У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І. і Школярова В.Ф.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 25 березня 2008 року кримінальну справу
за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на вирок Міжгірського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2007 року,
яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

раніше
не судимого,

засуджено

- за ч.2 ст.286 КК України на 5 років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на
3 роки.

На підставі ст.75
КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування
призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки із покладенням певних зобов'язань відповідно до ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 - 40 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської
області від 5 червня 2007 року вирок
залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він
11.11.2006р., в с. Негровець, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем “Фіат-Дукато” і рухаючись по центральній дорозі, на порушення
вимог п.п. 11.13, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на
неповнолітню ОСОБА_3, яка від спричинених їй тяжких тілесних
ушкоджень померла.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить вирок і ухвалу
апеляційного суду щодо ОСОБА_1 у зв'язку з невідповідністю призначеного судом
покарання тяжкості злочину і особі засудженого скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд. Посилається на те, що засуджений відмовляється від
відшкодування їй моральної шкоди. Апеляційний суд не звернув уваги на
призначення засудженому м'якого покарання і залишив вирок без
зміни. Вважає, що у вчиненні злочину
ОСОБА_1 не розкаявся і не визнав вини.
Ні суд першої ні апеляційної інстанції не врахували її прохання призначити
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі реально.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановивши, що ОСОБА_1 вчинив злочин,
передбачений ч.2 ст.286 КК України, призначив йому покарання, яке не відповідає тяжкості
вчиненого ним злочину та його особі.

Так, призначаючи засудженому покарання із
застосуванням ст.75 КК України, суд послався на те, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочин, щиро розкаявся, визнав вину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Проте, з такими висновками суду погодитись
не можна.

Суд не достатньо врахував
те, що ОСОБА_1 вчинив злочин перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, що злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким,
що внаслідок його дій загинула неповнолітня дитина, не працює (а.с.98), рухався
автомобілем з перевищеною швидкістю (а.с.54).

Крім того, суд не врахував думку потерпілої, глибину її страждань та тяжкість втрати,
яка просила про призначення засудженому покарання без застосування ст.75 КК України.

За таких обставин
колегія суддів вважає, що суд без достатніх підстав звільнив ОСОБА_1 від покарання
на підставі ст.75 КК України.

Апеляційний суд перевіряючи справу, не
врахував вказаних обставин і залишив вирок щодо ОСОБА_1 без зміни.

Тому вирок і ухвала апеляційного суду
відповідно до вимог ст. 372 КПК України
підлягають скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде доведено винуватість
ОСОБА_1 у вчинені злочину за який його засуджено, то призначене йому із
застосуванням ст.75 КК України покарання
слід визнати м'яким.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2
задовольнити.

Вирок Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 14 березня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 5 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

С
у д д і:

Присяжнюк
Т.І. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.