Справа № 1-238/10
Провадження № 1/369/47/15
В И Р О К

іменем України

13.10.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Бурбели Ю.С.,

за участю секретаря Євтушок Ю.О.,

прокурора Онищенка Р.Ю., Дядюк Ю.О., Балійчука Р.І.,

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше засудженого 20.07.2001 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 206 ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, умовно з іспитовим строком 2 роки; 10.04.2002 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі; 28.12.2006 року звільненого умовно достроково, не відбутий строк 2 роки 9 днів, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року), ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 близько 22 ї години 30 хвилин 21.01.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись на подвір'ї будинку № 63 по вул. Молодіжній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, з метою грубо порушити громадський порядок і виразити явну неповагу до суспільства, підійшов до автомобіля «МОСКВИЧ - 2140», державний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 і був припаркований біля вказаного будинку, безпричинно, з хуліганських спонукань, став наносити удари ногами по кузову цього автомобіля в результаті чого знищив та пошкодив наступні деталі кузова автомобіля: скло бокових дверей, вартістю 25 гривень, роботи по встановленню вартістю 25 гривень; два дзеркала заднього виду, вартістю 28 гривень, роботи по встановленню вартістю - 10 гривень; склоочисники, вартістю 26 гривень; панель розміщення приборів, вартістю 80 гривень, роботи по встановленню вартістю - 25 гривень; ручку до автомобільних дверей, вартістю 15 гривень, роботи по встановленню вартістю - 10 гривень ; знищив дверний замок, вартістю 14 гривень, роботи по встановленню вартістю - 10 гривень; лобове скло, вартістю 110 гривень, роботи по встановленню вартістю - 25 гривень; двері водія, вартістю 200 гривень, роботи по встановленню вартістю - 30 гривень, задні праві дверці, вартістю 200 гривень, роботи по відновленню вартістю - 50 гривень; внаслідок зазначеного автомобіль потребує перефарбування вартістю 260 гривень, чим наніс потерпілому ОСОБА_3 - значної матеріальної шкоди на суму 1143 гривні.. Дружина потерпілого ОСОБА_4, яка в цей час вийшла з будинку, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_2, зробила останньому зауваження, на що той, проявляючи особливу зухвалість, тривало та вперто, порушуючи громадський порядок, виражався на її адресу брутальною лайкою, а потім став переслідувати ОСОБА_4, яка боячись за своє життя скрилась у власній квартирі АДРЕСА_1. Після цього ОСОБА_2, продовжуючи свої хуліганські дії протягом не менше ніж 10-ти хвилин наносив удари по вхідних дверях вказаної квартири, у подальшому повернувся до вищевказаного автомобіля та сівши за кермо почав подавати звукові сигнали, чим порушив нормальні умови відпочинку мешканців будинку № 63 по вул. Молодіжна в м. Боярка. Свої хуліганські дії припинив тільки після того, як на місці вчинення злочину був затриманий співробітниками міліції.

