У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
за участю: прокурораОСОБА_4.,
засудженого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)

розглянула в судовому засіданні 22 січня 2015 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року.

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дніпропетровська,

двічі судимого, востаннє 05.04.2003 року за ч. 3 ст. 81 КК

України (1960 р.), ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у виді

позбавлення волі строком на 7 років, звільненого 07.08.2008

року умовно-достроково на строк 1 рік 8 місяців 10 днів,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком від 07.08.2008 року та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 9 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7, судові рішення щодо яких у касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року вирок залишено без зміни.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2014 року засудженому ОСОБА_5 відновлено строк на оскарження зазначених судових рішень.

ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за те, що він в період з 26 березня 2010 року по 1 червня 2010 року за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та особою, справу щодо якої закрито у зв'язку з її смертю, діючи відповідно до відведеної йому ролі в групі осіб, отримуючи від ОСОБА_6 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, яку виготовляла особа, справу щодо якої закрито у зв'язку з її смертю, незаконно зберігав цю психотропну речовину з метою збиту та збував, а також передавав для збиту своєї співмешканці ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_5 наприкінці березня 2010 року незаконно придбав з метою збиту у невстановленої слідством особи, зберігав та 29 березня 2010 року збув ОСОБА_8 за 200 грн. психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін вагою 0,0679 г в перерахунку на суху речовину.

1 червня 2010 року ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_9 за 45 грн. та ОСОБА_10 за 40 грн. отриману від ОСОБА_6 психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін об'ємом відповідно 0,9 мл та 1 мл, при цьому масу метамфетаміну в перерахунку на суху речовину визначити не представилося можливим.

Крім того, 1 червня 2010 року працівниками міліції у ОСОБА_5 виявлено та вилучено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, під час особистого огляду - вагою 0,0744 г в перерахунку на суху речовину, під час обшуку за місцем проживання - вагою 0,1722 г і 0,039 г в перерахунку на суху речовину, яку він повторно придбав та зберігав з метою збиту за попередньою змовою групою осіб.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та однобічність і неповноту досудового та судового слідства, недозволені методи ведення слідства. Стверджує, що справу сфабриковано, належних доказів його винуватості у збуті психотропної речовини матеріали справи не містять. Вважає, що у його діях міститься склад злочину за ч. 1 ст. 309 КК України. Просить скасувати судові рішення та направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача; пояснення засудженого ОСОБА_5, надані ним дистанційно у режимі відеоконференції; думку прокурора, який вважав судові рішення законними та обґрунтованими і просив залишити їх без зміни; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, однобічністю й неповнотою досудового та судового слідства. Проте, зазначені обставини відповідно до вимог ст. 398 КПК України 1960 року перегляду в касаційному порядку не підлягають. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у незаконному зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини за попередньою змовою групою осіб ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказах, яким дана належна оцінка, і є обґрунтованим.

Так, на досудовому слідстві засуджені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повністю визнавали свою вину у інкримінованому їм злочину. Ці їх показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, експертів ОСОБА_19 і ОСОБА_20 та об'єктивно підтверджуються даними, які містяться у протоколах огляду закупників та грошових купюр, оперативних закупок, обшуку, висновках хімічних експертиз та іншими матеріалами справи.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав частково і пояснив, що придбав та зберігав психотропну речовину з метою власного вживання, а на досудовому слідстві визнав вину у збуті психотропної речовини внаслідок тиску з боку слідчих.

Разом із тим, твердження засудженого про те, що до нього застосовувалися незаконні методи ведення слідства, внаслідок чого він вимушений був себе обмовити, перевірялися судами і не знайшли підтвердження.

Вивченням матеріалів справи порушень кримінально-процесуального закону, які тягнули б скасування постановлених у справі судових рішень, не виявлено.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України кваліфіковано правильно.

Даних, які б свідчили, що судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, не встановлено.

Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, та є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону. Наведені засудженим в апеляції доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційної скарги, належним чином перевірено й спростовано.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2013 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, його касаційну скаргу - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3