Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 22
серпня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під

головуванням
судді Каліновської
В.С.

за
участі секретаря Лунь
О.В.

прокурора Кузіна
Є.В.

захисників ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши
в відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уроженця с Сарнівка Луцького району,
гр. України, освіта вища, розлученого,
має на утриманні малолітню дитину,
працює керівником фермерського господарства „Ярощук", несудимого,
мешканця с Сарнівка
Луцького району, -

- у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
125 ч.1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 серпня 2005 року, приблизно в 3 год. ночі, на вулиці
Набережній села Сарнівка Луцького району умисно, на грунті неприязних стосунків, наніс удар кулаком в нижню щелепу з лівої
сторони гр. ОСОБА_4, внаслідок чого останній впав. Після цього гр. ОСОБА_4 пішов додому
ОСОБА_1 з метою з'ясувати причини його
побиття. ОСОБА_1 , вийшовши з будинку,
знову наніс йому удар кулаком в нижню щелепу. Внаслідок таких
дій ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_4 заподіяні середньої тяжкості тілесні
ушкодження, зокрема, перелом щелепи.

В
судовому засіданні підсудний свою вину у вчиненому не визнав.

Вина
підсудного в інкримінованому йому діянні підтверджується повністю зібраними по
справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий
ОСОБА_4 показав, що в ніч з 19 на 20 серпня 2005 року, приблизно в 2-3 годині, коли він повертався разом з своїми друзями з
дискотеки в с Сарнівка
Луцького району, до нього підбіг
ОСОБА_5 і попросив захисту від хлопців з
смт. Торчин, які затівають бійку. Він погодився і
підійшовши до хлопців, поговорив з ними.
Останні пішли. Тоді ОСОБА_1
, який також там був, подякував йому за те, на що він відповів, що він його не поважає.У відповідь на
це, ОСОБА_1
наніс йому удар кулаком в щелепу, з лівої сторони від чого він впав і втратив
свідомість. Коли прийшов до тями,
зрозумів, що йому вибили зуб і
стався перелом щелепи, а тому вирішив
піти до ОСОБА_1 додому, щоб
розібратись, за що він його вдарив. З
ним пішли ОСОБА_6. і
ОСОБА_7. Прийшовши
на подвір'я родини ОСОБА_1, він постукав
в двері, ОСОБА_1
вийшов на вулицю і на запитання за що він його
вдарив, знову наніс йому удар в
щелепу, від чого він знову впав на
землю. Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1
він отримав тілесні ушкодження. В результаті чого лікувався стаціонарно
.

Підсудний
ОСОБА_1 показав, що в ніч
з 19 на 20 серпня 2005 року, коли він
повертався разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 з дискотеки в с
Сарнівка Луцького району до них підійшли троє незнайомих хлопців з
смт. Торчин і затіяли сварку з
ОСОБА_8. Він розмовляв з хлопцями, щоб запобігти бійці. До них підійшов ОСОБА_4 з своїми
друзями. ОСОБА_4 без будь-якої причини
намагався нанести йому удар ногою в живіт,
але він перехопив його ногу рукою,
відштовхнув, від чого ОСОБА_4
впав. Тоді ОСОБА_4 знову намагався нанести удар рукою, а він перешкоджаючи цьому виставив ліву руку
вперед і попав нею в обличчя ОСОБА_4останній поточився, чи впав -не бачив бо пішов додому. Через
огороди побіг додому, бо на нього напав
ще ОСОБА_6 на вулиці. Його наздогнав ОСОБА_7, сказав
що, бійки не буде, потрібно поговорити. Підійшли потерпілий та
інші. ОСОБА_4 вирвав штахетину з огорожі і кинувся до нього. Хтось попередив
про те, що в штахетині є цвях. Він і
потерпілий порозумілись, потиснули один
одному руки, розійшлись і він знову
пішов додому. Через деякий час,
перебуваючи вдома , почув сильний
стукіт в двері. Вийшовши,

побачив на
подвір'ї ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Перший
сказав, що „ виявляється ти мене вдарив
" і наніс удар йому рукою в обличчя. Коли ОСОБА_4 знову замахнувся
нанести удар, він попереджуючи це, вдарив його в обличчя. Підбіг ОСОБА_6. і почалась штовханина.
Де в цей час був ОСОБА_4
не бачив. Можливо в потерпілого стався перелом щелепи від його удару на
подвір "і, але він його ударив не
навмисно, а захищаючи себе і членів
своєї сім'ї, які на шум вибігли з
будинку, і яким, ОСОБА_4 наносив побої

Факт наявності
конфлікту між: торчинськими і місцевими хлопцями на вул. Наберелсній в с.
Сарнівка після дискотеки підтвердили свідки: ОСОБА_9, ОСОБА_6., ОСОБА_8, ОСОБА_10,
а ту обставину, що в процесі
конфлікту, який виник там лее між потерпілим і підсудним, останній наніс удар рукою в обличчя
потерпілому, від чого останній
впав, жалівся, що вибитий зуб, підтвердили свідки ОСОБА_6., ОСОБА_11,
ОСОБА_9, а також свідок ОСОБА_12
в стадії досудового слідства (а.с.
85-86).

Крім того, свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_6. показали, що після інциденту на вулиці потерпілий
вирішив іти додому до підсудного щоб вияснити причину його побиття.

Свідок
ОСОБА_6., доповнив, що вночі пішли додому до підсудного, викликали його з будинку, була бійка Підтвердив свої покази, дані в стадії досудового слідства (а.с. 75,
78) про те, що пішли до будинку
підсудного: він, потерпілий і ОСОБА_7. він стукав у
вікно, а потерпілий у двері. Після чого
вийшов підсудний і потерпілий в нього почав виясняти про причину нанесення йому
удару. У відповідь підсудний знову вдарив потерпілого кулаком в обличчя, від чого останній впав.

Мати потерпілого
ОСОБА_13, допитана в якості свідка, ствердила,
що приблизно в 3 год
ночі їй стало'відомо про побиття сина внаслідок телефонного дзвінка матері
підсудного до її свекрухи. Через де-який час,
побачивши сина, виявила що він
дуже побитий, одяг брудний. Із слів
останнього їй стало відомо, що його
побив підсудний і вибив зуб. При зверненні в лікарню було встановлено ще
перелом щелепи.

Свідок
ОСОБА_14 в стадії
досудового слідства (а.с. 91-92)
підтвердила факт нанесення підсудним побоїв потерпілому, що їй стало відомо їз слів сина - ОСОБА_6.

Батьки підсудного, також
допитані в якості свідків ОСОБА_15. і ОСОБА_16показали, що серед ночі проснулись від шуму, криків. Вийшовши на подвір "я, побачили,
що потерпілий бив їх сина, а
також- наніс побої їм, коли вони почали
його виштовхувати з території домогосподарства. ОСОБА_16, крім того,
показала, що вона дійсно
телефонувала бабі потерпілого, щоб його
забрали, оскільки він вчинив бійку.

Також: свідок
ОСОБА_5 підтвердив свої покази в стадії досудового слідства (а.с. 87-88) про те, що в процесі сварки на вулиці Набережній між:
підсудним і потерпілим, останній
наблизився до ОСОБА_1 і намагався його
вдарити. При цьому замахнувся ногою на рівні пояса чи грудей підсудного. Проте
ніякого удару не наніс, оскільки
ОСОБА_1 відхилився, а у відповідь останній наніс удар рукою в
обличчя потерпілому; свідок ОСОБА_12. в стадії досудового слідства (а.с. 85-86)
підтвердив факт розмови підсудного і потерпілого після конфлікту на вулиці і
те, що потерпілий, взявщи штахету, наближався до підсудного.

Вина
підсудного у вчиненому підтверджується іншими доказами по справі, зокрема:

· протоколами
відтворення обстановки та обставин події ( т. 1 а.с. 38-40,
323-326) , згідно яких потерпілий
ОСОБА_4 на місці
розповів та показав, де, коли і яким чином підсудний ОСОБА_1 наніс йому удари руками в щелепу, чим спричинив йому тілесні ушкодження, які згідно висновків судово - медичних
експертиз ( т. 1 а.с. 44-46, 50-52, 327-330) відносяться до категорії середньої
тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоровя, а саме: переломи нижньої щелепи, рвані рани слизової оболонки кута рота, тім 'яної ділянки, струс головного мозку та травматичний
підвивих зубів; і.

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події ( том
1 а.с. 298-304) , згідно якого свідок ОСОБА_6. на місці
розповів та показав де, коли і яким
чином, підсудний ОСОБА_1 наніс
удари потерпілому ОСОБА_4чим спричинив останньому тілесні ушкодж:еиня.

Суд не бере до уваги покази підсудного про те, що він не спричиняв потерпілому умисно
тілесні ушкодження, оскільки вони
спростовуються вищезазначеними доказами по справі.

Суд вважає їх ухилянням підсудного від кримінальної відповідальності за
вчинене.

На думку суду з
обвинувачення слід виключити ту обставину,
що потерпілий після ударів підсудного втрачав свідомість, оскільки вона не підтверджується заключениями проведених по
справі судово-медичних експертиз,
зокрема (а.с. 50-52).

Оцінюючи всі зібранні і дослідженні по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
вчинив злочин, передбачений ст.
122 ч.1 КК України , оскільки
він" умисно спричинив потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні
ушкодження, які не є небезпечними для
житгя та здоров'я і не потягли за собою наслідків, передбачених
ст. 121 цього Кодексу, але такі,
що спричинили тривалий розлад здоров'я.

Обираючи вид і міру покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого,
те, що злочин відноситься до
категорії середньої тяжкості та особу підсудного.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 вперше притягуться до кримінальної
відповідальності, задовільно
характеризується, -працює, має на утриманні малолітню дитину, а також ініціативу потерпілого у виникненні
неодноразових конфліктів з підсудним,
суд приходить до висновку, що
йому слід призначити покарання в межах санкції
ст. 122 ч.1 КК України - виправні
роботи за місцем праці, без позбавлення
волі, з відрахуванням в дохід держави
10% від заробітку щомісячно.

В силу ст. 1 п. б Закону України " Про
амністію" від 19 квітня 2007 року,
який вступив в законну силу 09 червня 2007 року, ОСОБА_1
підлягає звільненню від покарання за вчинення даного злочину, оскільки за санкцією статті КК України, по якій він обвинувачується, передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк п'ять
років, вчинив злочин до набрання цим
Законом чинності, має на утриманні малолітню
дитину і не позбавлений батьківських прав,
не підпадає під категорію як особа і по категорії злочинів, до яких амністія не застосовується згідно
вимог ст. 7 даного Закону і не заперечує проти
застосування до нього акту амністії.

Цивільний позов, згідно ст.
ст. 1 166, 23,
1167 ЦК України
і ст. 328 КПК України, враховуючи всі обстави-ни справи, вимоги розумності та справедливості, слід задовольнити частково. Стягнути з
підсудного ОСОБА_1
в користь потерпілого

ОСОБА_4 167 грн. 93 коп. матеріальних
збитків ( витрати на лікування та придбання продуктів харчування), підтверджених документально та 60 грн. витрат
на юридичну допомогу.

В решті
задоволення позову відмовити, а
саме, в частині :

- витрат на
бензин; потерпілий пояснив, що їх
понесли

батьки, а вони не
є об'єктом посягання;

·
поповнення рахунку,
що не стосується обставин справи;

· витрат
на лікування зубів в сумі 3160 грн. згідно довідки приватного стоматолога
(а.с. 228), яку суд до уваги не бере, оскільки в ній не конкретизовано вартість
робіт; не підтверджено нічим причинний зв'язок посттравматичного лікування із
спричиненими потерпілому тілесними ушкодженнями, і не зазначено яке саме лікування проведено
потерпілому; видалення 36 зуба не відповідає висновкам судово-медичних
експертиз, згідно яких, зокрема,
(а.с. 44-46) в потерпілого
встановлено перелом щелепи в ділянці лівого суглобового відростка на рівні 1,
2, 3, 4 зубів зліва та травматичний підвивих даних зубів. Додатково
представлена довідка лікаря ортопеда ОСОБА_17
від 16 серпня 2007 року про вартість робіт по лікуванню зубів також на
думку суду не заслуговує на увагу,
оскільки, як пояснив потерпілий
даний лікар його не оглядав; зазначені види робіт в даній довідці не
відповідають змісту попередньої довідки.

Крім
того, слід відмовити в задоволенні
позову в частині відшкодування моральної шкоди,
оскільки на думку суду, саме
неадекватна поведінка потерпілого спровокувала неправомірні дії підсудного.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

3АСУДИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України і призначити йому
покарання у виді виправних робіт за місцем праці, без позбавлення волі, з відрахуванням в дохід держави 10% від суми
заробітку щомісячно строком на 1 (один) рік.

На
підставі ст. 1 п. б Закону України „Про амністію" від
19 квітня 2007 року звільнити засудженого ОСОБА_1 від призначеного за даним вироком покарання

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили засудженому залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Цивільний
позов задовольнити частково. Стягнути з підсудного ОСОБА_1
в користь потерпілого ОСОБА_4 167 (сто
шістдесят сім) грн. 93 коп. матеріальних збитків, та у відшкодування витрат за правову допомогу
- 60 грн. В решті позову відмовити.

Вирок
суду може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом 15
діб з моменту його оголошення.