13.12.2009 року, близько 18-ї години, ОСОБА_2 на східцевому майданчику першого поверху першого підїзду буд. №17 по вул. Білогородській в м. Боярка, умисно, з корисливих намірів відкрито, шляхом ривка з руки ОСОБА_1, заволодів її сумкою вартістю 120 грн., в якій знаходились гроші в сумі 90 грн., записна книжка вартістю 18 грн., звязка ключів та медичний препарат «Преднізолон», які для ОСОБА_1 матеріальної цінності не представляють, після чого вибіг на вулицю і почав тікати, але був затриманий працівниками міліції, не довівши свій злочинний умисел до кінця.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, розкаявся та показав суду, що дійсно 21.01.2001 року, святкуючи день народження дружини його брата, він вживав спиртні напої, після чого пішов на вулицю. Його не відпускали з дому, бо він був пяний; але він спустився на ліфті на перший поверх будинку, де його наздогнав брат. Між ними виникла сварка.. Проте він пішов від під"їзду. Проходячи повз сусідній будинок він побачив припаркований автомобіль, який із злості почав бити ногами, потім розбив скло на дверці водія і заліз в середину, почав там все крутити і подавати звукові сигнали. Через деякий час приїхали працівники міліції і затримали його. Більше нічого з приводу даної події не памятає. 13.12.2009 року близько 18 год. на вул. 40 Років жовтня в м. Боярка він побачив жінку яка тримала в руках сумку та повернула в двір будинку №17 по вул. Білогородській Він вирішив викрасти цю сумку і для цього пішов слідом за нею. Коли вони дійшли до підїзду вищевказаного будинку, жінка відкрила двері та зайшла в підїзд. Він зайшов слідом за нею, а потім схопив сумку яку вона тримала в руках, але жінка сумку не відпускала. Тому він почав тягнути сумку в свою сторону та вирвав її з рук жінки від чого та впала, а він вибіг з підїзду та почав тікати, але був затриманий працівниками міліції.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, винність підсудного у вчиненні злісного хуліганства підтверджується даними з показань потерпілого ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, які вони давали під час досудового слідства по справі та інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_3І під час досудового слідства по справі показав, що 21.01.2001 року повертався від своїх знайомих. Коли підійшов до будинку то побачив, що працівники міліції затримали незнайомого хлопця, а на його автомобілі «Москвич» відірвані дзеркала заднього виду, розбите бокове скло дверці водія, пошкоджено лобове скло, пом'яті двері - передні ліві та задні праві., вирвані склоочисники, зігнуті речаги переключення показників поворотів. Також були пошкодженні вхідні двері в квартиру. Він дізнався від дружини, що та почула шум, вийшла на вулицю, побачила, що хтось пошкоджує автомобіль, зробила тому чоловіку зауваження, а той почав переслідувати її до квартири. Коли вона забігла в квартиру почав бити у вхідні двері, після чого він пішов знову бити машину. Потім мати дружини викликала працівників міліції і вони затримали того хлопця (а.с. 12-13).

Свідок ОСОБА_4, під час досудового слідства по справі показала, що 21.01.2001 року знаходилася вдома. Близько 22 години 30 хвилин їй повідомила мати, що на вулиці незнайомий хлопець б'є їх автомобіль. Вона вийшла на вулицю де побачила хлопця, який бив ногами по машині. Вона зробила йому зауваження, після чого той виражаючись нецензурною лайкою почав її переслідувати. Вона встигла забігти у власну квартиру та зачинити двері. Хлопець почав в них стукати. Стукав він близько 10 хвилин, а потім пішов знову пошкоджувати автомобіль. Вона через вікно бачила, як той повідривав дзеркала заднього виду, розбив бокове скло на дверях водія, після чого відкрив двері та проник в середину автомобіля. В середині автомобіля він почав сигналити та доставати речі з « бардачка». Через деякий час прийшли працівники міліції та затримали того хлопця (а.с. 20).

Свідок ОСОБА_6 під час досудового слідства по справі показала, що 21.01.2001 року знаходилася вдома. Близько 22 години почула крик з вулиці, а потім грюкіт на сходах. Через деякий час стукіт припинився і вона почула звук битого скла (а.с. 44).

Свідок ОСОБА_5 під час досудового слідства по справі показав, що 21.01.2001 року близько 22 години 30 хвилин повертався від знайомих разом з чоловіком сестри. Коли підійшли до будинку то побачив, що працівники міліції затримали незнайомого хлопця. Потім сестра розповіла, що той хлопець пошкодив автомобіль і намагався вибити вхідні двері в квартиру. (а.с. 36).

Свідок ОСОБА_7, під час досудового слідства по справі показав, що 21.01.2001 року був на святкуванні дня народження своєї дружини, де був присутній і його брат ОСОБА_2 Під закінчення святкування між ними виникла сварка в ході якої він не дозволяв брату виходити на вулицю, бо останній був в стані сильного алкогольного сп'яніння, але той пішов на вулицю. Через 10 хвилин він почув шум з вулиці і побачив, що брата затримали працівники міліції за те, що той пошкодив автомобіль, який стояв біля сусіднього дома (а.с. 45-46).

Згідно даних з заяви ОСОБА_3. від 21.01.2001 року, 21.01.2001 року умисно був пошкоджений його автомобіль марки «МОСКВИЧ - 2140», державний знак НОМЕР_1, який знаходився біля третього підїзду будинку № 3 по вул. Молодіжній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області. (а. с. 2).

