АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/793/244/14 Справа № 705/87/14-к Категорія: ч.1 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 грудня 2014 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінальної справи за апеляціями потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року, якою

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого, -

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрито.

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні злочину , передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме в тому, що вони 24 квітня 2010 року близько 23 години 40 хвилин перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_3 , спільно з ОСОБА_8 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, нанесли декілька ударів рукою по тулубу, голові, кінцівках ОСОБА_6 , чим спричинили останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 105 мд/264/606 від 25.12.12 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Цією ж ухвалою їх було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину , а кримінальну справу в цій частині обвинувачення провадженням закрито в зв`язку з закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України.

Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року ОСОБА_7 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України;

Цим же вироком ОСОБА_8 засуджена за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, на 1 рік позбавлення волі. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08.07.2011 року ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання.

На вказану ухвалу потерпілим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу суду незаконною, винесеною з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, неправильним застосуванням кримінального закону, а висновки суду такими , що не відповідають фактичним обставинам справи, потерпілий просив її скасувати, а кримінальну справу направити прокурору для проведення додаткового розслідування через неповноту та неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута під час розгляду справи судом. При цьому, зазначає, що дії ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 неправильно кваліфіковані та вбачає в їх діях ознаки злочину, передбаченого ст. 187 КК України. Вважає порушеними свої права, як потерпілого, оскільки, під час розгляду справи не було вирішено цивільний позов, який пред`являвся обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Також, з матеріалів справи зникло багато документів, які мають істотне значення. Крім того, вважає протокол ознайомлення з матеріалами кримінальної справи сфабрикованим, оскільки був ознайомлений з матеріалами кримінальної справи лише відносно ОСОБА_15 23.06.2010 року, а при ознайомлені з матеріалами справи в суді було виявлено, що він ознайомився також і з кримінальною справою відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілого ОСОБА_6 в підтримку власної апеляції ; думку прокурора, який частково погодився з апеляцією потерпілого, вважає, що ухвалу суду слід скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд; думку засудженої ОСОБА_7 , яка згідна з апеляцією потерпілого; думку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , засудженої ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 , які заперечили проти задоволення апеляції потерпілого; дослідивши матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція потерпілого ОСОБА_6 підлягає до задоволення , виходячи з наступного.

Статтею 367 КПК України (в ред. 1960 року) визначений повний перелік підстав для скасування або зміни ухвали, постанови.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 374 КПК України (в ред. 1960 року) апреляційний суд скасовує вирок (постанову) і повертає справу на додаткове розслідування у випадках, якщо при апеляційному розгляді справи встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 22 КПК України (в ред. 1960 року), прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Досліджені матеріали кримінальної справи свідчать про те, що зазначені вимоги Закону в повній мірі дотримані не були, досудовим слідством були допущені однобічність і неповнота, які не можуть бути усунені в судовому засіданні, оскільки не з`ясовані обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції при розгяді даної справи не звернув увагу на вказані порушення та виніс ухвалу щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , яка є незаконною та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, органами досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_8 обвинувачувались у вчиненні щодо ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_7 обвинувачувалась у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Під час розгляду справи, 18 травня 2013 року прокурором було змінено обвинувачення і дії ОСОБА_9 , ОСОБА_16 перекваліфіковано на ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно ухвали міськрайонного суду, суд визнав встановленим і доведеним саме змінене органом досудового слідства ОСОБА_9 , ОСОБА_16 обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України, та звільнив їх від кримінальної відповідальності за вчинення вказаного злочину в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу в частині обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрив.

Однак при цьому суд першої інстанції не звернув увагу на однобічність та неповноту досудового слідства, що виразилось у нез`ясуванні обставин, які мають істотне значення для прийняття кінцевого рішення у справі, а саме: не перевірені доводи потерпілого ОСОБА_6 про вчинення на нього розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , також належним чином не проведена перевірка доводів потерпілого ОСОБА_6 щодо фальсифікації матеріалів справи та зникнення з них заяви потерпілого про вчинення щодо нього розбійного нападу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , та його пояснень, написаних при виїзді опергрупи міліції в ніч з 24 на 25 квітня 2010 року, протоколів допиту ОСОБА_6 , не встановлені очевидці вчинення злочину щодо нього .

Висновки органів досудового слідства і суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину щодо спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ґрунтуються на показах ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які містять суттєві протиріччя, не з`ясовано фактичні обставини вчинення злочину, що має істотне значення для кваліфікації їх дій, визначення ступеня участі кожного у вчиненому злочині. При цьому залишено поза увагою, що дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , як стверджує потерпілий ОСОБА_6 , були об`єднані єдиним умислом та спрямовані на досягнення однієї цілі заволодіння його майном шляхом вчинення розбійного нападу з заподіянням йому тілесних ушкоджень, в тому числі середньої тяжкості, які йому спричинили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Тобто, потерпілий вважає, що дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 органом досудового слідства кваліфіковані не вірно, і їх слід кваліфікувати не за ч.1 ст. 125 КК України, а за ст. 187 КК України, як розбійний напад.

Покази потерпілого ОСОБА_6 узгоджуються з показами ОСОБА_7 , які вона давала в суді першої та апеляційної інстанції. Але суд першої інстанції не звернув на це уваги на не дав вказаним показам належної оцінки, безпідставно звільнивши ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину за ч.1 ст. 125 КК України в зв`язку з закінченням строків давності притягнення їх до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що органами досудового слідства не повно і не всебічно, тобто з порушенням вимог ст. 22 КПК України (в ред. 1960 року) проведено розслідування факту скоєння злочину щодо ОСОБА_6 , не встановлені фактичні обставини його вчинення, не з`ясована роль у вчиненні даного злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що впливає на повноту досудового слідства та правильність кваліфікації дій вказаних осіб, і позбавляє судові органи можливості постановити законне та обґрунтоване рішення в справі, тому кримінальна справа підлягає поверненню прокурору для організації додаткового розслідування.

Органами досудового слідства фактично не досліджені в повному обсязі обставини вчинення злочину щодо ОСОБА_6 , не перевірені твердження потерпілого ОСОБА_6 про вчинення щодо нього ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 розбійного нападу, а також відсутності ознак злочину в діях ОСОБА_7 , на що суд першої інстанції не звернув уваги, а вказана неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає досудове слідство по даній кримінальній справі неповним та необ`єктивним, а ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню з поверненням кримінальної справи щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на додаткове розслідування під час якого слід виконати процесуальні та перевірочні дії, зазначені в ухвалі апеляційного суду від 25.12.14 р. за кримінальним провадженням № 11/793/243/14, якою вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було скасовано, а кримінальну справу направлено прокурору на додаткове розслідування.

Під час проведення додаткового розслідування орган досудового слідства з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства має всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, а також ретельно перевірити доводи, що містяться у апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_6 , і прийняти законне та обґрунтоване процесуальне рішення.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 374 КПК України (в ред. 1960 року), колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 задовольнити .

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 серпня 2014 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - скасувати, а справу направити прокурору Уманського району на додаткове розслідування.

Головуючий :

Судді :