Провадження №1-кп/639/125/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0002340 від 09.12.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Лозова, Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, офіційно не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08.11.2014 року приблизно о 17 год. 40 хв. ОСОБА_4 знаходилась у торговому залі магазину «Світ секонд-хенду» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 123. Приблизно о 18 годині 08.11.2014 року, в ході вибору одягу у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення жіночого хутрового пальто. Діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 таємно викрала із вітрини хутряне пальто, вартість якого згідно висновку експерта №13957 від 15.12.2014 року становить 910 гривень, яке належить ОСОБА_5 , та вийшла із ним з магазину. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.185 КК України визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаюється, повністю підтверджує обставини вчинення злочину, надала пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом.

Під час допиту у судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що дійсно у листопаді 2014 року, прийшовши до магазину «Світ секонд-хенду» за адресою: АДРЕСА_3 , вона побачила на вітрині хутряне пальто, яке їй сподобалось, в той момент, коли продавець магазину відвернувся, попередньо впевнившись, що її ні хто не бачить, вона взяла із вітрини хутряне пальто та вийшла із приміщення магазину. Через декілька днів вона повернулась до зазначеного магазину, співробітники викликали працівників міліції, яким вона добровільно видала викрадене хутряне пальто.

Обвинувачена у судовому засіданні пояснила, що у вчиненому щиро розкаюється, вину в інкримінованому злочині визнає у повному обсязі, показання надає добровільно, без фізичного чи психологічного примусу зі сторони працівників міліції, потерпіла претензій матеріального чи морального характеру до неї не має. При призначенні покарання ОСОБА_4 просила суд врахувати, що у неї на утриманні знаходиться малолітня дитина, яку вона виховує самостійно, за своїм матеріальним становищем має можливість виплатити штраф.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позицій.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в порядку визначеному ч.1 ст.135 КПК України, відповідно до вимог ст.325 КПК України відсутність зазначеної особи не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Враховуючи повне визнання підсудною ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині та щире каяття, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї провини, її вина підтверджується наступними доказами дослідженими та перевіреними судом, а саме: 1) протоколом огляду місця події від 08.12.2014 року за адресою: АДРЕСА_3 ; 2) протоколом огляду місця події від 09.12.2014 року, під час якого за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено хутряне пальто; 3) висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса №13957 від 15.12.2014 року, згідно якого вартість викраденого хутряного пальто становить 910,00 грн. (к/п а.с.7-13, 38-41).

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій підсудної та визнання її винуватості.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи підсудної ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, тяжких хронічних захворювань не має, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює неофіційно в ТОВ «ІВ-Сервіс» на посаді бухгалтера, раніше не судима (к/п а.с.55-58).

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину. Згідно ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вимог абз.4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо. Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо (абз.3 п.3 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року).

Враховуючи вищевикладене, призначаючи покарання ОСОБА_4 суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, у зв`язку з чим суд вважає необхідним та достатнім призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу.

При цьому, оскільки ОСОБА_4 неофіційно працює в ТОВ «ІВ-Сервіс» на посаді бухгалтера та отримує заробітну плату у розмірі 1500 грн., має малолітню дитину, яка знаходиться на її одноособовому утриманні та вихованні, призначення підсудній більш суворого покарання (в т.ч. у виді громадських робіт) на переконання суду не бути відповідати тяжкості вчиненого злочину та даним про особу підсудної.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з підсудної по справі в порядку ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільній позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведену експертизу на суму 147,60 грн. (сто сорок сім гривень 60 коп.), шляхом перерахування їх на користь держави (р/р ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, код ЄДРПОУ 2883133, юридична адреса: м. Харків, вул. Золочівська, 8-а), призначення виду платежу «за експертні послуги» (к/п а.с.37).

Речові докази по кримінальному провадженню №0002340, а саме: хутряне пальто вважати повернутим потерпілій ОСОБА_5 як законному власнику (к/п а.с.42-43).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1