У Х В А Л А

іменем україни

01.04.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

представника цивільного позивача ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, об`єднане кримінальне провадження № 308/4209/13к відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження № 308/4209/13к відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 р. обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 2- ох місяців - до 02 квітня 2015 року.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Представник цивільного позивача ОСОБА_9 погодився з думкою прокурора, просив продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 погодилися з думкою прокурора щодо продовження обвинуваченим строків тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечила проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила змінити запобіжний захід на інший не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_6 залишила вирішення питання на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку захисника.

Заслухавши учасників судового провадження, виходячи з вимог ст.331 КПК України суд приходить до наступного.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та приймаючи до уваги те, що двомісячний строк дії ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 02.02.2015 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 закінчується, підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу не має, враховуючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких, оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання обвинувачених винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачуються особи, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України ,суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 30 травня 2015 року.

Продовжити строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, під вартою на період судового розгляду справи але не більше ніж на 60 днів - до 30 травня 2015 року.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3