Згідно даних з протоколу огляду місця події від 21.01.2001 року та фото таблицею до нього, у дворі будинку № 63 біля підїзду будинку № 3 по вул. Молодіжній в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області зафіксовані пошкодження автомобіля марки «МОСКВИЧ - 2140», державний знак НОМЕР_1 (а.с. 3-5).

Винність підсудного у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_1, свідка ОСОБА_8, які вони дали в судовому засіданні, а також даними з показань свідка ОСОБА_9, які останній давав під час досудового слідства по справі та інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_1 показала суду, що 13.12.2009 року близько 17 год. 50 хв. прямувала до буд. №17, що по вул. Білогородській та помітила як позаду неї йде підсудний. Вона відімкнула двері, зайшла до підїзду й визвала ліфт. Коли почала заходити в ліфт, до ліфту підійшов підсудний і вона йому сказала, що з ним в ліфті не поїде. Після цього той схопив її шкіряну сумку, яка знаходилась в неї в руках та почав тягнути, від чого вона впала й випустила сумку, а той з сумкою втік на вулицю. Вона піднялась та також вибігла на вулицю, почала кричати і побачила як підсудного затримали працівники міліції. В сумці знаходилися гроші в сумі 90 грн., записна книжка, звязка ключів, мед. препарат преднізолон. Медичний препарат та звязка ключів для неї ніякої матеріальної цінності не представляють. В результаті даної події вона тілесних ушкоджень не отримала.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що працює інспектором ДПС Києво-Святошинського району Київської області. 13.12.2009 року перебував на чергуванні. Близько 18 год. 30 хв. спільно з інспектором ВДАІ ОСОБА_9 перебували поблизу буд. № 17 по вул. Білогородській в м. Боярка. Побачили як від одного з підїздів будинку біжить підсудний за яким вибігла жінка та спіткнулась і щось голосно кричала. Також вони побачили, що в руках у підсудного знаходиться сумка. Вони наздогнали та затримали підсудного, після чого встановили особу затриманого - ОСОБА_2, вилучили сумку та доставили до ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_9 під час досудового слідства по справі дав показання аналогічні свідченням свідка ОСОБА_8М.( а.с. 200).

Згідно даних з заяви ОСОБА_1 від 13.12.2009 року, того дня у неї було відкрито викрадено її сумку з грошима та іншим майном (а.с. 106).

Згідно даних з протоколу огляду місця події від 13.12.2009 року, вилучено та оглянуто жіночу сумку, відкрито викрадену у ОСОБА_1 та інше майно потерпілої, що знаходилось в сумці (а.с. 109).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що показання, які підсудний, потерпілі та свідки давали суду та органу досудового слідства підтверджуються іншими дослідженими доказами по справі та свідчать про скоєння ОСОБА_2 злісного хуліганства та замаху на відкрите викрадення чужого майна, оскільки він близько 22 ї години 30 хвилин 21.01.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння на подвір'ї будинку № 63 по вул. Молодіжній в м. Боярка, з метою грубо порушити громадський порядок і виразити явну неповагу до суспільства, підійшов до автомобіля «МОСКВИЧ - 2140», який належить ОСОБА_3 і був припаркований біля вказаного будинку, безпричинно, з хуліганських спонукань, став наносити удари ногами по кузову цього автомобіля в результаті чого знищив та пошкодив деталі кузова автомобіля, чим наніс потерпілому ОСОБА_3 - значної матеріальної шкоди на суму 1143 гривні. Дружина потерпілого ОСОБА_4, яка в цей час вийшла з будинку, з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_2, зробила останньому зауваження, на що той, проявляючи особливу зухвалість, тривало та вперто, порушуючи громадський порядок, виражався на її адресу брутальною лайкою, а потім став її переслідувати. Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_2 протягом не менше ніж 10-ти хвилин наносив удари по вхідних дверях вказаної квартири, у подальшому повернувся до вищевказаного автомобіля та сівши за кермо почав подавати звукові сигнали, чим порушив нормальні умови відпочинку мешканців вказаного будинку. Свої хуліганські дії припинив тільки після того, як на місці вчинення злочину був затриманий співробітниками міліції. Крім того, 13.12.2009 року, близько 18-ї години, ОСОБА_2 на східцевому майданчику першого поверху першого підїзду буд. №17 по вул. Білогородській в м. Боярка, умисно, з корисливих намірів відкрито, шляхом ривка з руки ОСОБА_1, заволодів її сумкою вартістю 120 грн., в якій знаходились гроші в сумі 90 грн., записна книжка вартістю 18 грн., та інше майно, яке для ОСОБА_1 матеріальної цінності не представляє, після чого вибіг на вулицю і почав тікати, але був затриманий працівниками міліції, не довівши свій злочинний умисел до кінця.

