Справа № 362/2101/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/363/15 Доповідач у 2 інстанції Загоруйко
Категорія 41 11.03.2015

У Х В А Л А
ПРО ЗАЛИШЕННЯ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ БЕЗ РУХУ

«11» березня 2015 року суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Київської області ОСОБА_2 , розглянувши в місті Києві апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року стосовно ОСОБА_4 та інш., у кримінальному провадженні № 0000182 від 28.11.2012 року,

В С Т А Н О В И В:

Не погоджуючись з вказаним вироком, прокурором ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якої він просить його скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного ступню тяжкості кримінальних правопорушень та особам обвинувачених внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати:

- ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 2 ст. 306 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна.

- ОСОБА_5 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 2 ст. 306 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна.

- ОСОБА_6 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 306 КК України та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна; за ч. 2 ст. 306 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 9 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна.

- ОСОБА_7 винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3ст. 307, ч.2 ст. 311, ч. 2 ст. 306 КК України та призначити їй покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна; за ч. 2 ст. 311 КК України 5 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 306 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією коштів, одержаних злочинним шляхом, з конфіскацією майна.

- ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна; за ч. 3 ст. 311 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного на праві власності майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

- ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна.

Вивчивши матеріали справи, та апеляційну скаргу прокурора, суд знаходить її такою, що не відповідає вимогам ст. 396 КПК України, виходячи при цьому з наступного.

Зазначена стаття встановлює вимоги до апеляційної скарги, а саме, в ній повинно бути зазначено:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;

3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

Прокурором не вказано ім`я та по батькові, а також невірно вказано адресу прокуратури Київської області, оскільки поштовий індекс в України являється п`ятизначним, відсутні номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти.

Вимагаючи визнати вирок суду 1-ї інстанції незаконним, та таким, що підлягає скасуванню, прокурор посилається на обставини, яки Законом не передбачені.

Так, прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . При цьому описуються, в тому числі, і злочинні дії щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , питання про скасування або зміну вироку стосовно них не ставиться взагалі, однак ставиться питання щодо призначення більш суворого покарання ОСОБА_9 .

Вимагаючи скасувати вирок в частині виправдання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 306 КК України, прокурор наводить витяги з протоколів обшуків у вказаних осіб, яки слугували підставою для засудження вказаних осіб за ч. 2 ст. 307 КК України, та на цій підставі робіть висновок про наявність в їх діях злочину, передбаченого ч. 2 ст. 306 КК України. До того ж, для винесення вироку в цій частині, суду необхідно досліджувати докази, яки б на думку прокурора підтверджували б обвинувачення, однак жодного клопотання про дослідження таких доказів скарга не містить.

Мотивуючи незгоду з вироком суду в частині розміру призначеного покарання, в тому числі і з застосуванням ст. 69 КК України, прокурор вказує на невизнання обвинуваченими своєї вини в ході досудового розслідування та судового розгляду. Констатуючи, що обвинувачені наприкінці судового слідства визнали свою вину, прокурор, при цьому, вказує, що визнання судом каяття обставиною, що пом`якшує покарання, не ґрунтується на вимогах закону. Однак ці посилання прокурора в свою чергу явно суперечать вимогам ст. 63 Конституції України, та ст. 42 КПК України, яки передбачають право обвинуваченого взагалі відмовитись від дачи пояснень, і це є реалізацією права обвинуваченого на захист, яке в жодному випадку неможливо визнати обставиною, що погіршує його відповідальність.

Прокурор також вказує, що судом не враховано вчинення обвинуваченими злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, однак при цьому прокурор сам наводить в скарзі, що обвинувачені засуджені саме за злочини, передбачені відповідними частинами ст.ст. 307 та 311 КК України.

Призначення судом мінімального покарання за ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на думку автора скарги, є явно несправедливим внаслідок м`якості. Однак на підставі чого прокурор прийшов до такого висновку в скарзі не наведено взагалі, як не наведено на підставі чого прокурор пропонує призначити обвинуваченим максимальне покарання, передбачене інкримінованими їм статтями КК.

Прокурор, крім того, просить вирок скасувати, в тому числі, і внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Підстави для скасування вироку за таких обставин передбачені ст. 412 КПК України, однак жодна з них в скарзі не наведена, і в чому саме полягають таки порушення, допущені судом, - не вказано взагалі.

В даному випадку апеляційний суд позбавлений можливості розглянути таку апеляцію, в зв`язку з чим прокурору слід визначитись зі своїми вимогами, які б відповідали матеріалам справи та Закону, і не викликали розбіжностей в їх розумінні, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя апеляційного суду Київської області,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу заступника начальника відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13 січня 2015 року стосовно ОСОБА_4 та інш., у кримінальному провадженні № 0000182 від 28.11.2012 року, залишити без руху.

Надати прокурору термін 7 днів з моменту отримання даної ухвали для виправлення вказаних в ухвалі недоліків.

СУДДЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_11