Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
17 червня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Рівненської області в м.Рівне кримінальне провадження №0000532 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_5 та представника потерпілої ОСОБА_6 по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радивилів, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за ч.1 ст.115 КК України, -

З участю прокурора: ОСОБА_8 .

Потерпілої: ОСОБА_9

Захисника: ОСОБА_10 .

Обвинуваченого: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
18 грудня 2014 року в будинок ОСОБА_7 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , для вживання спиртних напоїв прийшли його знайомі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .. Приблизно, о 21 год. цього ж вечора ОСОБА_13 та ОСОБА_12 пішли з будинку, а ОСОБА_11 залишився та разом з ОСОБА_7 продовжив вживати спиртні напої.
Через деякий час між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_11 наніс ОСОБА_7 удар долонею руки в обличчя, спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим у нього виник умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 18 грудня 2014 року, приблизно о 21 год. 20 хв., ОСОБА_7 пішов в будівлю літньої кухні, де взяв кухонний ніж та повернувся в житловий будинок. Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою вбивства, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_11 , який лежав на дивані в одній з кімнат його будинку та із значною силою, наніс йому два удари лезом ножа в область живота та грудної клітки. Коли ОСОБА_11 піднявся з дивану та намагався захиститись від ударів ОСОБА_7 , той продовжував свої дії спрямовані на вбивство потерпілого і наніс ОСОБА_11 ще два удари ножем в ліве плече, один удар у тильну частину лівої кисті, один удар в праву частину шиї. Після того, як ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень зігнувся, наніс йому ще шість ударів ножем в спину, два удари ножем у задню ліву частину грудної клітки та два удари в голову.
Смерть потерпілого ОСОБА_11 настала на місці події внаслідок отриманих колото-різаних тілесних поранень грудей з ушкодженням правої та лівої легень та серця, які супроводжувались вираженою внутрішньою та зовнішньою кровотечею та призвели до розвитку масивної крововтрати з проявами тяжкого ступеня шоку.

Вироком Дубенського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання 9 років позбавлення волі.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого та істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано призначив менш суворе покарання, ніж те, яке є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Вказує, що при ухваленні вироку суд не в повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким, позицію потерпілої, яка наполягає на більш суворому покаранні та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Доводить, що в судовому засіданні не доведено пом`якшуючу обставину щире каяття, оскільки злочин вчинено з прямим умислом.

Зазначає, що суд всупереч вимогам ч.2 ст.124, ч.1 ст.368 КПК не вирішив питання про судові витрати по справі за залучення експерта..

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання 12 років позбавлення волі та стягнути з обвинуваченого 3368 грн. 82 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

В апеляційній скарзі представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та є явно несправедливим у зв`язку з м`якістю. При цьому вказує, що судом не з`ясована мета та умисел вчинення злочину, що є наслідком однобічності та неповноти судового розгляду. Зазначає, що при ухваленні вироку судом помилково було враховано пом`якшуючу обставину, тобто щире каяття, оскільки злочин вчинено з прямим умислом.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання.

В запереченні на апеляційні скаргі прокурора та представника потерпілої обвинувачений ОСОБА_7 вважає безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. В обґрунтування вказує, що при розгляді кримінального провадження суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив фактичні обставини справи та ухвалив законний та справедливий вирок. Вважає, що при ухваленні вироку суд дотримався вимог матеріального та процесуального права. Зазначає, що з моменту вчинення злочину активно сприяв його розкриттю, не вчиняв перешкод для встановлення істини та щиро розкаявся у вчиненому.

Просить вирок місцевого суду залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої залишити без задоволення.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві, тобто в умисному заподіянні смерті іншій особі підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав повну, всебічну оцінку, є обґрунтованим і в апеляційних скаргах не оспорюється.

Суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що 18 грудня 2014 року близько 18 год. зустрів двох знайомих та ОСОБА_11 , які розпивали спиртні напої. Згодом вирішили продовжити розпивати спиртні напої в ОСОБА_7 дома, де в нього із ОСОБА_11 виник конфлікт на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, в ході якого останній наніс удар долонею ОСОБА_7 . Приблизно о 21 год. 30 хв. він пішов до літньої кухні, де взяв кухонний ніж та повернувся в будинок. Підійшовши до ОСОБА_11 , який лежав в одній із кімнат, із значною силою наніс йому декілька ударів в область живота та грудної клітки, а коли той піднявся, наніс ще декілька ударів ножем по тілу.
Ці показання є послідовними об`єктивними й підтверджуються іншими фактичними даними у справі, зокрема показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ..
Крім того, винність обвинуваченого підтверджується протоколом огляду місця події від 18 грудня 2014 року та 19 грудня 2014 року, яким встановлено місце вчинення кримінального правопорушення (т.1 а.с.18-22, 23-46); протоколом огляду трупу від 19 грудня 2014 року, під час якого було оглянуто труп ОСОБА_11 (т.1 а.с.47-51); висновком експерта №169 від 19.01.2015 року згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_11 були виявлені тілесні ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, які в сукупності так і кожне окремо, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті; протоколом проведення слідчого експерименту від 19 грудня 2014 року з участю обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого він на місці події детально показав, як наносив ушкодження ОСОБА_11 (т.1 а.с.129-144); висновком експерта додаткової судово-медичної експертизи №169-Д від 12.02.2015 року згідно якого, всі вищезазначені рани (в тому числі ті, які знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті, або ж безпосередньо були причиною смерті), виявлені у ОСОБА_11 , могли утворитись при механізмі на який вказує ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту - зазначає, що він наносив чисельні (точну кількість не пам`ятає) удари ножем по різним ділянкам та поверхням тіла потерпілого.(т.1 а.с.146-151); висновком медико-криміналістичної експертизи №16-мк від 17.02.2015 року згідно якого встановлено, що дані колото різані пошкодження на шкіряному клапті та тканині предметів одягу спричинені внаслідок травматичних дій плоским, одностороннім загостреним, колюче-ріжучим, травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могли бути заподіяні внаслідок травматичних дій клинком ножа, представленого на експертизу (т.2 а.с.2-8).
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив зібрані у справі докази і дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК кваліфікував вірно.
Ухвалений вирок Дубенського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню через невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості злочину і необхідності застосування більш суворого покарання на підставі ст.409, 414, 420 КПК України.

Відповідно ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Призначаючи покарання судом першої інстанції не дотримано вимог ст.65 КК України. За змістом вказаної статті закону при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Тобто, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігало вчиненню нею інших злочинів. У цій справі, як видно з вироку цих вимог закону не дотримано, на що обґрунтовано посилається в апеляційній скарзі прокурор та представник потерпілої.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до п.1 ч.1 ст.65 КК України суди повинні призначати покарання в межах установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначаючи ОСОБА_7 покарання суд врахував щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриття злочину. Проте, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості злочину, те що ОСОБА_7 умисно заподіяв численні ножові ушкодження потерпілому під час конфлікту з неприязних відносин, на ґрунті пияцтва, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, завдавав удари ножем в життєво важливі органи потерпілого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажав настання таких наслідків.

Тому, рішення суду про застосування до ОСОБА_7 покарання наближеного до мінімальної межі, передбаченої санкцією статті кримінального Кодексу не можна визнати обґрунтованим. Приймаючи його, суд у вироку зазначив, що враховує і позицію потерпілої сторони, яка наполягала на суворішому покаранні, однак не навів у вироку переконливих доводів про доцільність більш м`якого покарання, а лише послався на обставини, які на думку суду пом`якшують покарання.

Твердження прокурора та представника потерпілої про те, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину, особі винного та є несправедливим через м`якість покарання колегія суддів вважає обґрунтованим.
Обираючи покарання ОСОБА_7 , колегія суддів на підставі ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за ст..12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, та обставин встановлених судом першої інстанції та перевірених при апеляційному розгляді справи, тобто умисне вчинення обвинуваченим злочину, даних про особу винного, сукупність обставини, що пом`якшують покарання, у тому числі, щире каяття, обставин, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілої та вважає за необхідне обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає правильною вимогу прокурора в апеляційній скарзі в частині вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні. Відповідно ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів. Як видно зі справи (а.с.163, 170, 177, 184, 192, 200, 208, 216, 229) під час досудового розслідування проводились судові експертизи вартість яких складає згідно довідок про витрати на проведення судових експертиз 3368 грн. 82 коп., яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів
ЗАСУДИЛА:
Апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Дубенського міськрайонного суду від 28 квітня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Визнати винуватим та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.115 КК України 12 років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 3368 грн. 82 коп. в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній тримання під вартою.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3