Справа №483/441/15-к 30.07.2015 30.07.2015 30.07.2015
30 липня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря: ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куцуруб Очаківського району Миколаївської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 23.04.2004 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі;
2) 10.02.2010 року Очаківським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
3) 03.08.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України на 3 роки 3 місяця позбавлення волі;
4) 21.12.2011 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 297, ст. 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.02.2013 року вирок суду першої
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/784/556/15 Головуючий в суді першої інстанції:суддя ОСОБА_7
Категорія: ч. 2 ст. 185 КК України Головуюча в судді апеляційної інстанції: суддя ОСОБА_1
інстанції від 21.12.2011 року і ухвала апеляційного суду Миколаївської області від 23.02.2012 року змінено, ч. 2 ст. 297 КК України перекваліфіковано на ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.08.2011 року і остаточно до відбуття призначено 4 роки позбавлення волі, виключено посилання про застосування ст. 71 КК України, звільнився на підставі ст. 1 п. «г» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року на 1 рік 1 місяць і 9 днів;
5) 22.01.2015 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;
6) 06.03.2015 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки позбавлення волі,
- визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_8
обвинувачений: ОСОБА_6 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника Кесельман:
просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції вироку Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 травня 2015 року, яким
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.03.2015 року призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.01.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів по справі.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 :
Посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, а також на відсутність в діях ОСОБА_6 події злочину та його участі у вчиненні злочину.
На думку апелянта, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повинна обвинувачуватись свідок ОСОБА_9 , яка не пам`ятає подій 03.03.2015 року щодо зникнення ноутбука доньки, оскільки в зазначений день вживала спиртні напої разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 .
Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги і не дав належної оцінки поясненням обвинуваченого про те, що ОСОБА_9 запропонувала йому продати ноутбук її доньки з метою подальшого придбання спиртних напоїв. Питання щодо ноутбука ОСОБА_9 повинна була вирішити зі своєю донькою. Ноутбук продали за 500 грн., які витратили на спиртні напої.
Тому вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів вчинення ОСОБА_6 злочину, який йому інкримінується.
Інші учасники судового провадження апеляційні скарги не подавали.
Обставини, встановлені судом першої інстанції:
03 березня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, перебуваючи, за згодою власниці ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_2 , викрав ноутбук марки «SAMSUNG NP R 523 L», вартістю 5000 грн., який на праві приватної власності належить ОСОБА_11 , спричинивши останній майнову шкоду на вказану суму.
Після цього ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_8 про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, яким суд дав належну правову оцінку.
Твердження захисника ОСОБА_5 про відсутність доказів вчинення ОСОБА_6 крадіжки ноутбука, належного ОСОБА_11 , є безпідставними.
Так, в суді першої інстанції свідок ОСОБА_9 , показання якої зафіксовані на технічному носії інформації, показала, що у березні 2015 року вона разом з ОСОБА_6 в своїй квартирі вживали спиртні напої. Прокинувшись приблизно о півночі, виявила пропажу мобільного телефону. Пропажа ноутбука, який належить її доньці ОСОБА_11 , була виявлена після приїзду до її квартири працівників міліції. Двері кімнати доньки виявилися відкритими. Але у разі її відсутності вони завжди закриті. До кімнати вона ніколи не заходить і ніяких речей доньки ніколи не бере через напружені стосунки з нею. На день пропажі ноутбука доньки вдома не було. Вона виїхала до Молдови. Категорично заперечила той факт, що з кімнати доньки нею був взятий ноутбук і з її згоди проданий ОСОБА_6 з метою придбання спиртних напоїв.
Із показань свідка ОСОБА_12 в суді першої інстанції вбачається, що приблизно в березні 2015 року на автовокзалі до нього підійшов ОСОБА_6 і запропонував йому придбати ноутбук, який за його твердженням належить дружині. Він погодився з пропозицією ОСОБА_6 і придбав ноутбук за 500 грн. В подальшому ноутбук добровільно видав працівникам міліції.
Крім того, із показань обвинуваченого ОСОБА_6 в суді першої інстанції, зафіксованих на технічному носії інформації, вбачається, що 03.03.2015 року увечері, в квартирі ОСОБА_9 , він разом з останньою та ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Він достовірно знав, що ноутбук належить ОСОБА_11 , яка своєї згоди на його продаж дати не могла, оскільки на той час знаходилася за межами України, в Молдові. Разом з ОСОБА_10 продали ноутбук ОСОБА_12 за 500 грн. Не заперечує, що повідомив ОСОБА_12 про належність ноутбука дружині, що не відповідає дійсності.
Виходячи з сукупності фактичних обставин у наведених показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та частково самого ОСОБА_6 , він заволодів ноутбуком, належним потерпілій ОСОБА_11 за відсутності останньої та без згоди на те ОСОБА_9 , а також свідомо приховав належного власника ноутбуку під час його реалізації, вказавши ОСОБА_12 , що ноутбук нібито належить його дружині.
Дії ОСОБА_6 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
Покарання ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України та ст. 71 КК України.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку з направленням кримінального провадження на новий розгляд, як просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча:

Судді: