Справа №531/530/15-к
Провадження №1-кп/531/78/15
В И Р О К

Іменем України

30 квітня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Машівка, Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, освіта середня, працюючого охоронцем ПБВТВіК «Укрбургаз», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 06 березня 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, о 03 годині 30 хвилин був зупинений працівниками ВДАІ Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області на вул. Котляревського в м. Карлівка Полтавської області. Під час перевірки автомобіля з дозволу ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено, з полиці під передньою панелею приладів автомобіля навпроти переднього правого пасажирського сидіння, ніж, який, відповідно до висновку експерта №19 від 06.03.2015 року, є холодною зброєю, відноситься до виду мисливських ножів загального призначення, виготовлений заводським способом, який ОСОБА_7 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, незаконно носив без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю, та пояснив, що дійсно 06 березня 2014 року, вночі, коли він керував належним йому автомобілем ВАЗ-210994, його було зупинено працівниками ДАІ. При огляді з його дозволу автомобіля було виявлено та вилучено мисливський ніж, на який у нього не було відповідного дозволу. У скоєному щиро розкаюється.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 263 КК України, як незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні:

· витягом з кримінального провадження №0000128 від 06.03.2015 року;

· протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 06.03.2015 року, відповідно до якого, при огляді автомобіля марки ВАЗ-210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено два ножі;

· копією висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_4 від 06.03.2015 року, відповідно якого останній перебував в стані алкогольного сп`яніння;

· висновком експерта №19 від 06.03.2015 року, відповідно до якого один з ножів, які були вилучені при огляді автомобіля марки ВАЗ-210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , являється холодною зброєю, відноситься до виду мисливських ножів загального призначення, виготовлений заводським способом;

· постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 11.03.2015 року.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Як обставину, що обтяжує покарання, згідно 67 КК України, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого: його вік; стан здоров`я; соціальне становище; відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра; наявність на утриманні двох малолітніх дітей; раніше не судимого; посередню характеристику за місцем проживання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

По кримінальному провадженню є процесуальні витрати по проведенню експертного дослідження, які необхідно, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

В зв`язку з тим, що відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві запобіжний захід не обирався, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за недоцільне обирати відносно нього міру запобіжного заходу.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, понесені на проведення експертного дослідження в розмірі 552 (п`ятсот п`ятдесят дві) гривні 42 копійки на користь держави.

Речові докази мисливський ніж загального призначення, виготовлений заводським способом, який зберігається в полімерному пакеті ЕС №0817870 в кімнаті зберігання зброї Карлівського РВ УМВС України в Полтавській області, - знищити; автомобіль марки ВАЗ-210994, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та господарсько-побутовий ніж, які передані на відповідальне збереження ОСОБА_4 , вважати повернутими законному власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Полтавської області через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя