Справа № 1/2506/453/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2011 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді: Кузюри М.М.

при секретарі: Петренко І.В.

з участю: прокурора: Домашенка О.В.

захисника: ОСОБА_1

потерпілого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого :

- 01 квітня 2008 року Апеляційним судом Чернігівської області за ст. 296 ч. 2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

- звільнений 25 лютого 2009 року на підстав ст. 1 п. АЗакону України Про амністіювід 12 грудня 2008 року.

обвинуваченого за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

1. Приблизно на початку серпня 2009 року в денний час ОСОБА_3, перебуваючи у квартирі № 43 будинку № 207-А, що розташована по пр. Миру м. Чернігова, з кімнати, в якій проживали ОСОБА_2 зі своєю співмешканкою ОСОБА_4, таємно викрав електричну ударну дриль Енергомаш ДУ 20900, вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №1788/11-24 від 22.08.2011 року, складає 368,60 грн., що належить ОСОБА_2.

2. В середині серпня 2009 року в денний час ОСОБА_3, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1, таємно викрав сережку із золота 585 проби, вагою 4 г, вартістю 1080 грн., що належить ОСОБА_2.

3. В кінці серпня 2009 року в денний час ОСОБА_3, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1, таємно викрав сережку із золота 585 проби, вагою 4 г, вартістю 1080 грн., та сережку із золота 585 проби, вагою 0,2 г, вартістю 54 грн., а всього викрав майна на загальну суму 1 134 грн., що належить ОСОБА_2.

4. 06 липня 2011 року в ранковий час ОСОБА_3, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_1, таємно викрав ланцюжок із золота 585 проби, вагою 13 г, вартістю 5 590 грн., ланцюжок із золота 585 проби, вагою 8 г, вартістю 3 440 грн. та хрестик із золота 585 проби, вагою 4,03 г, вартістю 1 732,90 грн., а всього таємно викрав майна на загальну суму 10 762 грн. 90 коп., що належить ОСОБА_2.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому діянні визнав повністю та суду пояснив, що за вказано адресою: АДРЕСА_2 він проживає одною родиною разом з бабусею ОСОБА_5, рідною тіткою ОСОБА_4, її дочкою ОСОБА_6 та співмешканцем тітки ОСОБА_2.

В квартирі є три кімнати,одну з яких займає він, бабуся з онукою займають залу, а тітка зі своїм співмешканцем проживають також в окремій кімнаті. Порядок проживання у квартирі та користування кімнатами вони визначили спільно.

Приблизно на початку серпня 2009 року в денний час він знаходився вдома сам. Йому потрібні були гроші, тому він вирішив щось викрасти з кімнати тітки та її співмешканця. Двері кімнати були зачинені на замок, але він різко смикнув двері від себе і вони відчинились, замок при цьому не зламався. Він зайшов до кімнати, де на підлозі між кріслом та диваном побачив дриль, котру викрав та продав незнайомому чоловікові за 150 грн. Гроші витратив на власні потреби.

Приблизно через тиждень, він знову знаходився вдома один. Він зайшов до кімнати тітки, двері до якої були відчинені, та на письмовому столі побачив шкатулку, з якої викрав одну золоту сережку у вигляді квітки та пішов з нею до ломбарду в районі вул. Бойової, де здав дану сережку за 220 грн. Гроші витратив на власні потреби.

В кінці серпня 2009 року він знову зайшов до кімнати своєї тітки та її співмешканця з метою викрасти щось цінне. З шкатулки він взяв дві золоті сережки, які також здав до ломбарду, за що отримав 220 грн. Гроші витратив на власні потреби.

06 липня 2011 року йому потрібні були гроші, тому він знову зайшов до кімнати своєї тітки та її співмешканця, де на одній з полиць виявив два золотих ланцюжки, один з яких був з хрестиком, які викрав на ринку Центральнийпродав викрадені золоті вироби незнайомому чоловіку за 2 500 грн. Отримані гроші витратив на власні потреби.

В скоєному щиро кається. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодував у повному розмірі.

Крім особистого визнання вини підсудним, вона повністю підтверджується наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з співмешканкою ОСОБА_4, її дочкою ОСОБА_6, мамою ОСОБА_5 та племінником співмешканки ОСОБА_3. Із ОСОБА_4 вони проживають в окремій кімнаті, де тримають свої особисті речі. В їх кімнаті є окремий холодильник, але ОСОБА_3 з їх дозволу має до їх кімнати та холодильника вільний доступ, користується продуктами харчування. Маючи підозру про схильність ОСОБА_3 до крадіжок, він поставив у дверях врізну ручку-замок та іноді закривали кімнату на замок. Після зникнення з кімнати дрилі, вони запідозрили в цьому ОСОБА_3 і він факту крадіжки не заперечував. Кімната в той час була зачинена на замок. Крадіжки золотих виробів ОСОБА_3 вчиняв за їх відсутності і двері тоді зачинені на замок не були.

Цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди не підтримує у зв'язку з повним відшкодуванням збитків підсудним.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила свідчення потерпілого ОСОБА_2, додавши, що вибачали щоразу підсудному ОСОБА_3 його крадіжки, тому двері кімнати на замок зачиняли лише іноді. Сам замок на дверях є скоріше символічним і не створює перешкод для проникнення до кімнати.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні крадіжок чужого майна підтверджується також:

- явками ОСОБА_3 з повинними (а.с. 7, 15, 22, 33)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події, де ОСОБА_3 добровільно розповів та показав про обставини вчинення усіх епізодів крадіжок чужого майна (а.с.47-51);

- протоколом виїмки та огляду документів на викрадену дриль від 14 липня 2011 року (а.с 53);

- висновком судово-товорознавчої експертизи № 1788/11-24 від 22 серпня 2011 року про вартість дрилі з врахуванням її зносу (а.с. 67).

- довідками щодо вартості золота (а.с. 72, 73)

Аналізуючи в сукупності добуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_3 по першому епізоду крадіжки чужого майна, вчинені на початку серпня 2009 року, кваліфіковані за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з'ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 проживає в окремій кімнаті вказаної квартири, яка належить його бабусі ОСОБА_5 Його тітка ОСОБА_4 проживає зі співмешканцем ОСОБА_2 у іншій кімнаті цієї ж квартири. В судовому засіданні підсудний, потерпілий та свідок ОСОБА_4 не заперечували, що вони проживають одною родиною і ОСОБА_3 має вільний доступ до їх кімнати, а домовленість щодо розподілу кімнат досягнута спільною добровільною згодою між мешканцями квартири. Усі крадіжки ОСОБА_3 вчинені під час проживання та перебування його у вказаній квартирі.

Окрема кімната в квартирі, у якій мешкає підсудний та інші члени родини, навіть за умови досягнення спільної згоди щодо порядку користування нею, не може бути визнана окремим житлом, приміщенням чи сховищем, у зв'язку з чим суд вважає невірною кваліфікацію дій ОСОБА_3 за вказаним епізодом за ст. 185 ч. 3 КК України, тому такі дії підсудного підлягають перекваліфікації на ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 185 ч. 2 КК України, що виразились у таємному викраденні чужого майна, вчинені повторно, суд вважає кваліфікованими вірно, його вина у вчиненні зазначених епізодів викрадення майна знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

За сукупністю злочинів дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного, а також обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3, суд визнає його щире каяття в скоєному злочин та зявлення із зізнанням, повне відшкодування матеріальних збитків до судового розгляду справи. Обтяжуючих покарання обставин по справі не встановлено.

З врахуванням зазначеного, приймаючи до уваги суспільну небезпечність злочину, суд приходить до висновку про необхідність призначення підсудному ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, враховуючи особу підсудного, який характеризується формально позитивно, щиро розкаюється в скоєному, відшкодував потерпілому понесені ним матеріальні збитки, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, в звязку з чим, вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням, та покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Судові витрати по справі у розмірі 187 грн. 60 коп. за проведення судово - товарознавчої експертизи, суд визнає за необхідне стягнути з підсудного на користь держави.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні відмовився від цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 376 грн. 90 коп. у зв'язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди, тому провадження в частині розгляду цивільного позову підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання:

- за ст. 185 ч. 1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

за ст. 185 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити без змін підписку про невиїзд.

Провадження в частині розгляду позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 187 грн. 60 коп. за проведення судово - товарознавчої експертизи.

Речові докази: гарантійний талон та інструкцію по експлуатації електродрилі Енергомашпісля вступу вирок в законну силу зберігати в матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Головуючий:

суддя М.М. КУЗЮРА