АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/224/15 Справа № 176/1788/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
законного представника

потерпілої ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_10
розглянувши 11 лютого 2015 року в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000022 відносно ОСОБА_10 , за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, на вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року,

встановила:
Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Жовті Води, громадянку України, раніше не судиму,

визнано невинуватою та виправдано на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення передбаченого ст.166 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_10 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України за наступних обставин.

Органами досудового слідства встановлено, що ОСОБА_10 , будучи матір`ю малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , злісно не виконувала встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

Малолітня ОСОБА_8 переважний час проживала разом з бабусею ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 .

З 10 грудня 2012 року малолітня ОСОБА_11 проживала з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

25 грудня 2012 року, перебуваючи в кімнаті за місцем проживання матері, в той час коли мати була відсутня вдома, малолітня ОСОБА_11 , готуючи собі чай, вилила на себе окріп з водою на обидві ноги, що призвело до опіків 8% обох стегон 2 -го ступеню.

ОСОБА_10 , будучи матір`ю малолітньої дочки ОСОБА_12 , в порушення вимог ч.2 ст. 150 сімейного кодексу України, в період з 25 по 31 грудня 2012 року, за наявності у дитини термічних опіків обох стегон до 8% загальної площі тіла, не виконувала обов`язків щодо піклування про здоров`я хворої дитини, що виразилось в тому, що протягом семи днів вона не зверталась за кваліфікованою медичною допомогою, що завдало дитині тяжких наслідків у вигляді фізичних та моральних страждань протягом тривалого періоду, оскільки дитина відчувала біль від опіків, що давало негативний вплив на загальний стан її здоров`я через відсутність кваліфікованої медичної допомоги.

За втручання в ситуацію ОСОБА_9 лише 31 грудня 2012 року дитині була надана кваліфікована медична допомога. При огляді дитини лікарями було встановлено, що стан ОСОБА_12 середнього ступеня важкості через ускладнення в зв`язку з нагноєнням. Того ж дня малолітню ОСОБА_12 було направлено санітарним транспортом в супроводі фельдшера в обласну дитячу лікарню м. Дніпропетровська, де в подальшому дитина була госпіталізована і перебувала на лікуванні.

В апеляції:

Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, а висновки суду викладені у ньому не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а сам вирок підлягає скасуванню.

Так вказує, що суд виправдовуючи ОСОБА_10 зазначив, що кримінальне правопорушення яке інкримінується обвинуваченій не вказує на тривалість, системність та багаторазовістю невиконання нею батьківських обов`язків, а також те, що судом не встановлено невиконання ОСОБА_10 будь-яких інших встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною

На його думку, зазначені висновки суду першої інстанції щодо підстав виправлення обвинуваченої є суперечливими та непослідовними, оскільки суд то вказує на недоведеність вини ОСОБА_10 в пред`явленому обвинуваченні, то зазначає про відсутність в її діянні складу злочину.

Крім того, судом не взято до уваги висновок судово-медичного експерта № 34 від 05.06.2013, в частині висновку про те, що в той час, коли неповнолітній потерпілій не надавалася кваліфікована медична допомога, вона відчувала біль від опіків, що надавало негативний вплив на загальний стан її здоров`я.

Тяжкі наслідки за даним складом злочину - ознака оціночна. Під тяжкими наслідками слід розуміти різні види фізичної або моральної шкоди, заподіяної дитині.

Не може бути визнано що в період з 25 грудня по 31 грудня 2012 року ОСОБА_10 виконувала батьківські обов`язки відносно дочки ОСОБА_12 , бо саме протягом цих 7 днів, дитина зазнала цілодобових фізичних і моральних страждань, відчувала постійний біль без отримання кваліфікованої медичної допомоги за наявності термічного опіку тіла 8% обох ніг, зазначений період з життя дитини і є тими тяжкими наслідками для дитини, які перебувають у прямому причинному зв`язку із злісним невиконанням матір`ю встановлених законодавством обов`язків і спричиняє дитині тяжких наслідків, завдання дитині яких припинено, завдяки втручання ОСОБА_9 , яка вжила заходів для доставляння дитини до лікарні та забезпечення надання їй медичної допомоги.

