення яких саме оперативно-розшукових заходів надавались дозволи апеляційним судом Херсонської області 24.06.2010 року за №№ 528цт, 529цт, які тимчасово обмежують права і свободи людини і громадянина щодо ОСОБА_7 , при цьому в матеріалах справи відсутні дані про те, чи одержано ці дані відповідно до встановленого законом порядку, уповноваженою на те особою та чи можна їх прийняті у контексті правових позицій, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 20 жовтня 2011 року № 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України.

Посилання суду на неконкретність пред`явленого органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачення за ст. 364 КК України, як на одну з підстав повернення справи на додаткове розслідування є обґрунтованим.

Окрім того, обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 КК України повинно бути приведене у відповідність з редакцією статті, викладеної з урахуванням змін внесених Законом України № 769-VII від 23.02.2014 року.

Отже, для усунення неповноти досудового слідства потрібні слідчі або інші процесуальні дії, спрямовані на збирання нових доказів, зокрема: розшук та допит потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; витребування документів, виконання яких неможливо у судовому засіданні з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції обґрунтовано повернув справу на додаткове розслідування, із підстав, викладених у постанові.

Таким чином, підстав для скасування постанови, як про це ставиться питання прокурором в апеляції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960 року), колегія суддів,
у х в а л и л а:
Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 12 січня 2015 року про повернення кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 364 ч. 3, 190 ч. 2 КК України прокурору Херсонської області на додаткове розслідування без зміни.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2