Справа №592/2550/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Фоменко
Номер провадження 11-кп/788/310/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2012 року, -

ВСТАНОВИЛА:
13 березня 2015 року до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2012 року звернувся засуджений ОСОБА_6 , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ним відбуто 2/3 строку призначеного судом покарання, що він одружений, має двох неповнолітніх дітей, має місце, де може працевлаштуватись після звільнення.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 було відмовлено через те, що ОСОБА_6 не прибув в установу для відбування покарання за вироком суду, а перебуваючи у слідчому ізоляторі своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , не погоджуючись з ухвалою суду, порушує питання про її скасування. За змістом доводів апеляційної скарги останній зазначає, що при розгляді його заяви судом зазначено ряд обставин, а саме те, що він не довів сумлінною працею свого виправлення. Але в слідчому ізоляторі він міг залучатись до праці. Також він зазначає, що не підтримує стосунки з особами негативної спрямованості, а характеристика яка надана з слідчого ізолятора не відповідає дійсності. Крім цього він звертає увагу на те, що він щиро розкаюється в скоєному, одружений, має двох неповнолітніх дітей, батьків пенсійного віку, які потребують його піклування, має місце, де може працевлаштуватись після звільнення.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 якій повністю підтримав апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора ОСОБА_5 , який вважав, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга засудженого є такою, що не підлягає до задоволення, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

У відповідності із ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване судом, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше установленого законом строку покарання.

Також, згідно роз`яснень, викладених у підпункті «а» п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише, зокрема, після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Разом з тим, такий висновок повинен базуватися на всебічному врахуванні поведінку засудженого, за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

При розгляді подання суд, у відповідності до вимог КПК України, дослідив дані, які характеризують особу засудженого та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2012 року ОСОБА_6 був визнаний винним за ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі. На час звернення засудженого з клопотанням про умовно дострокове звільнення він відбув 2/3 строку призначеного покарання. Засуджений ОСОБА_6 не був направлений для відбування покарання до виправної колонії, а перебував в слідчому ізоляторі, де зарекомендував себе з негативного боку, порушував вимоги тримання, схильний до вчинення нових правопорушень, підтримує стосунки з особами негативної спрямованості, не коректно поводиться з працівниками СІЗО, може провокувати на конфлікти, своєю поведінкою не довів свого виправлення.

На думку колегії суддів, вказані обставини не свідчать про глибокі зміни у свідомості засудженого та вказують, що належних висновків, як необхідно себе поводитись він не зробив.

Оскільки виправлення засудженого передбачає його сумлінну поведінку під час строку відбування покарання, в тому числі і перебування в слідчому ізоляторі, не лише безпосередньо перед настанням строку можливого умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що ОСОБА_6 не довів свого виправлення, а тому ухвала суду є законною і обґрунтованою.

Крім того, ті факти на які посилається ОСОБА_6 , що він щиро розкаюється в скоєному, що одружений, має двох неповнолітніх дітей, батьків пенсійного віку, які потребують його піклування, має місце, де може працевлаштуватись після звільнення , не є безумовною підставою для його звільнення від відбування покарання умовно - достроково.

Окрім цього за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2015 року ОСОБА_6 був визнаний винним за ст. 190 ч.2 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання призначене за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2012 року і остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_6 було призначено покарання 4 роки 5 місяців.

З вищенаведеного слідує, що не відбуте засудженим покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2012 року, про умовно дострокове звільнення від якого ОСОБА_6 поставив питання у своєму клопотанні, частково призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.04.2015 року і остаточно за сукупністю вироків йому було призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

За таких обставин колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для скасування або зміни ухвали суду про відмову засудженому ОСОБА_6 в умовно достроковому звільненню від відбування покарання призначеного за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2012 року та задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 березня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 21 серпня 2012 року, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3