УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 309 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - ОСОБА_8 , з доповненнями заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 3 грудня 2014 року, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростеня Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, одруженого, проживаючого у АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого, -
засуджено за ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
Застосувавши ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України, покладено на засудженого обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 30.09.2014 року, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 4 роки позбавлення волі.
Застосувавши ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України, покладено на засудженого обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до органів кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації та без згоди цього органу не
виїжджати на постійне місце проживання за межі України.
Стягнуто з ОСОБА_7 витрати пов`язані з залученням експерта на досудовому слідстві у розмірі 414 грн. 09 коп., на користь держави.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 12.09.2014 близько 09 години 50 хвилин, знаходячись поблизу буд. 17, що розташований по вул. Саєнка в м. Житомирі незаконно, повторно шляхом знахідки, без мети збуту придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,0089 грам який він незаконно, повторно, зберігаючи при собі, переносив до 15 години 15 хвилин 12.09.2014 року.
12.09.2014 близько 15 години 15 хвилин за адресою: м. Житомир, вул. Саєнка, 56 у ОСОБА_7 працівниками міліції в ході огляду місця події було виявлено та вилучено опій ацетильований, який, згідно висновку судово-хімічної експертизи наркотичних засобів № 2/892 від 19.09.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, масою 0,0089 грам по вазі сухої речовини, який він незаконно, повторно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.
В апеляційній скарзі прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - ОСОБА_8 , з доповненнями заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 ставиться питання про зміну вироку суду, виключення з вироку: - перед застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, посилання на ст.ст. 75, 76 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, як зайве; та такий обов`язок, як не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу КВІ, оскільки він не був зазначений в обов`язках, які покладались на обвинуваченого при призначенні йому покарання за ст. 309 ч. 2 КК України.
Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, обговоривши її доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, обґрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку і в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 309 ч. 2 КК України судом кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України.
Разом з тим, в апеляційній скарзі прокурора правильно зазначено, що, суд, у вироку, перед застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, зайво послався на застосування ст.ст. 75, 76 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Тому зазначене посилання суду підлягає виключення з резолютивної частини вироку суду. Також підлягає виключення з резолютивної частини вироку суду покладений на обвинуваченого такий обов`язок, як не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу КВІ, оскільки він не був зазначений в обов`язках, які покладались на обвинуваченого при призначенні йому покарання за ст. 309 ч. 2 КК України, про що обгрунтовано зазначено в апеляційній скарзі.
Апеляційний суд відмічає, що, суд, застосовуючи правила ст. 70 ч. 4 КК України, з урахуванням вироку Корольовського районного суду м. Житомира від 30.09.2014 року, у вступній частині вироку вказав, що ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України, вважається не судимим.
Визнавши кваліфікуючу ознаку - повторність, при встановленні одного епізоду незаконного придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, суд не вказав, зазначене в обвинувальному акті те, що 05.08.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 309 КК України; 14.08.2014 року - повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто до вчинення ним кримінального правопорушення, за яке його засуджено цим вироком. Вказане апеляційний суд вважає опискою, та, на підставі ст. 404 ч. 2 КПК України, вносить відповідні уточнення у вступну та мотивувальну частини вироку суду, оскільки зазначене не погіршує становища обвинуваченого ОСОБА_7 .
Всупереч положенням ст. 76 КК України, суд в резолютивній частині вироку замість „кримінально-виконавчої інспекції посилається на „органи кримінально-виконавчої інспекції. На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України вказане підлягає уточненн.
На підставі викладеного, вирок суду щодо ОСОБА_7 слід змінити.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - ОСОБА_8 , з доповненнями заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 3 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити із резолютивної частини вироку посилання суду на застосування ст.ст. 75, 76 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України, перед застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, та покладений на обвинуваченого такий обов`язок, передбачений ст. 76 КК України, як не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу КВІ.
На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України виключити із вступної частини вироку вказівку суду про те, що „ ОСОБА_7 , в силу ст. 89 КК України, вважається не судимим.
На підставі ч. 2 ст. 404 КПК України, вважати, що:
- у вступній частині вироку „ ОСОБА_7 30.09.2014 року вироком Корольовського районного суду м. Житомира засуджений за ст.ст. 309 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- у мотивувальній частині вироку, обставини визнані судом доведеними почати зі слів „05.08.2014 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 309 КК України; 14.08.2014 року - повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 309 КК України;
- у резолютивній частині вироку, замість „органи кримінально-виконавчої інспекції, - „кримінально-виконавча інспекція .
В решті вказаний вирок залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: