Дело № 523/4874/15-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

17.06.2015 Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

в присутності неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м.Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2014 року ОСОБА_9 , знаходячись в парадній будинку АДРЕСА_2 , шляхом зловживання довірою неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попросив у останнього мобільний телефон марки «LG А390», імей НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, вартістю 600 гривень, завіривши потерпілого, що, поверне мобільний телефон наступного дня, після чого, не маючи намір його повертати, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись телефоном на свій розсуд, здавши його до ломбардного відділення ПТ «Чесний ломбард», який розташований в місті Одесі, на проспекті Добровольського, будинок 109, тим самим завдавши потерпілому шкоди на суму 600 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе визнав повністю, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, у скоєному розкаюється, матеріальний збиток відшкодував.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, допитавши потерпілого та його представника щодо матеріальних претензій та міри покарання.

Потерпілий ОСОБА_7 та його законний представник надали суду письмові заяви, в яких пояснили, що майнову шкоду обвинувачений відшкодував в повному обсязі, просили суворо не карати.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані:

- по ст.190 ч.1 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховуються відсутність офіційного місця роботи, той факт, що раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, добре характеризується за місцем мешкання. Також враховується думка потерпілого та його законного представника, які просили суворо не карати обвинуваченого.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства із застосуванням громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

Міра запобіжного заходу не обиралась, тому скасуванню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження продовжити зберігати в прокуратурі Суворовського району м.Одеси.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам розгляду.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: