Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/287/15-к
№ провадження 1-кп/624/41/15
В И Р О К
Іменем України

смт. Кегичівка 13 травня 2015 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , сторін: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представників служби у справах дітей Кегичівської РДА ОСОБА_7 , кримінальної міліції у справах дітей ВМ (смт.Кегичівка) Сахновщинського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 , Кегичівського ПТУ-60 ОСОБА_9 , у залі суду,розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження №0000088 за яким

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Чапаєве Кегичівсь кого району Харківської області, українець, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, навчається у Кегичівському ПТУ №60 за спеціальністю водій-тракторист, зареєстрова ний у закріпленому житлі по АДРЕСА_1 , мати позбавлена батьківських прав, фактично проживає по АДРЕСА_2 , засуджений Кегичівським районним судом Харківської області:

1) 13.03.2014р. за ч.3 ст. 185 КК до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

2) 04.06.2014р. за ч.3 ст. 185,ч.4 ст.70 КК до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 р;

обвинувачується за ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2015р.,приблизно о 23год., ОСОБА_4 умисно, таємно, з корисливих спонукань та метою заволодіння чужим майном, розбивши вікно, проник до магазину ФОП « ОСОБА_10 » по АДРЕСА_3 , звідки вчинив крадіжку товарно-мате ріальних цінностей, а саме: телефонів: «Lenovo» моделі «А 228 Т» IMEI НОМЕР_1 , з зарядним пристроєм до телефону, вартістю-1214,00 грн.; «Lenovo» моделі «А 316» IMEI НОМЕР_2 , з зарядним пристроєм до телефону вартістю 1551,00 грн.;«Lenovo» моделі «А 390 Т» IMEI НОМЕР_3 вартістю 1406,00 грн.;«Lenovo» моделі «А 376 » IMEI НОМЕР_4 вартістю 1592,00 грн.; «Lenovo» моделі «А 208 Т» IMEI НОМЕР_5 вартістю 823,00 грн.;«Nokia» моделі « 220 » IMEI НОМЕР_6 вартістю 747,00 грн.; «Nokia» моделі « 220 » IMEI 74728 вартістю 747,00 грн.; «Nokia» моделі « 220 » IMEI 80185 вартістю 747,00 грн.;«Samsung» моделі «S-7262» IMEI НОМЕР_7 вартістю 1668,00 грн.;«Nokia» моделі « 220 » IMEI 87828 вартістю 747,00 грн.; «GPS Prestigio-Gevision 4050» вартістю 1318,00 грн.; карту пам`яті «Good Rаm mikro SDHC 32 GB» вартістю 348,00 грн.; карту пам`яті «SP Silikon Power mikro SDHC 8 GB» вартістю 111,00 грн.; фотоапарату «SONI» вартістю 1360,00 грн.; «USB Cable Serteс» вартістю 50 грн., USB кабелю (1штука) вартісю 50 грн.;- «USB» кабелю (3 штуки, білого кольору) загальною вартістю 150 грн.;«POWER ADAPTER» (2 штуки) загальною вартістю 108 грн.;7 карток поповнень мобільного рахунку на (40 грн.) оператора «МТС» загальною вартістю 301 грн; 9 карток поповнень мобільного рахунку на (40 грн.) оператора «Київстар» загальною вартістю 387 грн., та гроші готівкою 7467,00 грн., на загальну суму 22892 грн., належних ОСОБА_11 , а також блютуз- гарнітури марки «Nokia» моделі «ВН-104» на суму 168 грн. належної ОСОБА_12 , спричинивши їм матеріальну шкоду на зазначену суму.

Ці дії кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно.

У судовому засіданні прокурор обвинувачення підтримав, обвинувачений винним себе визнав повністю, дати показання погодився.

Відповідно до ст.349 КПК, з`ясувавши думку учасників провадження та відсутність їх заперечень, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, заслуховуванням законного представни ка, представників служби у справах дітей, кримінальної міліції та навчального закладу, дослідженням документів про дані стосовно особи обвинуваченого, умов його життя та виховання, щодо речових доказів, процесуальних витрат. З`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин і не мають сумнівів у добровільності своєї позиції, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений усі обставини повністю підтвердив. Розбивши вікно, проник до магазину, викрав гроші, телефони, фотоапарат та цінності. Гроші витратив, фотоапарат продав, решту повернуто. Уточнив, що про крадіжку ні з ким не радився, дорослих підбурювачів не мав, у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілі, належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, у нього не з`явились, про поважні причини неприбуття не повідомили, подали заяви про відсутність претензій і проведення розгляду за їх відсутності. Заслухавши думку учасників провадження, враховуючи відсутність їх заперечень, а також можливість з`ясувати всі обставини за наявними доказами, суд, на підставі ст.325 КПК, визнав можливим провести розгляд без цих осіб.

У судовому засіданні досліджені: копії особистих документів обвинуваченого, характеристики за місцем його проживання та навчання, медичні довідки про стан здоров`я та судимості, копії вироків, акти обстеження умов проживання, висновки експертиз, розписку про отримання викраденого тощо.

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Заслухавши показання, дослідивши докази, суд вважає, що обвинувачення доведене повністю, викладені в ньому діяння мали місце, містять склад кримінального правопорушення. Встановлено, що обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань, повторно, шляхом проникнення до приміщення магазину, вчинив крадіжку чужого майна, отже, ці дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК. Він є винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, і підлягає покаранню.

Згідно зі ст.12 КК України, кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Враховується, що збитки відшкодовані шляхом повернення викраденого, потерпілі про претензії не заявляють.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.1,3 ч.1 ст.66 КК, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою обвинуваченого під час провадження, його показаннями, а також вчинення злочинів у неповнолітньому віці.

Обставини, що обтяжують покарання, обвинуваченням не зазначені.

У зв`язку з вчиненням інкримінованих дій у неповнолітньому віці, встановлено, що обвинувачений має судимості за скоєння тяжких злочинів, перебуває на профілактичному обліку. Під час з`ясування умов його життя та виховання у навчальному закладі встановлено, що він характеризується як такий, що має закріплене житло та навчається, але неналежним чином ставиться до своїх обов`язків, є дитиною, що опинилась у складних життєвих обставинах, позбавлений батьківського піклування, пройшов медичну комісію, перебуває на обліку з приводу астеноневротичного синдрому. Дорослих підбурювачів не встановлено.

При визначенні покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що раніше засуджений за скоєння аналогічних злочинів, тяжкість та інші обставини злочину, його скоєння під час перебігу іспитового строку за попередніми судимостями. Тому, вважає за необхідне призначити йому покаранняу виді позбавлення волі у межах санкцій відповідних норм закону, з урахуванням обмежень ст.102 КК, підстав для застосування ст.ст.69,104 КК суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.102 КК, враховуючи асоціальну поведінку та неповнолітній вік обвинуваченого, необхідність його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, покарання має відбуватись у спеціальній виховній установі.

У зв`язку з цим, підстав для призначення неповнолітньому обвинуваченому громадського вихователя не знайдено.

Оскільки злочин вчинений після постановлення попереднього вироку цього ж суду від 04.06.2015р., покарання призначається із застосуванням ст.71 КК, з урахуванням ч.3 ст.78 КК. Суд вважає, що таке покарання є необхідним та виправданим для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою цього суду від 13.05.2015р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстав для його зміни чи скасування не знайдено. Інші заходи, крім запобіжного, не застосовувались, арешт на майно не накладався, позов не заявлявся.

Про стягнення витрат на залучення експерта не заявлено, у зв"язку з відсутністю у обвинуваче ного майна та коштів, підстав для цього у даному провадженні не вбачається.

Речові докази під час досудового слідства передані власникам.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 484-491, 496 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і призначити покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК, частково приєднати до нього покарання, призначене за вироком Кегичівського районного суду Харківської області від 04.06.2015р. (5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки).

Остаточно, за сукупністю обох вироків, призначити покарання - 5 років 1 місяць позбавлення волі у спеціальній виховній установі.

Початок строку відбування покарання відраховувати з 13.05.2015 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через цей районний суд, протягом 30 днів: обвинуваченим з моменту отримання його копії, рештою учасників - з часу його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку вручити учасникам провадження, а також направити органам опіки і піклування за місцем проживання неповнолітнього обвинуваченого, службі у справах дітей Кегичівської РДА, Кегичівському районному центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, педагогічному колективу Кегичівського ПТУ №60.

Суддя ОСОБА_1