В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-193/10

07.10.2010 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської

області в складі: головуючого -судді Євстаф'євої Т.А., при секретарі - Білоус

Т.М. з участю прокурора - Кулик О.В., розглянувши у відкритому судовому

засіданні в залі суду у м. Бердичеві справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружена, має 1 утриманця, не працює, інвалід 3 групи загального захворювання, несудима,

за ч.І ст. 185 КК України,

встановив:

10.01.2010 року близько 23 год.30 хв. підсудна , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння у приміщенні кафе „Аліна", розташованого у м. Бердичеві вул.. Шевченко буд.14, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю ОСОБА_2 та усвідомлюючи, що її дії не помічені іншими особами, зі столу, таємно викрала належний ОСОБА_2 мобільний телефон торгової марки „Иокіа -2610"вартістю 100 грн., разом з сім-картою мобільного оператора „Київстар" вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 1 грн., всього на загальну суму 126 грн.

Під час судового слідства підсудна свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю та дала наступні показання.

8 січні місяці із знайомим чоловіком вона прийшла в кафе „Аліна" і вони

присіли за столиком, за яким сиділа потерпіла ОСОБА_2 її чоловік, знав

компанію, де знаходилась потерпіла. За столиком вони випили, а потім всі поді":

вона пам'ятає погано, бо перед вживанням спиртних напоїв, вона вживала ліки,

після яких їй забороняється вживати алкогольні напої.

Підсудна пояснила, що вона не пам'ятає, як вкрала і сховала мобільний телефон ОСОБА_2, лише пам'ятає, що її вивели в окрему кімнату і вона сама дістала схований в її нижню білизну мобільний телефон та поклала на раковину. В скоєному щиро розкаюється.

Вина підсудної в скоєному злочині також стверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_2, яка суду показала, що 10.01.2010 року вона із своїм знайомим ОСОБА_3 відпочивала в кафе „Аліна" м. Бердичева. До них підсів знайомий ОСОБА_3 із дівчиною, підсудною по справі. В неї, в потерпілої, був мобільний телефон мари Нокія -2610. Вона вийшла на перекур, а коли повернулася, то був лише чохол від її телефону. Так як з кафе ніхто не виходив і не заходив, то вона зрозуміла, що телефон у неї хтось викрав з присутніх, тому відразу викликала працівників міліції.

Під час поверхневого огляду ОСОБА_1 в підсобному приміщенні, вона та бармен помітили , що підсудна щось дістала із шкарпетки та поклала ззаду в штани.

В подальшому в спідній білизні підсудної було виявлено її мобільний телефон.

Претензій до підсудної вона немає, телефон їй повернуто.

Свідченням ОСОБА_3, який суду показав, що 10.01.2010 року разом із ОСОБА_2 він відпочивав в кафе „Аліна". За їх столик підсіла підсудна з чоловіком, якого він знав по місту. В ОСОБА_2 був телефон, якої марки він не пам'ятає. Телефон лежав на столі. Коли не хватило коштів розрахуватися за замовлення, він виходив до банкомату за грішми. А коли повернувся, то дізнався, що у ОСОБА_2 пропав телефон. Бармен кафе викликала працівників міліції. По приїзду останніх було проведено поверхневий огляд підсудної, в якої було виявлено та вилучено мобільний телефон, належний ОСОБА_2

Особисто він не бачив, як телефон пропав і як його знайшли. Це він знає зі слів працівників міліції.

Свідченням ОСОБА_4, який суду показав, що 10.01.2010 року, ввечері, у місті, він познайомився із підсудною і вони вирішили зайти в кафе „Аліна". В кафе він побачив знайомого ОСОБА_3, який також там відпочивав. Тоді вони підсіли за його столик. В дівчини ОСОБА_3 був мобільний телефон, який лежав на столику.

Всі вживали спиртні напої. Через деякий час, в дівчини ОСОБА_3, ОСОБА_2, пропав мобільний телефон. Викликали працівників міліції. По приїзду працівників міліції, під час проведення поверхневого огляду особами жіночої статті, в ОСОБА_1 був виявлений мобільний телефон Нокія -2610.

Протоколом огляду місця події від 11.01.2010 року , де зазначено, що місцем огляду є кафе „Аліна" розташоване у м. Бердичеві по вул.. Шевченко, 14, де в підсобному приміщенні, на раковині мийки лежить мобільний телефон Нокія -2610, із сім-картою „Київстар".

(а.с.3,4)

Довідками вартості від 12.01.2010 року та висновком експерта товарознавця про вартість телефону Нокія -2610, з урахуванням зносу.

(а.с. 17,19)

Оцінюючи зібрані та досліджені докази, в їх сукупності, суд кваліфікує дії підсудної, що виразились в таємному викраденні чужого майна, за ч. 1 ст. 185 КК України.

Визначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що підсудна вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїла злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується задовільно, має 1 дитину , є інвалідом.

Обставини, що пом'якшують покарання - це щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням всіх зазначених обставин, даних про особу підсудної, суд вважає за можливим призначити їй покарання у виді штрафу. Цивільний позов по справі не заявлений. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 за ч.І ст.185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. в дохід держави.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати підписку про невиїзд.

Речові докази по справі - мобільний телефон марки Нокія - 2610 із сім-картою „Київстар", що передані ОСОБА_2, залишити в її користуванні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя підпис

Згідно: Суддя