В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2015 Справа №607/19975/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 14 листопада 2014 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Васильківці Гусятинського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, котрий проживає по АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, котрий проживає по АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

З 13 листопада 2014 року ОСОБА_4 , перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_3 на дачі, яка знаходиться в с.Смиківці Тернопільського району.

13 листопада 2014 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 вийшов з дачі ОСОБА_3 та пішки пройшов до будинку АДРЕСА_3 , знаходячись біля якого, ліхтарем посвітив у вікно вказаного будинку та у цей момент він побачив кабель білого кольору, який належить ОСОБА_6 . Тоді у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме, кабелю з приміщення будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 13 листопала 2014 року, близько 22 год. 00 хв., сокирою, яку мав із собою, розбив вікно будинку АДРЕСА_3 . Надалі ОСОБА_4 проник в приміщення вказаного будинку через пошкоджене вікно та знаходячись на першому поверсі вказаного будинку, знайшов 6 метрів аудіокабелю, який заховав собі в правий рукав куртки в яку був одягнений. Після цього зрізав наявний на стіні кабель білого кольору, який в подальшому помістив у поліетиленовий пакет із написом «ВМВ».

Після цього ОСОБА_4 піднявся на другий поверх вказаного будинку, де зрізав наявний на стіні кабель білого кольору, який також помістив у поліетиленовий пакет із написом «ВМВ ».

В подальшому ОСОБА_4 знаходячись на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 побачив чотири бухти кабелю довжиною 100 м. кожна, відкрив вікно приміщення, в якому вони знаходились, та викинув їх через вікно разом із пакетом з написом на ньому «ВМВ», в якому містився раніше зірваний ним кабель.

Всього він намагався викрасти 450 метрів мідного чотирьохжильного кабелю, діаметром 3 мм., на загальну суму 4050 гривень та 6 метрів аудіокабелю на загальну суму 36 гривень, чим ОСОБА_4 завдав би шкоди ОСОБА_6 на загальну суму 4080 гривень.

Надалі ОСОБА_4 , вчинивши вищевказані дії, з причин, які не залежали від його волі, свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення 450 метрів мідного чотирьохжильного кабелю діаметром 3 мм. та 6 метрів аудіокабелю, загальною вартістю 4086 гривень не зміг довести до кінця, оскільки побачив перехожого, який світив ліхтарем в бік будинку, а тому, залишивши знаряддя вчиненого злочину та майно, яке намагався викрасти з місця вчинення злочину втік.

Крім цього, 14 листопада 2014 року, близько 8 год. 50 хв., у ОСОБА_8 , який перебував по вул. Миру в с. Смиківці Тернопільського району виник злочинний намір, направлений на таємне оволодіння чужим майном.

З цією метою він запропонував своєму знайомому ОСОБА_4 скоїти крадіжку алюмінієвої складної двохсекційної драбини «Strandbally Ladders LTD», що знаходилась в приміщенні небудованого гаражного приміщення будинку АДРЕСА_4 та належала ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 14 листопада 2014 року, близько 8 год. 50 хв. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Миру в с. Смиківці Тернопільського району, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проникли в приміщення недобудованого гаражного приміщення будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали алюмінієву складну двохсекційну драбину виробництва «Strandbally Ladders LTD», 2x15 сходинок, вартістю 782 гривні 47 копійок.

З викраденим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину втекли, чим спричинили ОСОБА_9 збитки на суму 782 гривні 47 коп. однак злочинний умисел не змогли довести до кінця, оскільки були затримані ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті діяння визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він дійсно, попередньо домовившись із своїм знайомим ОСОБА_4 намагався викрасти алюмінієву драбину з господарства ОСОБА_9 , що в дачному кооперативі в с.Смиківці Тернопільського району.

Для цього вони 14 листопада 2014 року зайшли на територію дачі ОСОБА_9 , куди є вільний доступ, у недобудованому гаражі в якому немає дверей взяли без дозволу драбину та направлялись по місцю проживання. Однак, коли вони йшли по дорозі, несучи драбину, їх помітила потерпіла ОСОБА_9 , котра їх затримала та викликала працівників міліції.

Про скоєне шкодує, обіцяє що в майбутньому такого не повториться.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих йому правопорушень визнав в повному обсязі.

По суті повідомив, що надані ОСОБА_3 показання з приводу викрадення драбини у ОСОБА_9 відповідають дійсності.

Окрім того, повідомив, що вночі з 13 на 14 листопада 2014 року він, попередньо розбивши сокирою вікно проник в будинок, що розташований на дачі в с.Смиківці Тернопільського району, належній потерпілому ОСОБА_6 звідки намагався викрасти дріт, в тому числі шляхом його зрізання зі стін. Однак, в силу того, що був помічений сторонніми особами, свій задум до кінця не довів та втік з місця вчинення злочину.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов визнає в повному обсязі, по можливості обіцяє відшкодувати завдану шкоду.

У скоєному щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що у його власності є дача в с.Смиківці Тернопільського району. 14 листопада 2014 року йому зателефонувала дружина і повідомила, що їхню дачу намагались обікрасти. Коли він приїхав туди, побачив що в будинковолодінні розбите вікно та обірвана проводка. Даним злочином йому завдано 5295 грн. матеріальної шкоди та 700 грн. моральної шкоди, яку просить стягнути з ОСОБА_4 , уточнивши вимоги, викладені в позовній заяві.

На його думку, ОСОБА_4 не слід карати суворо.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, подавши на адресу суду заяву про розгляд кримінального провадження без її участі, в якій зазначила, що до обвинувачених претензій немає, відносно міри покарання покладається на думку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за:

- ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в чуже житло;

- ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме те, що він визнав свою вину, позицію потерпілої, котра немає до нього претензій, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме те, що він визнав свою вину, позицію потерпілих, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Крім того, з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в рівних частинах.

Також необхідно задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 з врахуванням того, що ОСОБА_4 його визнав.

Речовий доказ в виді дроту, котрий переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у володінні останнього.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч.3 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 до остаточного відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) роки іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 в користь потерпілого 5295 грн. матеріальної шкоди та 700 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на суму 430 грн. 43 коп. стягнути з ОСОБА_4 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Процесуальні витрати за проведення експертиз на суму 430 грн. 43 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави (УКУ м. Тернополі, м. Тернопіль, 24060300, р/р0002 в ГУ ДКСУ у Тернопільській області, МФО 838012, код ЕДРПОУ 37977726).

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя підпис

З оригіналом згідно:

Головуючий суддяОСОБА_1