Справа №212/2296/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000520 від 24.02.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не одружений, маючий одну неповнолітню дитину 2009 року народження, освіта середня технічна, працює рятівником на ПАТ Арселор Мітал Кривий Ріг, раніше не судимий, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст15, - ст.185 ч.1 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000520 від 24.02.2015 року,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, будучи обізнаним про те, що біля будинку №3 по вул. Кремлівській в Жовтневому районі м. Кривого Рогу розташовані металеві гаражі, та не знайшовши власника одного із гаражів, 20.02.2015 року, перебуваючи біля Криворізької загальноосвітньої школи № 52, розташованої по вул. Тухачевського в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, зустрівши раніше знайомого ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного наміру, запропонував ОСОБА_5 допомогти йому в здійсненні вантажно-перевізних робіт, пов`язаних із завантаженням, розвантаженням та транспортуванням металевого гаражу, якого не поставив до відома про свої дійсні злочинні намірі та про характер й правовий статус металевого гаражу, запевнивши ОСОБА_5 в тому, що він є власником гаражу та вирішив перевезти його в інше місце, ти самим фактично найняв ОСОБА_5 для здійснення оговореного обсягу робіт та запропонував залучити до них знайомого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 дав свою згоду , після чого в телефонному режимі отримав згоду ОСОБА_6 на виконання оговореного обсягу робіт.

Відповідно до домовленості між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 останні залучили для здійснення вантажних робіт, подальшого транспортування та розвантаження автомобіль МАН синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та кран СМК 10, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , які перебували в їх володінні та користуванні, та мали отримати плату за виконані роботи в сумі 1600 грн. після закінчення перевезення металевого гаражу в обумовлене замовником ОСОБА_4 місце, визначивши датою виконання замовлення 23.02.2015 року, жодним чином не здогадуючись про справжні наміри ОСОБА_4 та про дійсний правовий режим металевого гаражу.

23.02.2015 року приблизно о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_4 , реалізуючи в подальшому свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення металевого гаражу, діючи із корисних намірів на досягнення злочинного результату, разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приїхали до будинку АДРЕСА_2 , де діючи на досягнення злочинного результату, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, за допомогою найнятих ним для завантаження, транспортування, розвантаження гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , від яких навмисно приховав те, що металевий гараж не є його власністю, спеціально не поставивши їх до відома про свої дійсні злочинні плани та правовий режим власності, використовуючи кран СМК 10, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 , здійснив завантаження належного гр. ОСОБА_7 металевого гаражу на вантажний автомобіль МАН синього кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під управлінням ОСОБА_6 , тим самим намагався таємно викрасти належний потерпілому ОСОБА_7 металевий гараж зеленого кольору вартістю 5400 гривень, після чого розпочав рух разом із викраденим майном. Проте, виконавши всі дії, які вважав за потрібними для реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення металевого гаражу та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки на місці події прибув потерпілий ОСОБА_7 та викрив вантажний автомобіль МАН, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував під управлінням ОСОБА_6 , на площадці якого знаходився викрадений ОСОБА_4 металевий гараж, та кран СМК 10, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням ОСОБА_5 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 намагався спричинити потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст15, - ст.185 ч.1 КК України визнав повністю та суду пояснив, що в житті був важкий фінансовий період та вирішив здійснити крадіжку металевого гаражу та здати його на металобрухт. У невідомих осіб питав відносно вказаного гаражу, так як гараж перебував у занедбаному стані, біля воріт була куча мусору, гаражем ніхто не користувався на протязі семи років. Вину визнає повністю, працює на підприємстві Криворіжсталь рятівником, отримує заробітну плату після сплати аліментів в розмірі 3000 гривень, просить суд тяжко не карати.

В судове засідання потерпілий не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, про що свідчить розписка потерпілого ОСОБА_7 про необхідність явки до суду на визначену дату та час.

Відповідно до статті 325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Сторони по кримінальному провадженню вважають, що за відсутності потерпілого можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, суд на місті ухвалив, слухати кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, згідно ст.337 КПК України розгляд провадження проводився відносно обвинуваченої в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Показання обвинуваченого дані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї вини у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст.15, - ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), не доведена до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння в розкриті злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_4 не є судимий та працює і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без застосуванні ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 потрібно призначити покарання у виді штрафу.

Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Суд вважає за необхідне роз`яснити право потерпілого ОСОБА_7 право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.15, - ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.15, - ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід Держави України.
Роз`яснити право потерпілого ОСОБА_7 право пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, що спричинена кримінальним правопорушенням.
Речові докази: металеву конструкцію (гараж), що передана на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя ОСОБА_1