Справа № 635/756/15-к
Провадження 1-кп/635/372/2015
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджений: за вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; за вироком Харківського районного суду Харківської області від 10 листопада 2003 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 21 травня 2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 22 дні, вироком Фрунзенського районного суду міста Харкова від 16 серпня 2011 року за ч. 1 ст. 296 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України

ВСТАНОВИВ:

суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 20 січня 2015 року приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , з метою відкритого заволодіння належними ОСОБА_5 грошовими коштами, наніс останньому удар правої руки в лобну ділянку обличчя з лівої сторони що спричинило обширний синець із садном в лобовій частині, який переходить в область лівої брови та ліву надочноямкову область. Від вказаного удару потерпілий впав на землю. Нахилившись над потерпілим обвинувачений наніс йому удар коліном правої ноги в обличчя з правої сторони, чим спричинив синець. Продовжуючи наносити ногою удари потерпілому по тулубу та голові, обвинувачений спричинив потерпілому синець в лівій підлопатковій області, синець на передньо-внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині. Не отримавши грошові кошти від потерпілого, на очах свідка ОСОБА_7 перевірив праву кишеню куртки потерпілого, але грошові кошти не знайшов і продовжив наносити удари ногою по голові, тулубу потерпілого вимагаючи у нього грошові кошти. В результаті чого на вимогу потерпілого свідок ОСОБА_7 віддала обвинуваченому грошові кошти у сумі 100 гривень, які раніше взяла з рук потерпілого з метою запобігання викрадення. Заволодівши належними потерпілому грошовими коштами ОСОБА_6 з місця події зник, розпорядившись ними на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 100 гривень 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, щодо обставин його вчинення дав пояснення, так як це зазначено у вироку, тому суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, оголошенням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною і роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж - відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочині, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що, він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, раніше засуджений за вчинення злочинів проти власності, повторно вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий, з урахуванням щирого каяття обвинуваченого та добровільного відшкодування потерпілому завданого збитку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене і також вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 2,3,4 ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати у справі відсутні.

Заходи забезпечення провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного за цим вироком суду покарання у виді позбавлення волі, якщо ОСОБА_6 протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки в силу п. 2,3,4 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання чи роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: чоловічу куртку чорно-сірого кольору, яка належить ОСОБА_5 та зберігається у нього на підставі зберігальної розписки повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок можуть подати: обвинувачений, його захисник в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, прокурор, потерпілий, його представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, при цьому вирок не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляція на вирок суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1