overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа 4-709 /2007 року
Постанова

Іменем України

05 листопада 2007 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої- судді Коновалової
Н.І.

секретаря: Остап"юк М.В.

з
участю прокурора: Павлюка Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Івано-Франківську скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову начальника СВ СУ
УМВС України в області ОСОБА_2 від 02.09.2007 року
про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 396 ч.1 ККУкраїни,-

встановив:

В Івано-Франківський міський суд
надійшла скарга адвоката ОСОБА_1 на постанову начальника СВ СУ УМВС України в області ОСОБА_2 від 02.09.2007
року про порушення кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину,
передбаченого ст. 396 ч.1 КК України.

В судовому засіданні заявник доводи
скарги підтримав з підстав, які в ній викладені. Просить скасувати постанову від 02.09.2007 року
про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст. 396 ч.1 КК України, оскільки на час її
винесення у слідчого не було приводів та підстав для порушення кримінальної справи. Просить відмовити в
порушенні відносно ОСОБА_3. кримінальної
справи по фактах, які викладені в постанові.

Прокурор скаргу заперечив. Вважає,
що постанова про порушення кримінальної справи винесена відповідно до вимог закону, оскільки було
достатньо даних, які вказували на наявність ознак злочину в діях ОСОБА_3. , необхідних для порушення
кримінальної справи. Питання про застосування Закону України „Про
амністію" може бути вирішено тільки після порушення кримінальної справи. Просить відмовити в задоволенні
скарги.

Заслухавши заявника , прокурора,
перевіривши письмові матеріали справи,
суд вважає, що в задоволенні скарги слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 94 ч. 2 КПК
України кримінальна справа може бути порушена в тих випадках, коли є достатні
дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Предметом
судового розгляду в даному випадку є з"ясування того, чи були на час порушення кримінальної справи
приводи і підстави для цього, тобто чи виконані вимоги ст. 94 КПК України, чи компетентна особа порушила справу, а також чи
дотриманий визначений ст. 98 КПК України
порядок порушення кримінальної справи.

З представлених суду матеріалів
кримінальної справи, слідує, що на час порушення кримінальної справи в органів слідства було
достатньо приводів та підстав для її порушення, справа порушена компетентною
особою з дотриманням порядку , визначеного ст. 98 КПК України.

З врахуванням викладеного, суд
вважає необхідним залишити скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 4,22, 94-99, 236-7, 236-8 КПК України, суд,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_1 на постанову
начальника СВ СУ УМВС України
в області ОСОБА_2 від 02.09.2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ознаками
злочину, передбаченого ст. 396 ч.1 КК
України- залишити без задоволення.

На постанову може бути подана
сторонами апеляція в Івано-Франківський апеляційний суд на протязі семи діб 3/яня її
винесення.
№ 25-п/2007р. ПОСТАНОВА
23.10.2007року Немирівський районний суд
в складі головуючого судді Слободяник Т.В.
при секретарі Науменко О.М.
з участю прокурора Грабар М.М.
відкритому судовому засіданні в м. Немирів кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уроженця та жителя с. Вовчок Немирівського району Вінницької
області, громадянина України, українця, освіта
середняче одруженого, не працюючого військовозобов'язаний, раніше не
судимий,
по ст. 296 ч.І КК України
ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що
він 02.07.2007 року близько
2 години ночі знаходячись в смт. Брацлав
Немирівського району Вінницької
області неподалік від кафе „
Корчма" та перебуваючи в стані алкогольного
спяніння, маючи намір на грубе
порушення громадського порядку, з мотивів
явної неповаги до суспільства, що
за своїм смістом відзначилось особливою
зухвалістю, підійшов на вулиці до
громадянина ОСОБА_2 та
безпричинно умисно наніс йому удар
правої руки у голову від якого останній
упав на землю, після чого наніс ще
декілька ударів руками та ногами по
тулубу, чим заподіяв громадянину
ОСОБА_2 тілесні ушкодження у
вигляді забійної рани в області
лівого передпліччя, забою мяких тканин
поперекового відділу хребта, які
згідно висновку судово - медичної
експертизи № 371 від 08.09.2007
року відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень які не спричинили
короткочасного розладу здоровя.
У судовому
засіданні обвинувачений ОСОБА_1свою вину в скоєному визнав повністю, чистосердечно розкаявся, просить про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв'язку з
примиренням його з потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_2, у своїй заяві
просить справу закрити у звязку
3 примиренням його та підсуднього.
вважає, що обвинуваченого ОСОБА_1 можливо звільнити від кримінальної
відповідальності по ч. 1 ст. 296 КК України у звязку
примирення його з потерпілим.
Вислухавши обвинуваченого, думку
прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення
поскільки обвинувачений злочин вчинив
вперше, вчинений злочин є невеликої
тяжкості, він помирився з потерпілим, відшкодував заподіяні збитки.
Керуючись ст. ст. 7-1 ч.1 п. 2; 8 КПК України; 46 КК України суд-
Обвинуваченого ОСОБА_1 звільнити від
кримінальної відповідальності по ст. 296 ч. 1 КК
України у звязку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 по ст. 296 ч.1 КК України
провадженням закрити.
запобіжного заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд, скасувати.
Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Вінницької області на протязі 7-ми діб.
Справа № 1-299/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у
складі головуючого судді Дробинського О.Е.,

при секретарі
Руденко А.О.,

з участю
прокурора Ніжник Л.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця АДРЕСА_2, громадянина України, освіта
повна загальна середня, сімейний стан - не одружений, не працює, мешкаючого за
адресою: АДРЕСА_1, судимого - 21.06.2000 року Вознесенським міським судом
Миколаївської області за ст.140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, із
застосуванням ст.45 КК України, з іспитовим строком на 2 роки 18.04.2001 року
Вознесенським районним судом Миколаївської області за ст.ст. 140ч.2, 208, 42,
43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього
особистого майна, звільненого від подальшого відбування покарання з місць
позбавлення волі 20.04.2005 року за постановою Арбузинського районного суду
Миколаївської області від 10.04.2005 року умовно-достроково з невідбутим
строком покарання 02 місяці 21 день,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ніч на
02 червня 2007 року біля 0 годин 30 хвилин в АДРЕСА_3, підсуднийОСОБА_1,
відкрито заволодів мобільним телефономІНФОРМАЦІЯ_2 вартістю 350 гривень, в
якому знаходився чіп мобільного оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 вартістю 20 гривень, на
рахунку якого знаходилося коштів в сумі 1 гривні, висмикнувши мобільний телефон
з чехла на поясі
потерпілого ОСОБА_2, спричинивши потерпіломуОСОБА_3матеріальний збиток на
загальну суму 371 гривню.

В
судовому засіданні підсуднийОСОБА_1 винним себе не визнав, та пояснив, що в ніч
на 02 червня 2007 року біля 0 годин 30 хвилин в АДРЕСА_3, між ним та потерпілим
ОСОБА_3, розпочалася бійка, під час бійки у ОСОБА_2 випав з чехла мобільний
телефон, а коли вже бійка між ними припинилася, то він з землі підняв мобільний
телефонІНФОРМАЦІЯ_2, та забрав його. Через три тижні працівники міліції
вилучили у нього мобільний телефонІНФОРМАЦІЯ_2, який належав ОСОБА_3, та
передали потерпілому.
Справа № 5
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1.

представника установи: Тютюннікова
І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2, 1959 року
народження, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Судової колегії з кримінальних справ Дніпропетровського обласного
суду від 25.01.2001 року ОСОБА_2. направлений
на примусове лікування в психіатричну лікарню з
суворим наглядом за те, що він скоїв вбивство трьох громадян.

У заяві лікаря-психіатра, до
якого доданий висновок комісії лікарів-психіатрів акт № 254 від 13.02.2008 року
ставиться питання про те, що ОСОБА_2.
страждає шизофренією, параноїдною формою. Внаслідок проведеного лікування стан
здоров'я ОСОБА_2. поліпшився та у
теперішній час він особливої соціальної небезпеки не представляє, в примусовому лікуванні в умовах психіатричної
лікарні з суворим наглядом не
потребує. Тому для подальшого примусового лікування і проведення реабілітаційних
заходів може бути переведений у
психіатричну лікарню з посиленим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки стан здоров'я хворого хоч і поліпшився, однак він здійснив тяжкий
злочин, на лікуванні знаходиться
нетривалий час, тому представляє
небезпеку для суспільства.

На основі викладеного і керуючись ст. 422 КПК України і ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом
про зміну примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 - залишити
без задоволення. Продовжити лікування в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.

На постанову може
бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту оголошення в апеляційний суд
Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська.

Суддя:
Справа № 5 - 806/2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді Леона О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

за участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Єрьоміна
В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1988 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів від 22.04.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2. страждає
олігофренією внаслідок перинатального ураження головного мозку і за своїм
психічним станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в
психіатричній лікарні із суворим
наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2. страждає тяжким психічним розладом і здійснив
дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 03.03.2007 року
відносно ОСОБА_2в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

Постанова може бути оскаржена протягом 15
діб в Дніпропетровський апеляційний суд через Красногвардійський районний суд
м. Дніпропетровська.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа № 5-681/2008 рік
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді Леона О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

за участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Шибко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву
лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1978 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра,
до якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів від
08.04.2008 року ставиться питання про
те, що ОСОБА_2страждає олігофренією і за своїм психічним станом підлягає
подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву, заслухавши
учасників процесу і перевіривши
матеріали справи, суд вважає,
що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_2страждає тяжким психічним
розладом і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього і
навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування
примусових заходів медичного характеру,
призначених постановою Широковського районного суду Дніпропетровської області
від 06.04.2007 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана
апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня
2007 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у
складі: головуючого - судді Усатого
М. В.

при
секретарі Анучкіній
О. З.

з участю
прокурора Марочко Л.
І.

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Кіцмань кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженця с.
Горошівці Заставнівського району,
мешканця АДРЕСА_1, українця, освіта середня, одруженого,
різноробочого товариства з обмеженою відповідальністю «Валявське», інваліда третьої групи, не судимого,
громадянина України, невійськовозобов»язанного, у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2. 18 липня 2007 року біля 12 години на грунті неприязних відносин на
полі товариства з обмеженою відповідальністю «Валявське» у с Валяво
Кіцманського району Чернівецької області умисно схопив потерпілу ОСОБА_3. за
праву руку, викрутив її і цим заподіяв
їй середньої тяжкості тілесне ушкодження,
яке привело до тривалого розладу здоров»я, у виді закритого консолідуючого перелому
середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням.

Свою
вину у вчиненому злочині підсудний ОСОБА_2. визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 18 липня 2007 року вдень на полі
товариства між ним і потерпілою виникла сварка,
під час якої він схопив її за праву руку та викрутив її.

Крім
визнання вини самим підсудним його вина у вчиненому ним злочині повністю
підтверджується іншими доказами, що
досліджені у судовому засіданні.

Так, з протоколу усної заяви про злочин до
Кіцманського РВ УМВС видно, що підсудний
заподіяв потерпілій тілесне ушкодження,
яке згідно висновку судово - медичної експертизи відносяться до
середньої тяжкості тілесних ушкоджень,
які привели до тривалого розладу здоров»я, у виді

2

закритого
консолідуючого перелому середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням.

Дії
підсудного органом досудового слідства за
ст. 122 ч. 1 КК України
кваліфіковано вірно, оскільки він умисно
наніс потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке привело до тривалого розладу здоров»я.

По справі
цивільний позов не заявлено.

Визначаючи
вид та міру покарання, враховуючи
характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, його позитивну характеристику за місцем
проживання, його щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, що раніше
злочинів не вчиняв і судиться вперше,
його стан здоров»я, що він є
інвалідом третьої групи, суд
вважає, що необхідним і достатнім для його
виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів є призначення йому
покарання у виді виправних робіт.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Визнати
ОСОБА_2 винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України і призначити йому
покарання у виді виправних робіт за місцем роботи строком на один рік з
відрахуванням 20% його щомісячного заробітку в доход держави.

Запобіжний
захід засудженому до набрання вироком законної сили залишити підписку про
невиїзд.

На вирок
може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до
апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.
Справа № 5- 92
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12
лютого 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леона О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора: Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника установи:
Шибко О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1964
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до
якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 23.01.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
психотичним розладом, і за своїм психічним
станом підлягає подальшому перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній
лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і здійснила дії, які
являють собою безпосередню небезпеку для неї і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Керченського міського суду АР Крим від 25.12.2006 року
відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана
апеляція протягом 15 діб.

