Постанову виніс - НОВІКОВ О. М.
№ 10-5-2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2007
року м.
Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі: головуючого - полковника
юстиції ГОВОРУХИ В. І., суддів полковника юстиції ПАЛЕНИКА І. Г. та
підполковника юстиції ПОЛОСЕНКА В.
С, при секретарі ОСТАПОВІЙ І. В.., за участю прокурора відділу
військової прокуратури Центрального регіону України капітана юстиції БАЙДИ О. В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією військового прокурора
Черкаського гарнізону на постанову військового місцевого суду Черкаського
гарнізону від 21 березня 2007 року,

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2007
року військовий місцевий суд Черкаського гарнізону, розглянувши подання слідчого
військової прокуратури Черкаського гарнізону старшого лейтенанта юстиції СУКАЧА
В. В. про обрання стосовно ОСОБА_1, обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 423 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту, виніс постанову про відмову в задоволенні вказаного подання.

Згідно
постанові, органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що в
грудні 2006 року, являючись командиром військової частини А 3281, тобто
військовою службовою особою, зловживаючи службовим становищем, зобов'язав своїх
підлеглих провести оцінку сталевих шоломів з відображенням недостовірної
інформації щодо їх незадовільного стану та непридатності для подальшого
використання. Тим самим було занижено оцінку зазначеного спеціального майна до
36 копійок за штуку.

На підставі
фіктивних актів, в період з 6 по 20 лютого 2007 року ОСОБА_1 незаконно вивіз з
території частини 68445 штук сталевих шоломів на загальну суму понад 130 тисяч
грн. та передав їх третім особам.

12 березня 2007
року порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем
посадовими особами військової частини А 3281 за ознаками злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 423 КК України. Цього ж дня ОСОБА_1 був затриманий за підозрою у
вчиненні злочину.

15 березня 2007
року відносно ОСОБА_1 була порушена кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 423 КК України.

Цього ж дня
військовим місцевим судом Черкаського гарнізону термін затримання підозрюваного
ОСОБА_1 було продовжено до 21 березня 2007 року.

21 березня 2007
року ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 423 КК України.

Не погоджуючись
з рішенням суду, прокурор подав апеляцію, в якій просить постанову від 21
березня 2007 року скасувати та постановити інше рішення.

В обгрунтування
апеляції прокурор вказує, що в ході слідчої перевірки за фактом зловживання
службовим становищем посадовими особами військової частини А 3281 майор ОСОБА_1
особисто вживав заходів щодо приховування вчиненого ним посадового злочину
підлеглими йому та іншими особами, які складали і підписували фіктивні
документи про видачу та отримання шоломів сталевих з військової частини, що
стало однією з підстав
його затримання, тому
він діятиме аналогічно
перешкоджаючи

2

встановленню істини в справі, що не враховано судом
першої інстанції при розгляді подання.

Крім того,
прокурор вказує, що по справі не встановлено та не допитано осіб, які за
сприяння ОСОБА_1 та його особистими розпорядженнями підлеглим особам на
складання фіктивних документів та видачу військового майна без реєстрації
транспортних засобів і належних на те документів, вивезли понад 83000 сталевих
шоломів на пункти прийому металобрухту, спричинивши державі збитки на суму
понад 160000 грн..

Також апелянт
зазначає про те, що ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому злочині не визнає і
відмовляється давати покази, що свідчить про його суспільну небезпеку і
достатні підстави вважати, що
він продовжуватиме надалі
свою злочинну діяльність
та ч перешкоджатиме встановленню істини в справі.

У зв'язку з цим,
прокурор вважає, що викладений в постанові висновок суду не в повній мірі
відповідає фактичним обставинам справи та винесений без достатніх для цього
підстав.

Заслухавши
доповідача, виступ прокурора в підтримку апеляції, а також перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляції, військовий
апеляційний суд приходить до наступного.

Так, відповідно
до ст. 155, ч. 1 КПК України, взяття під варту як запобіжний захід
застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Крім цього, як
роз'яснив Пленум Верховного суду України № 4 від 25.04. 2003 року, що при
обранні вказаного запобіжного заходу повинні бути достатні підстави вважати, що
підозрюваний (обвинувачений) у вчиненні злочину може ухилитися від слідства і
суду або перешкоджати встановленню істини в справі чи продовжувати злочинну
діяльність.

Як вбачається із
судового рішення та матеріалів справи, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 423 КК України, за яке передбачено покарання
понад 3 роки. Разом з цим судом встановлено, що обвинувачений має на утриманні
малолітню дитину, характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності
притягується вперше, його родина не має постійного житла, а проживає у
непрацездатних батьків.

Дані про те, що
перебуваючи на волі, ОСОБА_1 може ухилитися від слідства та суду чи
перешкоджати встановленню істини в справі із представлених матеріалів
кримінальної справи не вбачаються, і не навів їх прокурор під час апеляційного
розгляду справи.

Зважаючи на
вказані обставини, суд регіону приходить до висновку, що рішення місцевого суду
є законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим апеляція підлягає відхиленню.

На підставі викладеного
та керуючись ст. ст. 362, 366, 377 і 382 КПК України, військовий апеляційний
суд Центрального регіону,

УХВАЛИВ:

Постанову
військового місцевого суду Черкаського гарнізону від 21 березня 2007 року про
відмову у задоволенні подання слідчого військової прокуратури Черкаського
гарнізону старшого лейтенанта юстиції СУКАЧА В. В. про обрання обвинуваченому
ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - залишити без зміни, а
апеляцію прокурора - без задоволення.