Справа № 761/8623/13-к
Провадження №1-кп/761/2/2015
В И Р О К
іменем України
24 лютого 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)
04.12.2012 року вироком Шевченківського районного суду м.Києва, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
2) 02.07.2012 року вироком Святошинського районного суду м. Києва, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст.75 КК України з випробуванням та іспитовим строком 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
21 березня 2013 року приблизно о 16 год. 05 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні аудиторії № 108 КНУ ім. Тараса Шевченка, що за адресою: м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 14, звернув свою увагу на сумку в якій знаходився гаманець чорного кольору та належав гр. ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до даної сумки та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з неї гаманець чорного кольору, в якому знаходилися гроші в сумі 550 гривень, 3 долари США та пластикові картки «Райфайзен банк», «Козирная карта»,»Брокбізнесбанк», «Спортмастер», «ПриватБанк», «Пумб» та таким чином таємно, повторно викрав майно, яке належить гр. ОСОБА_6 , а саме:

· гаманець чорного кольору, в якому знаходилися гроші в сумі 550 гривень, 3 долари США та пластикові картки «Райфайзен банк», «Козирная карта», «Брокбізнесбанк», «Спортмастер», «ПриватБанк», «Пумб»
Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний в суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.185 КК України, винним у обвинуваченні визнав себе повністю, щиро розкаявся. Підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, обвинувачений показав, що 21 березня 2013 року, приблизно о 16 годині 05 хвилин, він зайшов у жовтий корпус КНУ ім. Тараса Шевченка, що розташований по бул. Т.Шевченка, 14 в м.Києві, де зайшов до аудиторії № 108. Перебуваючи у вказаній аудиторії, він звернув увагу на сумку, та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав з вказаної сумки гаманець та викрав його. Вподальшому гаманець та карточки він сховав, а грошові кошти в розмірі 550 грн. та 3 доларів США поклав до своєї кишені. Після чого до нього підійшли товариші потерпілого, які затримали його та викликали працівників міліції. Він визнав свою причетність до скоєного та все викрадене повернув.

Він не оспорює, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення щиро шкодує про вчинене. Причиною вчинення ним даного злочину стало скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд стосовно ОСОБА_3 і лише в межах, пред`явленого обвинувачення, встановив винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за вчинення якого він підлягає покаранню.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік підсудного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

Зокрема судом враховуються, наступні обставини, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_3 , має не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочин, суспільно-корисною працею не займається.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті обтяжуючі обставини вчинення злочину повторно та рецедив злочину є взаємовиключними, окрім того повторність у даному випадку є кваліфікуючою ознакою при юридичній кваліфікації дій обвинуваченого, а тому не може бути врахована ще й як обтяжуюча обставина, у зв`язку з чим відсутня обтяжуюча обставина така як рецидив.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в мінімальних межах передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. При цьому суд не знаходить підстав для застосування ст.69 КК України, оскільки відповідно до ч.1 ст.69 КК України положення даної статті можуть бути застосовані за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

При цьому судом враховується, що даний злочин обвинуваченим вчинено в період випробування та іспитового строку, а тому остаточне покарання йому слід призначати за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вирок невідбуте покарання за попереднім вироком Святошинського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2012 року.

Покарання призначене за вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 04.12.2012 року, судом не враховується при призначенні покарання, у зв`язку з його відбуттям, а саме сплатою штрафу.

Враховуючи, наявні у суду характеризуючі матеріали на особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, те, що він має не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, після звільнення від відбування покарання з випробуваням та іспитовим строком на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний злочин у період випробування та іспитового строку, застосування у даному випадку ст. 75 КК України виключається.

Речові докази слід повернути законному володільцю - потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 29 жовтня 2012 року та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі слід відраховувати з моменту його фактичного взяття під варту.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити без зміни у вигляді домашнього арешту.

Речові докази у справі: гаманець чорного кольору, купюри номіналом 50, 100 та 2 купюри по 200 грн., пластикові банківські картки, дисконтні картки та студентський квиток, передати володільцю потерпілому ОСОБА_6 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:
суддя