Суддя: О.Я.
Леон
Справа № 5- 188
П О С Т А Н О В А

7 лютого 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1.

представника
установи: Евтушенко
Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносно ОСОБА_2, 1944
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до
якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 22.01.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає
епілепсією і за своїм психічним станом підлягає подальшому перебуванню на
примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і здійснив дії, які являють
собою безпосередню небезпеку для нього і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від
10.05.2005 року відносно ОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути подана
апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа № 5- 184
П О С Т А Н О В А

7 лютого 2008 року Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська в складі:

головуючого: судді
Леон О.Я.

при секретарі:
Зайченко О.В.

з участю прокурора:
Таранова Д.Ю.

адвоката:
ОСОБА_1

представника
установи: Кучерук
С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Дніпропетровську заяву лікаря-психіатра Української психіатричної лікарні з суворим наглядом про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом відносноОСОБА_2, 1977
року народження, -

ВСТАНОВИВ:

У заяві лікаря-психіатра, до
якого прикладений висновок
комісії лікарів-психіатрів акт від 22.01.2008 року ставиться питання про те, що ОСОБА_2 страждає помірною
розумовою відсталістю, і за своїм психічним станом підлягає подальшому
перебуванню на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні із суворим наглядом.

Обговоривши заяву,
заслухавши учасників процесу і
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню,
оскільки ОСОБА_2 страждає тяжким психічним розладом і здійснила дії, які
являють собою безпосередню небезпеку для неї і навколишніх.

На основі викладеного
і керуючись ст. ст. 419-422 КПК України і ст. ст. 19, 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування примусових
заходів медичного характеру,
призначених постановою Червоногвардійського районного суду м. Макєєвки від
19.12.2005 року відносноОСОБА_2 в умовах психіатричної лікарні із суворим наглядом.

На постанову може бути
подана апеляція протягом 15 діб.

Суддя:
О.Я. Леон
Справа № 1П-13/07р.
ПОСТАНОВА

21 листопада 2007 року Хотинський районний суд Чернівецької області

у складі:

головуючого
судді -Гергележиу Р.Ф.

при
секретарі -Калантирській Г.В.

за
участю:

прокурора -Петровича В.В.

адвоката -ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хотині подання Хотинського РВ
УМВС про застосування Закону України «Про амністію» відносно ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження уродженця м. Карші Кашкадаринської
області, Узбекистан, проживає без реєстрації в с. Керстенці
Хотинського району Чернівецької області,
узбек, громадянин
Узбекистану, освіта вища, не працює,
має на своєму утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий,

встановив:

ОСОБА_1 18
березня 2007 року о 19 годині 30 хвилин,
перебуваючи в будинку, який
розташований по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп»яніння, запалив свічку в безпосередній близькості від
синтетичних штор і вийшов на вулицю. За час відсутності ОСОБА_1 від полум»я
свічки, яку останній залишив, відбулось загорання будинку і внаслідок
того, що біля будинку не було засобів
для гасіння, будинок належний потерпілій ОСОБА_3 загорівся і всі спроби
ОСОБА_1 загасити пожежу в будинку не привели до припинення пожежі.

В результаті
зазначеної пожежі належний ОСОБА_3 будинок пошкоджений на суму 72096 грн., тобто вчинив
злочин, передбачений ст.
270 ч.1 КК України.

ОСОБА_1 в
пред»явленому йому обвинуваченні винним
себе визнав і просить суд відносно нього
застосувати амністію.

Вислухавши думку прокурора та захисника суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 вчинив
злочин з необережності, за який законом
передбачено покарання менш суворе ніж позбавлення волі на строк не більше
десяти років.

Актовим записом
про народження №08 від 21 грудня 2005 року стверджено, що ОСОБА_1 є батьком дочки ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, а тому
відповідно до ст. 1 п»б» Закону України
від 19 березня 2007 року «Про амністію» його слід звільнити від кримінальної
відповідальності в силу акта про амністію.

Керуючись ст. 6
п.4 КПК України суд, -

постановив:

ОСОБА_1 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 270 ч.1 КК України в силу акту про
амністію, а кримінальну справу по ст.
270 ч.1 КК України закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через
Хотинський районний суд терміном семи діб з моменту його проголошення.