Справа № 336/1361/15-К
Провадження № 1-кп/336/194/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000508 від 06.02.2015 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
18.01.2015 року приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на території гаражного товариства «Тимуровець», який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, за допомогою металевих ножиць демонтував та таємно викрав три секції металевого забору, яким огороджена територія вищевказаного гаражного товариства, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в сумі 300 грн.

28.02.2015 року приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на території гаражного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, за допомогою металевих ножиць демонтував та таємно викрав шість секцій металевого забору, яким огороджена територія вищевказаного гаражного товариства, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в сумі в сумі 600 грн.

03.02.2015 року приблизно о 22-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на території гаражного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований по АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, за допомогою металевих ножиць демонтував та таємно викрав шість секцій металевого забору, яким огороджена територія вищевказаного гаражного товариства, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в сумі в сумі 400 грн.

06.02.20145 року приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись на території гаражного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом вільного доступу, за допомогою металевих ножиць демонтував та таємно викрав шість секцій металевого забору, яким огороджена територія вищевказаного гаражного товариства, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в сумі в сумі 400 грн.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення, укладеною між потерпілою (головою товариства) та обвинуваченим від 19.02.2015 року, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк 1 рік, та з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України..

Відповідно до вказаної угоди, потерпіла сторона претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до обвинуваченого не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення. При цьому пояснив, що визнає себе винним у скоєнні зазначених в обвинувальному акті крадіжок, розкаюється в скоєному, добровільно відшкодував заподіяні збитки.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Додатково кваліфікувати дії підсудного за ч. 1 ст.185 КК України за першим епізодом викрадення металевої сітки, на думку суду, підстав не має, оскільки всі епізоди крадіжок, за якими обвинувачується ОСОБА_4 охоплюються єдиним умислом та в сукупності охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Призначати покарання за ч. 1 ст. 185 УК України при цьому потреби немає.

За таких обставин суд вважає, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, оскільки узгоджене між сторонами покарання відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судові витрати, відшкодування яких передбачено ст.118,122 КПК України, по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу суд вважає необхідним залишити без змін.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 19.02.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки.

Згідно із правилами ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком в один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання - залишити без змін.
Речовий доказ, а саме:

- чотири металеві сітки, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити за належністю ОСОБА_5 ;

- металеві кусачки, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити за належністю ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1