Справа № 572/5365/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачуються в тому, що він, перебуваючи на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, та, будучи придатним до військової служби, не маючи, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», права на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією, в порушення ст. 65 Конституції України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» та Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином повідомленим про наслідки неявки за викликом, з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 26.08.2014 року о 19 год., перебуваючи за місцем свого проживання у с. Зносичі Сарненського району Рівненської області, відмовився отримувати та ставити свій особистий підпис в повістці ІНФОРМАЦІЯ_2 про виклик за призовом на військову службу у Збройні Сили України за частковою мобілізацією, яка зобов`язувала його з`явитись 28 серпня 2014 року о 08 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та, без поважних на те причин, не з`явився у вказаний час, тобто ухилився від призову за мобілізацією.
Належними та допустимими доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , які підтверджують його причетність до вчиненого кримінального правопорушення, орган досудового розслідування зазначає показання свідків, копії облікової карти, картки обстеження та медичного огляду, акту про вручення повістки, (а.к.п.9-13), повістку.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при судовому розгляді кримінального провадження не знайшла свого підтвердження.
Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.91 КПК України до обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні належать, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ч. 1 ст.94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.
Свідок ОСОБА_6 , дав показання, що згідно 3-я хвилі мобілізації ОСОБА_3 , який був визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби, був призваний на військову службу за частковою мобілізацією. Як було відомо на той час ОСОБА_6 , ОСОБА_3 без поважних на те причин відмовився від отримання повістки та на місце призову не з`явився 28 серпня 2014 року о 08 год. на пункт збору ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_2 , тобто ухилився від призову за мобілізацією. У зв`язку з чим він, ОСОБА_6 , як тимчасово виконуючий обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 направив прокурору Сарненського району копії документів на ОСОБА_3 та інших громадян, в діях яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. За наявності достатніх даних, що ОСОБА_3 є військовослужбовцем Катеринівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області (№ 46) далі КВК № 46, вказане подання щодо ОСОБА_3 в прокуратуру Сарненського району не направлялося б.
Свідок ОСОБА_7 , який працює на посаді помічника начальника КВК № 46 з питань залучення до праці та трудової орієнтації, дав показання, що ОСОБА_3 працює в КВК № 46 на посаді молодшого інспектора відділу охорони. ОСОБА_7 оформляв документи ОСОБА_3 , що тривало більше півтора місяця. ОСОБА_3 за наказом начальника управління був прийнятий на службу, йому було присвоєно звання рядового, після чого він приступив до виконання своїх службових обов`язків. ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_3 , що з того дня коли його прийняли на службу, він на військову службу не призивається, а рахується за ДПС України. 12.09.2014 р., прийшов наказ поштою, тоді ОСОБА_7 зробив іменний список, і разом з ОСОБА_3 поїхали до Сарненського військкомату, де подав документи про зняття з обліку.
Свідок ОСОБА_8 , яка працює на посаді військового обліковця Зносицької сільської ради, дала показання, що 26.08.2014 р. їй подзвонили з Сарненського військкомату та вказали вручити повістку про призов на військову службу за частковою мобілізацією ОСОБА_3 . Повістку ОСОБА_8 виписала, завезла її ОСОБА_3 . Ющик був на вулиці, загрібав солому, вже сутеніло, ОСОБА_8 сказала ОСОБА_3 про «бойову» повістку по якій ОСОБА_3 необхідно на 8 год. 28.08.2014 р. прибути з речами, на що ОСОБА_3 відповів, що він працює у КВК № 46, і що призову не підлягає. ОСОБА_3 вона повістку показувала, проте ОСОБА_3 відмовився отримувати повістку, після чого ОСОБА_8 поїхала додому. ОСОБА_8 передзвонили з військкомату та сказали, що в такому випадку вона має складати акт, після чого на другий день ОСОБА_8 в приміщенні Зносицької сільської ради склала акт вручення повістки, голова сільської ради ОСОБА_9 також підписав його і ОСОБА_8 акт завезла у Сарненський військкомат.
Свідок ОСОБА_9 , який працює на посаді Зносицького сільського голови підтвердив, що в приміщені Зносицької сільської ради в ранковій порі 27.08.2014 року підписав акт про відмову від отримання повістки ОСОБА_3 , хоча ОСОБА_9 і не був присутній при врученні повістки.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, не визнав, та дав в судовому засіданні показання про те, що з 27 серпня 2014 року працює на посаді молодшого інспектора відділу охорони КВК № 46. 27.08.2014 року в вечірній час до нього додому в АДРЕСА_1 , приходила військовий обліковець Зносицької сільської ради та повідомила про наявність повістки про мобілізацію на 28.08.2014 року для ОСОБА_3 . Вказану повістку ОСОБА_8 для ОСОБА_3 не показувала. ОСОБА_3 повідомив, що працює в КВК № 46 та не підлягає призову. ОСОБА_8 сказала, що повідомить, що він працює в КВК № 46, повістку не показувала, розписуватись про її отримання не пропонувала, будь-якого акта не складала, повідомила про кримінальну відповідальність.
Згідно облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 має військове звання рядовий та кваліфікацію водій автомобілів, в Збройних Силах служив у період з 2012 року по 2013 рік, призовною комісією від 10.04.2014 року визнаний придатним до служби в Збройних Силах України.(а.к.п. 9-10)
Відповідно до наказу № 42 о/с від 26.08.2014 року начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області ОСОБА_3 призначено молодшим інспектором відділу охорони КВК № 46, присвоївши спеціальне звання рядовий внутрішньої служби з 27.08.2014 року (а.к.п. 42-43).
Згідно до ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Силах України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.
Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»: «Військовий обов`язок включає… проходження військової служби…».
Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року оголошено часткову мобілізацію в Україні.
У відповідності зі ст.. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»: «Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України».
Однак, в судовому засідання факт ухилення ОСОБА_3 від призову за мобілізацією не знайшов свого підтвердження. Суд, оцінюючи докази у їх сукупності, критично оцінює надані докази щодо наявності в діяннях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, виходячи з наступного.
Факт відмови від отримання повістки про призов за мобілізацією 26.08.2014 року не знайшов свого підтвердження у судовому слідстві, оскільки військовий обліковець Зносицької сільської ради ОСОБА_8 , як вона стверджує, о 19 годині на подвір`ї садиби ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , намагалася вручити повістку ОСОБА_3 , на що він відмовився, про що пізніше в приміщені в приміщені Зносицької сільської ради склала акт. Проте обвинувачений ОСОБА_3 стверджує, що ця подія відбувалась 27.08.2014 року і будь-яка повістка йому не пред`являлася та не вручалася, а сам ОСОБА_3 повідомив для ОСОБА_8 , що не підлягає призову, оскільки служить у КВК № 46.
У відповідності до статті 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності обвинувачення тлумачаться на користь обвинуваченого. Враховуючи, що військовий обліковець ОСОБА_8 вручала повістку ОСОБА_3 за відсутності інших осіб, її показання не можуть спростувати показання ОСОБА_3 про відсутність пропозиції з боку ОСОБА_8 отримати повістку про призов за мобілізацією після його повідомлення ОСОБА_8 , що він не підлягає призову за мобілізацією, оскільки працює в КВК № 46. Акт вручення повістки від 26.08.2014 року про відмову від підпису та отримання повістки, підписаний військовим обліковцем ОСОБА_8 та сільським головою Зносицької сільської ради ОСОБА_9 не може бути визнаним належним та допустимим доказом винуватості ОСОБА_3 у ухиленні від призову за мобілізацією, оскільки складався без відома ОСОБА_3 на наступний день та підписаний особою ОСОБА_9 , який не був присутній при розмові військового обліковця ОСОБА_8 з ОСОБА_3 . Таким чином, доказів того, що ОСОБА_3 був належним чином письмово повідомлений та попереджений про призов за мобілізацією суду не надано.
Також суд враховує, що у обвинуваченого ОСОБА_3 були правові підстави не підлягати призову на військову службу.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України з військового обліку військовозобов`язаних, які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції, в органи і підрозділи цивільного захисту, в Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України та в Державну кримінально-виконавчу службу України.
Обвинувачений ОСОБА_3 був повідомлений за місцем роботи в КВК № 46 про те, що він підлягає зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військовому комісаріаті. Вказаний факт підтвердив свідок ОСОБА_7 , який дав показання, що повідомив, ОСОБА_3 , що з часу зарахування на службу в КВК № НОМЕР_2 , він знімається з військового обліку військовозобов`язаних та рахується за ДПС України. Також обвинувачений ОСОБА_3 при зустрічі з військовим обліковцем ОСОБА_8 , коли вона його повідомляла про мобілізацію, повідомив, що він не підлягає мобілізації у зв`язку зі службою в КВК № 46, на що отримав відповідь, що військовий комісаріат буде повідомлений про його місце служби, що також відображено у самому акті вручення повістки (а.к.п. 11).
Отже, доказів того, що ОСОБА_3 був належним чином письмово повідомлений та попереджений про призов за мобілізацією суду не надано, а сам ОСОБА_3 розмову з військовим обліковцем ОСОБА_8 сприйняв не як повідомлення про мобілізацію, а як помилкові дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки був поінформований за місцем роботи в КВК № 46 про зняття з військового обліку військовозобов`язаних, та відповідно з розмови з ОСОБА_8 зрозумів, що вона повідомить Сарненський військовий комісаріат про наявність правових підстав у ОСОБА_3 не підлягати призову на військову службу.
Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов`язковою до застосування на території України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази кожний окремо, а також в своїй сукупності свідчать про відсутність в діяннях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 336 КК України, а саме в ухиленні від призову за мобілізацією.
Будь-яких інших об`єктивних доказів, які прямо або побічно підтверджують винуватість ОСОБА_3 в ухиленні останнього від призову за мобілізацією ні органами досудового розслідування, ні прокурором, на яких у відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України покладений обов`язок доказування, суду не надано.
За таких обставин, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 повинний бути виправданий.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, визнати невинуватим та виправдати за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: