печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7138/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.04.2015 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі за участю прокурораОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.06.1999 року, вироком Жовтневого районного суду м. Києва, за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку 2 роки; 15.03.2000 року, вироком Радянського районного суду м. Києва, за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.09.2002 року, ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання 1 рік 4 місяці; 27.12.2002 року, вироком Шевченківського районного суду м. Києва, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі; 07.06.2006 року, вироком Шевченківського районного суду м. Києва, за вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України до 1 року позбавлення волі; 26.01.2009 року, вироком Шевченківського районного суду м. Києва, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, 13.04.2010 року, постановою Березанського міського суду Київської області, звільнений умовно-достроково з не відбутим строком покарання 7 місяців; 10.09.2010 року, вироком Святошинського районного суду м. Києва, за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 395 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, 17.08.2012 звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 04.06.2013 року, Шевченківського районного суду м. Києва за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, 08.04.2014 року звільнився з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання; 18.07.2014, вироком Святошинського районного суду м. Києва, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі п. "Г" ст. 1 ЗУ "Про амністію в 2014 році" звільнений від відбування призначеного покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 20.02.2015 року, приблизно о 18 год. 00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення магазину "МОНІТО", що розташований на другому поверсі ТРЦ «Гулівер», за адресою: м. Київ, пл.Спортивна, 1.

Знаходячись у приміщенні вказаного вище магазину, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці взяв жіноче взуття чорного кольору вартістю 1549 грн. 00 коп., яке одразу заховав собі під куртку, в якій був одягнутий.

Після цього, ОСОБА_4 умисно, з метою таємного викрадення чужого майна, пройшов повз каси в напрямку виходу з викраденими товаром та вийшов з приміщення вказаного вище магазину, спричинивши ДП «ЛПП Україна» матеріальний збиток на загальну суму 1549 грн. 00 коп.

Проте неподалік від станції метро «Палац Спорту» був затриманий працівниками Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив викладені обставини справи та свої показання надані під час досудового слідства, зазначивши, що давав їх добровільно.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що дійсно у зв`язку із скрутним матеріальним становищем 20.02.2015 року, приблизно о 18 год. 00 годині, здійснив крадіжку жіночих туфлів з магазину "МОНІТО". Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд не карати його суворо.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, заслухавши думку учасників судового розгляду та, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу.

Оцінюючи зазначене та усі докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю і суд кваліфікує його умисні дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, при цьому, суд звертає увагу на наслідки, які не є тяжкими та мотиви вчинення злочину, що значно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину;

- особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, проте перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше неодноразово судимий.

Також суд бере до уваги, що матеріальна шкода відшкодована.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21.02.2015 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку законної сили залишити без змін.

Речовий доказ, а саме: жіночі туфлі чорного кольору 38 розміру, які передано на зберігання представнику ДП «ЛПП Україна» залишити останньому, як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особа яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію судового рішення.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілим.

Суддя В. Карабань