В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 22.05.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003650 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, не одруженої, студентки ВФ НОМЕР_1 , працюючої не офіційно, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 22 травня 2014 року о 03 годині 00 хвилини, перебуваючи в приміщенні сауни по АДРЕСА_2 , підбурювана жагою особистої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, вирішила здійснити крадіжку чужого майна, а саме мобільного телефону марки «НТС 301-е DESIRE 2», який належить ОСОБА_5 . З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння та спав, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, з корисливих мотивів викрала мобільний телефон марки «НТС 301-е DESIRE 2» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_5 та вартість якого відповідно до висновку експерта № 476 від 23.06.2014 року складає 1903,34 грн. В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла та викраденим розпорядилась на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1903,34 грн.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 суду повідомила, що вину у вчиненні злочину визнає повністю та суду пояснила, що вона перебуваючи в сауні по АДРЕСА_2 , попередньо перебуваючи в конфліктній ситуації з потерпілим, викрала його мобільний телефон. В цей час потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння та спав, а тому її дій не бачив. В подальшому викрадений мобільний телефон продала на центральному ринку, а виручені кошти витратила на власні потреби. Шкоду потерпілому не відшкодувала. Після викрадення мобільного телефону, потерпілий ОСОБА_5 її телефонував з приводу крадіжки його мобільного телефону, проте вона йому повідомила, що їй не відомо де його телефон.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він разом із знайомими 22.05.2014 року поїхав в «чебуречну», де зустрів ОСОБА_6 , яка теж була зі своїми друзями. Всі разом вони поїхали на автовокзал, де ще вживали спиртні напої, а потім поїхали в сауну по АДРЕСА_2 . Відпочиваючи в сауні, він заснув, мобільний телефон залишився на столі, а коли прокинувся, то мобільного телефону не було. Коли він прокинувся та виявив крадіжку телефону, він телефонував на свій телефон, проте телефонний дзвінок збили, а потім він був відключений. Зателефонувавши до ОСОБА_4 , вона йому повідомила, що їй не відомо, де його мобільний телефон. Шкоду йому не відшкодовано, в зв`язку з чим ним заявлено позов у справі, який він просить задоволити.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 22.05.2014 року з заявою про вчинення злочину звернувся ОСОБА_5 , що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.05.2014 року. Згідно вказаної заяви він повідомив, що 22.05.2014 року приблизно о 03:00 год. він спільно з знайомими перебував в приміщенні сауни, яка розташована по вул. 600-річчя в м. Вінниці та о 06:00 год. він виявив, що у нього зник мобільний телефон марки «НТС 301-е DESIRE 2» вартістю 2000 гривень ІМЕІ НОМЕР_2 .

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 22.05.2014 року, що підтверджується витягом від 23.05.2014 року з ЄРДР.

З висновку судово-товарознавчої експертизи № 476 від 23.06.2014 року вбачається, що вартість мобільного телефону марки «НТС 301-е DESIRE 2» станом на 22.05.2014 року, якщо він був придбаний 12.12.2013 року в магазині «МОYО» за 2087,00 грн., могла складати 1903,34 гривні.

Аналіз показань обвинуваченої і потерпілого, досліджених доказів свідчить, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки чужого майна є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченої її показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, а саме таємний спосіб викрадення, умисні дії ОСОБА_4 , корисливий мотив та мету, розмір завданих збитків.
ОСОБА_4 добровільно повідомила суду всі обставини вчинення злочину, які узгоджуються з поясненнями потерпілого та даними, що містяться в висновку судово-товарознавчої експертизи від 23.06.2014 року. Вказані докази в сукупності доводять винуватість обвинуваченої, є достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченої.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , кваліфікує дії обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 06.06.2014 року № 1526-м та довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 13.06.2014 року № 2-3539 вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному та психіатричному обліку у вказаних закладах не перебуває.
З вимоги ІЦ УМВС України у Вінницькій області від 17.09.2014 року вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисний корисливий злочин середньої тяжкості, вину у вчиненні злочину визнала, завдану потерпілому матеріальну шкоду не відшкодувала, офіційно не працює, має на утриманні малолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, думки потерпілого щодо міри покарання, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, яка вину визнала, проте шкоду потерпілому не відшкодувала суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, наявність пом`якшуючої покарання обставини у виді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність на утриманні обвинуваченої малолітньої дитини, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з застосуванням положень ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином, а саме матеріальної шкоди в сумі 1903,34 гривень, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що цивільний позов потерпілого про стягнення з обвинуваченої на його користь 1903,34 гривень матеріальних збитків, підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_4 потерпілому завдано збитки на вказану суму, розмір якої підтверджується висновком експертизи.
Крім того, з обвинуваченої слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідкою про витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0003650 до висновку експерта від 23.06.2014 року № 476 становлять 245,70 гривень.
Керуючись ст. 185 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування шкоди завданої злочином задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1903,34 гривень матеріальної шкоди, завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в сумі 245,70 гривень.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: