Ухвала

іменем україни

21 серпня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Франтовської
Т.І.,суддів:при секретарі за участю
прокурораЛагнюка М.М., Суржка А.В.,
Сідько В.В.,Матюшевої О.В., розглянувши
в судовому засіданні кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000001 та № 0000003, за
обвинуваченням

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК
України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2013 року ОСОБА_6
засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки; визнано невинуватим у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.
342 КК України та виправдано у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
кримінального правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від
10 грудня 2013 року вирок суду першої
інстанції щодо ОСОБА_6 в частині його
засудження за ч. 1 ст. 263 КК України
скасовано та закрито кримінальне
провадження в цій частині у зв'язку з
відсутністю в його діях складу
кримінального правопорушення. В решті
вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, який брав
участь в розгляді кримінального
провадження в суді апеляційної
інстанції, просить скасувати ухвалу
суду апеляційної інстанції, в зв'язку з
істотним порушенням кримінального
процесуального закону, вважаючи судове
рішення апеляційної інстанції по
справі необґрунтованими та
немотивованими. Вважає, що матеріали
кримінального провадження слід
направити на новий апеляційний
розгляд.

Як убачається з вироку суду, ОСОБА_6
визнаний винним у тому, що у
невстановлений досудовим
розслідуванням час та у
невстановленому досудовим
розслідуванням місці у невстановленої
особи умисно незаконно, без
передбачуваного законом дозволу,
придбав пістолет системи Макарова
калібром 9 мм серії НОМЕР_2 1974 року
випуску та 8 патронів калібром 9 мм до
нього який став незаконно зберігати та
носити при собі.

20 листопада 2012 року о 12.40 год. ОСОБА_6, не
маючи відповідного передбачуваного
законом дозволу на зберігання
вогнепальної зброї, зберігаючи при
собі пістолет системи Макарова
калібром 9 мм серії НОМЕР_2 1974 року
випуску та 8 патронів калібром 9 мм до
нього, прийшов на територію
автомобільної стоянки, яка розташована
біля будинку № 416 по вул. Дніпровській
м. Павлограді.

У вказаний час на територію вказаної
автомобільної стоянки підійшли
співробітники УБОЗ ГУМВС в Донецькій
області ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10

ОСОБА_6, який сприйняв працівників
міліції за осіб, які хочуть завдати
шкоди його життю, витяг з поясу штанів
зазначений пістолет системи Макарова з
8 патронами калібром 9 мм до нього і
почав тікати в бік вул. Ленінградської
м. Павлограда, де намагався сховатися у
дворах житлових будинків. Перебуваючи
на території, прилеглій до будинку 3-А
вул. Ленінградській в м. Павлограді,
біля магазину «АТБ», тікаючи від
працівника УБОЗ УМВС України в
Донецькій області ОСОБА_7, ОСОБА_6
мимоволі здійснив постріл з пістолету,
а в подальшому приблизно о 13.10 год. під
час переслідування працівниками УБОЗ
ГУМВС України в Донецькій області
ОСОБА_6 сховав пістолет у підвальному
приміщенні будинку № 5 по вул.
Комарова у м. Павлограді , який 20
листопада 2012 року о 14.00 год.
працівниками міліції було виявлено та
вилучено.

Крім того, ОСОБА_6 обвинувачувався у
тому, що 20 листопада 2012 року
приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи на
автостоянці, що розташована біля буд. №
416 по вул. Дніпровській м.
Павлограда, до нього підійшли
співробітники УБОЗ ГУМВС в Донецькій
області ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10, які в порядку виконання
доручення слідчого Городцкова М.І.,
мали встановити місце проживання
свідка по кримінальній справі № -
ОСОБА_6 та вручити йому повістку про
виклик до слідчого. 20 листопада 2012 року
приблизно о 12 год. 40 хв. зазначені
працівники міліції представились та
повідомили ОСОБА_6, що йому необхідно
з'явитись до слідчого Городцкова М.І.
для проведення слідчих дій. ОСОБА_6
достовірно знаючи, що вказані особи є
працівниками правоохоронного органу
та знаходяться при виконанні службових
обов'язків, маючи умисел на чинення
опору працівникам правоохоронного
органу, спілкуватися з ними відмовився
та не бажаючи виконувати їх законні
вимоги , а саме отримати повістку про
виклик до слідчого, дістав за поясу
штанів пістолет системи Макарова та
пересмикнувши затвор, висловлюючи
наміри про застосування пістолету,
направивши пістолет на працівника
міліції ОСОБА_7 почав тікати у бік вул.
Ленінградської м. Павлограда, де
намагався сховатися у дворах будинків.
Перебуваючи на території, прилеглій до
буд. 3-а вул. Ленінградської, неподалік
магазину «АТБ», тікаючи від працівника
УБОЗ ГУМВС в Донецькій області
ОСОБА_7, ОСОБА_6 здійснив постріл з
пістолету, а в подальшому приблизно о 13
год. 10 хв. під час переслідування
працівниками УБОЗ ГУМВС в Донецькій
області, ОСОБА_6 сховав пістолет
системи Макарова калібром 9 мм серії
НОМЕР_2, 1974 року випуску, та 7 патронів до
нього у підвальному приміщенні буд. № 5
по вул. Камарова у м. Павлограді.

Заслухавши доповідь суді, думку
прокурора Матюшевої О.В., яка не
підтримала касаційну скаргу прокурора
та просила залишити її без задоволення,
перевіривши матеріали кримінального
провадження та обговоривши наведені у
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_6
обвинувачувався в незаконному носінні,
зберіганні придбанні вогнепальної
зброї, бойових припасів без
передбаченого законом дозволу та йому
було пред'явлене обвинувачення у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

З матеріалів кримінального
провадження вбачається, що суд,
належним чином оцінивши представлені
та досліджені в судовому засіданні
докази, зокрема, показання
обвинуваченого ОСОБА_6, потерпілого
ОСОБА_7., показання свідків ОСОБА_11,
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та
обґрунтовано прийшов до висновку, що 10
листопада 2012 року ОСОБА_6 пістолет на
місце пригоди не приносив, оскільки,
цей пістолет дістав та тримав в руках
ОСОБА_7, умислу на незаконне придбання
та зберігання вогнепальної зброї у
ОСОБА_6 не було, доводи досудового
слідства про те, що ОСОБА_6 витягнув
пістолет із-за пояса нічим, окрім
показань зацікавлених осіб не
підтверджені, а тому його участь в
незаконному носінні, зберіганні
придбанні вогнепальної зброї, бойових
припасів без передбаченого законом
дозволу, тобто у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не
доведена.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку, що участь ОСОБА_6 в
незаконному носінні, зберіганні,
придбанні вогнепальної зброї, бойових
припасів без передбаченого законом
дозволу, тобто у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України не
доведена, в зв'язку з чим скасував в цій
частині вирок районного суду і закрив
кримінальне провадження на підставі п.
2 ч. 1 ст. 284 КПК України за
відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім того, як об'єктивно було
встановлено в ході судового розгляду
кримінального провадження, сторона
обвинувачення не надала суду ніяких
доказів того, що працівники УБОЗ ГУМВС
в Донецькій області ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 20
листопада 2012 року представилися ОСОБА_6
пред'явивши службові посвідчення й
намагалися вручити останньому
повістку про виклик до слідчого. Самої
повістки не було долучено до
матеріалів провадження, а про її
існування орган досудового слідства
зробив висновок лише на підставі
показань вищезазначених працівників
міліції. Крім того, свідки ОСОБА_12,
ОСОБА_15, ОСОБА_13, ОСОБА_14 та
ОСОБА_16 дали показання, що 20 листопада
2012 року до ОСОБА_6 на автостоянці
підійшли особи в цивільному не
представились та не показали
останньому свої службові посвідчення.
Враховуючи зазначене, суд
обґрунтовано дійшов висновку про
відсутність в діях ОСОБА_6 складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши
доводи скарги прокурора в частині
виправдання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 342 КК
України, об'єктивно прийшов до висновку
про правильність прийнятого судом
рішення навівши мотиви такого рішення.

З цими висновками погоджується і
колегія суддів та вважає, що у
касаційній скарзі не наведено
обставин, передбачених ст. 412 КПК
України, які б свідчили про істотні
порушення вимог кримінального
процесуального закону, що перешкодили
б суду постановити законне та
обґрунтоване рішення, тим більше, що
апеляційний суд з достатньою повнотою
дослідив матеріали справи, які
стосуються об'єму обвинувачення
ОСОБА_6.

Доводи касаційної скарги прокурора про
порушення апеляційною інстанцією норм
процесуального закону, так як суд
повторно не дослідив обставини,
встановлені під час кримінального
провадження та дав іншу оцінку доказам
у справі, на думку колегії суддів, є
безпідставними. Відповідно до вимог ч. 3
ст. 404 КПК України за клопотанням
учасників судового провадження суд
апеляційної інстанції зобов'язаний
повторно дослідити обставини ,
встановлені під час кримінального
провадження, за умови, що вони
досліджені судом першої інстанції не
повністю або з порушеннями, та може
дослідити докази, які не
досліджувались судом першої інстанції,
виключно якщо про дослідження таких
доказів учасники судового провадження
заявляли клопотання під час розгляду в
суді першої інстанції або якщо вони
стали відомі після ухвалення судового
рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження до суду
апеляційної інстанції таких клопотань
від учасників судового провадження не
надходило, а докази судом першої
інстанції були досліджені
безпосередньо, повно та у
відповідності до вимог кримінального
процесуального закону.

Крім того, як вбачається зі змісту
ухвали апеляційного суду, наведені у
касаційній скарзі доводи прокурора, за
своїм змістом аналогічні доводам
апеляції поданої прокурором на вирок
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 20 травня
2013 року, і на них надано обґрунтовані
відповіді.

Ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст. 419 КПК України та з
наведеними в ній висновками
погоджується і колегія суддів.

Істотних порушень вимог кримінального
процесуального закону, неправильного
застосування кримінального закону, які
були б підставою для зміни судових
рішень щодо ОСОБА_6, колегією суддів не
встановлено, а тому підстав для
задоволення касаційної скарги
прокурора, колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав
участь в розгляді кримінального
провадження в суді апеляційної
інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 10 грудня
2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції,
відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України,
набирає законної сили з моменту
проголошення.

Судді:

_________________ ________________
________________

М.М. Лагнюк Т.І. Франтовська А.В. Суржок