У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
листопада 2008 року
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в
складі суддів:

головуючого
- Вотьканича Ф.А.,

суддів
- Стана І.В. і Марчука О.П.,

за
участю прокурора - Фотченка С.І.,

захисника
- ОСОБА_1

засудженого
- ОСОБА_2

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за засудженого ОСОБА_2 на
вирок Ужгородського міськрайонного суду від 31 липня 2008 року, яким

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 громадянина України,
судимого:

- 19 липня 2002
року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.185, ч.2 ст.186 КК України з
застосуванням ст.70 цього Кодексу на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.75
КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 1 вересня 2003 року за ч.2 ст.185,
ч.2 ст.186 КК України з застосуванням ст.ст.70,71 цього Кодексу на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 18 січня 2006 року
умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим терміном 2
роки 1 місяць 13 днів, -

засуджено
за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України до
призначеного за даним вироком покарання приєднано невідбуте покарання за
вироком від 1 вересня 2003 року і
остаточно до відбування ОСОБА_2. призначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2. постановлено
змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту негайно в залі суду, а строк
відбування призначеного йому покарання постановлено розпочати обчислювати з 31
липня 2008 року.

Питання речових доказів судом вирішено у
відповідності до вимог 81 КПК України.

Як визнав доведеним суд першої інстанції,
ОСОБА_2. 13 лютого 2008 року близько 3 години скориставшись тимчасовою
відсутністю працівників автомийки, належної приватному підприємцю ОСОБА_3на
АДРЕСА_2 і, з корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном, проник
всередину приміщення, звідки умисно, таємно викрав каністру з хімічним розчином
для миття автомобілів, вартістю 900 грн., спричинивши ОСОБА_3матеріальну шкоду
на вказану суму.

В апеляції
засуджений ОСОБА_2., не оспорюючи доведеності його вини у вчиненні злочину, за
який його засуджено, та правильності кваліфікації його дій, просить пом'якшити
призначене йому покарання, з посиланням на те, що він має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, щиро розкаюється у вчиненому.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_2 і його
захисника, які підтримали апеляцію, промову прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, апеляційний
суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.365 КПК України вирок суду першої інстанції
перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Висновки
суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, винності засудженого
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, кваліфікації його дій
відповідають наявним у справі доказам і є правильними.

Всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого
висновку про винність ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна, вчиненого
повторно і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання засудженому, суд в повній мірі врахував обставини
справи та дані про його особу, зокрема й ті, на які вказується в апеляції.

Твердження засудженого у апеляції про те, що відносно нього застосовано
надто суворе покарання, оскільки в нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей,
не ґрунтується на матеріалах справи і спростовується матеріалами кримінальної
справи, зокрема, довідкою форми Ф-1 на ОСОБА_2.

Отже, вирок є законним і обґрунтованим.

Керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, апеляційний суд ,-

ухвалив:

апеляцію засудженого ОСОБА_2
залишити без задоволення, вирок
Ужгородського міськрайонного суду від 31 липня 2008 року щодо нього - без змін.

Судді: