Апеляційний суд міста Києва
У Х В А Л А

14 квітня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року,

у с т а н о в и в :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000113 щодо ОСОБА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, повернуто прокурору.
Запобіжний захід ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою продовжено до 19.04.2015 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_2 25.03.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій не оспорює обґрунтованість повернення обвинувального акта прокурору і ставить питання про скасування ухвали суду в частині продовження йому строку тримання під вартою.
Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали кримінального провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ч.4 ст.314, ст.392 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку щодо обґрунтованості прийняття такого рішення.
Між тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 не зазначив, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення саме в цій частині, і його вимоги не стосуються ухвали суду про повернення обвинувального акта прокурору.

Рішення ж про продовження строку тримання під вартою, прийняте під час судового провадження в суді першої інстанції, відповідно до положень ч.2 ст.392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.

Отже, апеляційна скарга подана ОСОБА_2 на рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що є підставою для відмови у відкритті провадження.
Крім того, строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 , визначений ст.197 КПК України, спливає 19.04.2015 року.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, наявність у нього судимостей, в тому числі за

_______________________________________
Справа № 11-кп/796/830/2015
Категорія: ст.257, ч.4 ст.189, ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3
вчинення тяжких злочинів, розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, інший вид запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання передбаченим ч.1 ст.177 КПК України ризикам, зокрема, ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з огляду на те, що оголошувався розшук ОСОБА_2 .
Тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 ще на 30 днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 399 КПК України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 березня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000113 щодо нього повернуто прокурору.
Продовжити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 30 /тридцять/ днів до 19 травня 2015 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Апеляційного суду
міста Києва ОСОБА_1