Просить скасувати виправдувальний вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року стосовно ОСОБА_10 , ухвалити свій вирок, яким визнати винною ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України і призначити їй покарання у вигляді двох років обмеження волі та на підставі ст.ст.75,76 КПК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

Заслухавши доповідача, прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції, потерпілу ОСОБА_8 та її законного представника ОСОБА_9 , які були згодні з вироком, обвинувачену ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ст.166 КК України, об`єктивна сторона передбаченого нею злочину полягає у злісному невиконанні батьками встановлених законом обов`язків по нагляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки для неї. При цьому між діями (бездіяльністю) батьків та настанням тяжких наслідків для їхньої дитини має бути причинний зв`язок.

Як правильно навів у вироку суд, невиконання таких обов`язків може проявлятися у: залишенні в продовж тривалого строку потерпілого без будь-якого нагляду; ухиленні від виховання дітей (у тому числі незабезпеченні відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпеченні потерпілим безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжитті заходів щодо їх лікування; безпідставному обмеженні в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучному створенні незадовільних побутових умов тощо.

В даному випадку, обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_10 , не вказують на тривалість строку, системність та багаторазовість невиконання нею своїх батьківських обов`язків. Не доведено переконливими доказами стороною обвинувачення і те, що на момент досліджуємої події представники влади, освітніх, медичних та інших закладів, органів опіки та піклування, громадяни неодноразово зверталися з приводу неналежного виконання ОСОБА_10 своїх батьківських обов`язків.

Так, із пояснень в судовому засіданні свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 випливає, що такий нещасний випадок, який стався із неповнолітньою ОСОБА_8 , був одиничним.

Як пояснила сама неповнолітня ОСОБА_8 , мати самостійно лікувала її, купувала в аптеці мазі та ліки. Почувалася вона непогано. Будь-яких негативних наслідків у неї не має. На частинах тіла, де були опіки, не має жодних шрамів чи пошкоджень. Одразу ж після лікарні, куди її направив черговий лікар і де вона перебувала кілька днів, вона стала відвідувати школу без будь-яких обмежень.

Мати обвинуваченої, свідок ОСОБА_9 , суду показала, що за наполяганням класного керівника ОСОБА_13 вона 30.12.2012 року забрала онуку ОСОБА_8 до себе додому, а потім відвезла до лікарні.

Опитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 показав, що ним проводилась судово-медична експертиза щодо неповнолітньої ОСОБА_8 . В ході експертизи встановлено, що отримані потерпілою тілесні ушкодження в наслідок опіків відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Також експерт пояснив, що первинна медична допомога потерпілій була надана вчасно, а кваліфікована медична - ні. Втім опіки, яких зазнала потерпіла, можуть лікуватися як в домашніх умовах так і в умовах лікарні. В медичних документах на ім`я потерпілої жодного разу не зазначено, що у дитини малися нагноєння ран, йшлося тільки про наявність опіків. Температура тіла, пульс, загальний стан дитини вказували лише на те, що будь-яких нагноєнь на опіках у дитини не було, оскільки всі перелічені показники були у нормі. Про це свідчив і стан раневих поверхонь.

Свідок ОСОБА_14 показав, що ним, як лікарем, було встановлено у потерпілої 2-у ступень опіків (8% тіла). Оскільки в разі наявності у дитини опіків більш ніж 3% тіла такі діти мають направлятися до опікового центру, то він видав направлення про госпіталізацію дівчини до опікового відділення обласної дитячої лікарні в м. Дніпропетровськ.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність причинного зв`язку між діяннями матері ОСОБА_16 та наслідками, що настали в результаті її дій.

Майже не єдиним доводом обвинувачення, про що йдеться і в апеляційної скарзі, це тяжкі наслідки, які зазнала потерпіла, на думку прокурора, у виді цілодобових фізичних і моральних страждань, постійного болю без отримання кваліфікованої медичної допомоги за наявності термічного опіку тіла 8% обох ніг та які перебувають у прямому причинному зв`язку із злісним невиконанням матір`ю встановлених законодавством обов`язків.

Втім, потерпіла ОСОБА_8 ні в судовому засіданні суду першої інстанції, ні в ході апеляційного розгляду не зазначала, що відчувала після опіку та дій матері якусь нестерпну біль або страждання. Це підтвердила і свідок ОСОБА_9 .

Отже, оцінивши в сукупності наведені та інші докази, суд обґрунтовано дійшов висновку, що вони не підтвердили вину ОСОБА_16 у злісному невиконанні нею встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинили тяжкі наслідки, а тому в діянні обвинуваченої відсутній склад злочину, передбачений ст.166 КК України.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування вироку, колегією суддів не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді провадження у суді першої інстанції залишити без задоволення.

Вирок Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року, відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: