Справа №-613/2001/14-к Провадження №-1-кп/613/37/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2015 року м. Богодухів
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Богодухова Харківської області, розлученого, з професійно-технічною освітою, українця, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,
за ч.2 ст.263 КК України,-
ОСОБА_4 27 листопада 2014 року, близько 09 год. 00 хв. знаходячись у лісі біля колишнього військового полігону, який розташований поблизу АДРЕСА_1 , де у лісосмузі знайшов металевий предмет, по типу ніж, який забрав та став носити при собі, з метою використання у власних потребах.
27 листопада 2014 року о 13 год. 45 хв., ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні залу очікування вокзалу ст.Богодухів ДП «Південна залізниця», розташованого на території м.Богодухова, з метою погрітися, маючи при собі металевий предмет, по типу ніж, був зупинений працівниками міліції, які в присутності понятих в пакеті чорно-фіолетового кольору, виявили та вилучили металевий предмет, згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВСУ на ПЗ № 374 від 01.12.2014 року, є холодною зброєю колючо-ріжучої дії, виготовлений з застосуванням промислового обладнання по типу мисливських ножів загального призначення, який він носив без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю та пояснив, що він дійсно знайшов в лісі неподалік полігону ніж та коли знаходився в приміщені вокзалу до нього підійшли працівники міліції, які його вилучили.
Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу і кваліфікує його дії за ч.2 ст.263 КК України.
При призначенні покарання підсудному ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, характеристику особистості підсудного, яка полягає в тому, що він раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога. Згідно змісту акта судово - наркологічної експертизи № 1028 від 09 грудня 2014 року, ОСОБА_4 страждає синдромом залежності від алкоголю, потребує лікування від алкоголізму.
Обставиною, яка пом`якшує покарання для підсудного , суд визнає його щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання для підсудного, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обравши підсудному ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі , застосувати ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та обов"язків, передбачених ст.76 ч.1 п.3 та п.4 КК України. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого, попередження нових злочинів, а тому його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.
Суд вважає за необхідне примусове лікування від алкоголізму відносно ОСОБА_4 не застосовувати, оскільки відсутні підстави, передбачені ст. 96 КК України.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення криміналістичної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з підсудного ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 368 грн. 94 коп.
Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 ч.1 п.3, п.4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.
Речовий доказ по справі: ніж, що знаходяться в камері зберігання речових доказів ЛВ на ст.Харків-Пас (квитанція №70) - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), в доход держави, витрати по справі за проведення експертизи в сумі 368 гривень 94 копійки.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя