Справа № 643/3513/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0001721 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого неповну середню освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

· у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20.07.2014 року, о 08 годині 44 хвилин, обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись біля банкомату банку «Приват Банк», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 83, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі банківську картку «Приват Банк», с/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , і яку остання передала йому для придбання харчових продуктів, діючи за раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_4 не підозрює про його злочинний намір, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаючи пін-код картки, який йому повідомила потерпіла, за допомогою банкомату банку «Приват Банк», що знаходився за вищезазначеною адресою, зняв з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_4 № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1000 гривень, таким чином таємно викрав їх, після чого придбав харчові продукти за проханням потерпілої у продуктовому супермаркеті по вул. Гв. Широнінців, 83 в м. Харкові, та повернув вищезазначену банківську картку потерпілій ОСОБА_4 , розпорядившись в подальшому викраденими грошовими коштами на свій розсуд. Таким чином, своїми злочинними діями обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду, на загальну суму 1000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінуємого йому злочину 20.07.2014 року, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та зазначив, що він раніше був знайомий з потерпілою з 2013 року, з якою мав дружні стосунки. Починаючи з 20-21 години 19.07.2014 року він прийшов в квартиру АДРЕСА_3 , де на той час були потерпіла ОСОБА_4 зі своїм співмешканцем, та вони почали розпивати спиртні напої. 08 годині 20.07.2014 року у нього при собі була банківська картка «Приват Банк», с/н НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_4 , з якої він зняв кошти у розмірі 1000 гривень у банкоматі, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Гв. Широнінців, 83. Подалі він купив продукти та спиртні напої, які прохала придбати потерпіла. Потім банківська картка була повернута потерпілій. Обвинувачений зазначив, що куди саме він потратив, таємно викрадені ним кошти, які належали потерпілій, він зазначити не зміг, посилаючись на ті обставини, що на той час перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді зазначив про те, що він розуміє, що скоїв злочин, та щиро розкаявся у його вчинені. Стосовно цивільного позову заявленого потерпілою ОСОБА_4 , обвинувачений зазначив, що визнає його частково, а саме на суму у розмірі 1000 гривень, як суму заподіяну ним матеріальної шкоди, в іншій частині позов не визнає.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочину 20.07.2014 року, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст..89 КК України не судимий, має місце постійного мешкання, та реєстрацію, за яким позитивно характеризується.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 міру покарання яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75,ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України.

У відношенні ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, в якому вона прохає стягнути з винної особи на її користь в рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди суму у розмірі 3000 тисяч гривень, та моральну шкоду у розмірі 6000 тисяч гривень.

Так, згідно ч.1 ст.1166, та ч.1 ст. 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові втрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Аналізуючи зазначені обставини у вироку, та приймаючи до уваги той факт, що судом встановлено, що обвинуваченим ОСОБА_5 20.07.2014 року було таємно викрадено у потерпілої суму у розмірі 1000 гривень, то суд вважає цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню частково, та стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 1000 гривень.

Оцінюючи всі досліджені докази по справі, суд вважає, що позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.2, 3ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування спричиненого злочином матеріального збитку суму у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі: довідку ПАТ КБ «Приват Банку» від 03.04.2014 року, та один DVD- R диск, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1