Суд визнає, що дії підсудного вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) як злісне хуліганство, тобто умисні дії, що грубо порушують громадський порядок і виражають явну неповагу до суспільства, що відзначаються за своїм змістом особливою зухвалістю, яка виразилася в знищенні та пошкодженні індивідуального майна, тривалому і впертому порушенні громадського порядку, пов'язанні з опором громадянам, які присікають хуліганські дії.

У той же час, оцінивши та проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що органом досудового слідства злочинні дії ОСОБА_2, спрямовані на відкрите заволодіння майном потерпілої ОСОБА_1 помилково кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено, що підсудний виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, тому ці його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений змах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що помякшують покарання підсудного за вчинення кожного з інкримінованих йому злочинів, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року), суд визнає вчинення злочину особою яка перебувала в стані алкогольного спяніння.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудному за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи, що вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; враховуючи особу підсудного ОСОБА_2 який на момент вчинення цього злочину на підставі ст. 89 КК України вважався раніше не судимим, за місцем проживання характеризувався позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд, призначаючи покарання підсудному, приходить до висновку про необхідність призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло пять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення цього строку особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Враховуючи, що після вчинення даного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року), ОСОБА_2 неодноразово вчиняв нові злочини та був засуджений 20.07.2001 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 206 ст. 45 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, умовно з іспитовим строком 2 роки; 10.04.2002 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст.ст. 70, 71 КК України до 7 років позбавлення волі; 28.12.2006 року звільнений умовно достроково, невідбутий строк 2 роки 9 днів та 13.12.2009 року вчинив новий умисний злочин середньої тяжкості, звільненню від кримінальної відповідальності за строком давності підсудний не підлягає.

Враховуючи, що вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 186 КК України згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості; враховуючи особу підсудного який за місцем проживання характеризується негативно, будучи раніше неодноразово судимим, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин, суд, дійшов до висновку про необхідність призначити йому за вчинення цього злочину покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.

Остаточне покарання підсудному ОСОБА_2 призначається відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням тяжкості вчинених злочинів, обставин що помякшують та обтяжують покарання підсудному, враховуючи зазначені вище дані про його особу, судом не встановлено підстав для призначення підсудному більш мякого покарання, ніж передбачено статтею, або призначення покарання нижче нижньої межі, зазначеної в статті.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином на суму 500 грн., що складається з вартості пошкодженої під час вчинення злочину її куртки, у відповідності до ст. 28 КПК України, зважаючи на спричинення цієї шкоди внаслідок неправомірних дій підсудного та визнання ним позову, підлягає до задоволення повністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, підлягає залишенню без розгляду у звязку з неявкою потерпілого в судове засідання.

Судові витрати по справі відсутні.

Доля речових доказів вирішується у відповідності до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) та ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 206 (в редакції 1960 року) КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з 13.12.2009 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час його перебування в ІТТ ОСОБА_10, Житомирській УВП № 8 та в СІЗО № 13 м. Києва Державного департаменту ПВП України.

Запобіжний захід ОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в Житомирській УВП № 8.

Речові докази по справі: дзеркала заднього виду автомобіля, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_3 (а.с. 8), залишити у користуванні потерпілого; жіночу сумку з майном потерпілої, передану на зберігання потерпілій ОСОБА_1, (а.с. 111), залишити у користуванні потерпілої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_1 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 (пятсот) гривень у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же термін з дня отримання копії вироку.

Суддя Ю.С. Бурбела