Справа № 127/6103/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.04.2015 місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 12.02.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000826 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.09.2000 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 229-6, ч.3 ст. 141 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;
05.09.2009 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 20.05.2011 по відбуттю строку покарання.
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 12.02.2015 року о 01:05 год. вирішив здійснити таємне викрадення чужого майна, а саме тютюнових виробів із торгівельного кіоску ПП «Ценр-плюс» ФОП « ОСОБА_5 », що перебуває на зупинці громадського транспорту «Меморіал визволення» по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 заздалегідь приготував інструменти для вчинення злому, а саме: дві рукавиці, фомку, ножиці по металу, ніж та двоє лещат та прийшов до кіоску ПП «Центр-плюс» ФОП « ОСОБА_5 ». Продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 за допомогою фомки віджав металеве обрамлення та за допомогою ножиців по металу та ножа зробив наскрізний отвір у задній стінці кіоску. Разом з тим, довести свій злочинний умисел до кінця та вчинити усі дії, які вважав необхідними для вчинення крадіжки, ОСОБА_4 не зміг з причин, що від нього не залежали, оскільки спрацювала сигналізація і він був затриманий на місці вчинення злочину співробітниками охоронного агентства ПП «Легіонер».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав, розкаявся та суду пояснив, що він 12.02.2015 року у ночі вирішив здійснити крадіжку цигарок з кіоску, що розташований по вул. Київській біля зупинки громадського транспорту «Меморіал визволення». Для здійснення вказаного він взяв з собою інструменти за допомогою яких він збирався проникнути до кіоску. Після цього він прийшов до кіоску та за допомогою ножиців та інших інструментів зробив у металі отвір. В цей час до кіоску під`їхала охорона та його затримали.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 12.02.2015 року з заявою про вчинення злочину звернулась старший продавець ФОП « ОСОБА_5 », що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Згідно вказаної заяви вона просить прийняти міри до невідомої особи, яка 12.02.2015 року приблизно о 01:15 год. шляхом пошкодження задньої стінки кіоску, намагаючись проникнути до кіоску ФОП « ОСОБА_5 » за адресою АДРЕСА_2 та здійснити крадіжку речей та товару, що перебувають в кіоску.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 22.05.2014 року, що підтверджується витягом від 23.05.2014 року з ЄРДР.

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19.02.2015 року, вилучені у ОСОБА_4 : запальничку червоного кольору, запальничку жовтого кольору, двоє ключів на металевому кільці, газовий балончик із написом «Терен-1» повернуто рідним ОСОБА_4 на зберігання; сумку зелено-коричневого кольору, рукавиці з тканини, пальчата, кусачки металеві, кусачки із червоними ручками, ножиці по металу, фомку, які упаковано у спецпакет НДЕКЦ №1596049, кухонний ніж із рукояткою коричневого кольору, який упаковано у спец пакет НДЕКЦ №2219886, визнано речовими доказами та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області, що також підтверджується квитанцією №206 від 20.02.2015 року.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз показань обвинуваченого та досліджених письмових доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно 12.02.2015 року він вирішив здійснити крадіжку цигарок з кіоску, що перебуває на зупинці громадського транспорту «Меморіал визволення». Для проникнення до вказаного приміщення він взяв з собою необхідний інструмент, прибув до місця вчинення злочину та за допомогою інструментів зробив отвір у стінці. Разом з тим, заволодіти будь-яким майном не встиг, всіх дій для реалізації свого умислу не вчинив, оскільки був затриманий. Суд вважає, що вказані показання обвинуваченого повністю підтверджують наявність всіх ознак злочину, умисні дії обвинуваченого, наявність корисливого мотиву та мети, спосіб вчинення злочину шляхом проникнення до приміщення, об`єкт посягання та об`єктивні дії які вчинені обвинуваченим для реалізації умислу. При цьому обвинувачений повідомив місце, час вчинення злочину, вказав на припинення його дій сторонніми особами. Показання ОСОБА_4 добровільні та повністю узгоджуються з наданими прокурором письмовими доказами, що наведені вище. Вказані докази є належними та допустимими доказами у справі та достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна, поєднаної з проникненням в приміщення та вчиненої повторно.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідок ВОПНЛ ім. Ющенка від 26.02.2015 року № 20-903 підтверджено, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 19.05.94 р. по 27.05.94 р. з діагнозом «Струс головного мозку», на обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапії» від 20.02.2015 року №520-м ОСОБА_4 перебуває на диспансерному наркологічному обліку в зазначеній установі перебуває з 20.06.2006 р. з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
З характеристики за місцем проживання ОСОБА_4 вбачається, що він проживає з сестрою та племінницею, за період проживання скарг від сусідів не надходило.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 2015 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин в період непогашеної судимості, на даний час справа за його обвинуваченням за ч. 3 ст. 187 КК України перебуває на розгляді суду.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив в період непогашеної судимості замах на вчинення умисного корисливого тяжкого злочину, вину визнав, щиро розкаявся, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України з урахуванням при його призначенні приписів ст. 68 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати починаючи з часу його затримання, тобто 12 лютого 2015 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме сумку зелено-коричневого кольору, рукавиці з тканини, пальчата, кусачки металеві, кусачки із червоними ручками, ножиці по металу, фомка, які упаковано у спец пакет НДЕКЦ №1596049, кухонний ніж із рукояткою коричневого кольору, який упаковано у спец пакет НДЕКЦ №2219886 - передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області відповідно до квитанції №206 від 20.02.2015 року знищити.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження

Суддя: