Справа № 1- 26 2008 року.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«
27 » лютого 2008 року Ямпільський
райсуд

Сумської області

в складі :

головуючого судді - Філонової Ю.О.

при секретарі - Пархатській О.М.

за участю прокурора Калюжного С.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Ямпіль справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

народився с.Шатрище Ямпільського

району
Сумської обл. , українець,

гр.України, освіта середня, пенсіонер ,

одружений ,раніше не судимий ,

проживає АДРЕСА_1,

в скоєнні злочину передбаченого ч.1
ст.122 КК України , суд

В
С Т А Н О В И В :

27 жовтня 2007 року , біля 10 години 30 хвилин , ОСОБА_1, в яру , що
знаходиться поблизу його будинку
АДРЕСА_1 в с.Шатрище , побачив громадян
ОСОБА_2 та його батька ОСОБА_3, які зрубували дерево акації. Це не
сподобалося ОСОБА_1, тому він підійшовши ближче
почав їх лаяти та між ними виникла сварка , в ході якої ОСОБА_1, з метою заподіяння тілесних ушкоджень спустився в
яр до ОСОБА_2 де , умисно ,
дерев'яною палицею , яку приніс з собою , та тримав у руках , наніс ОСОБА_2 один удар в область нижньої
щелепи з лівої сторони.

Згідно
висновку судово- медичної експертизи потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді : садна на вушній раковині справа та за лівою вушною раковиною , перелому нижньої щелепи зліва ,
яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я , бо для загоєння
перелому потребується строк більше ніж
21 день.

Допитаний в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 винним себе у скоєнні умисного заподіяння тілесного ушкодження середньої тяжкості не визнав , зазначивши , що потерпілий
отримав ушкодження при падінні від його поштовху , тобто тілесне ушкодження
було заподіяно з необережності і палки
при собі він не мав . При цьому він пояснив , що дійсно 27 жовтня 2007 року ,
вранці , почувши з яру характерний шум зрубування дерева , він пішов туди , де
побачив потерпілого ОСОБА_2, його батька ОСОБА_3, які вже зрубали дерево акації , також біля них
знаходилася і неповнолітня ОСОБА_4. Коли ОСОБА_1 зробив їм зауваження , то ОСОБА_2 піднявся наверх
яру , до нього , тримаючи у руках пилку
, та погрожуючи йому , потім схопив
ОСОБА_1 за одяг , а ОСОБА_1 також схопив
за одяг ОСОБА_2 та штовхнув рукою в плече , від чого ОСОБА_2 ударився лівою
стороною обличчя об дерево . Потім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 схопивши один одного за
одяг упали на землю, скотилися вниз яру , там ОСОБА_2 ще деякий час утримував
ОСОБА_1, а потім відпустив.

Однак такі доводи підсудного ОСОБА_1, суд вважає
безпідставними та надуманими і не може
покласти в основу вироку, оскільки оцінює них, як вибраний спосіб захисту.

Зокрема
, під час досудового слідства ОСОБА_1
даючи пояснення (а.с.10) вказував , що
він пішов в яр , тримаючи в руках дерев"яну палицю, якою він пасе корів ,
і цією ж палицею він вдарив потерпілою один раз по лівій щелепі. Потім при допиті в якості
підозрюваного та обвинуваченого (а.с. 28,45 , 46-47 ) заявляв , що у нього
в руках був дерев'яний штапик ,
який зламався в той момент , коли між ним та потерпілим біля яру виникла сварка . На запитання , чому не були виявлені уламки
штапика при огляді місця події (а.с. 11) ОСОБА_1 пояснював , що їх прикидало снігом , а потім , коли
повторний огляд місця події нічого не
виявив (а.с. 69 ) , зазначав , що зібрав все
раніше та спалив . Пізніше ,при допиті
в суді підсудний заявляв , що
дерев'яний штапик у нього зламався на
своєму огороді , ще коли він йшов до яру .

Заяву
подсудного ОСОБА_1 в судовому засіданні про те , що покази , які він давав в ході дізнання та
досудового слідства він особисто не
читав , оскільки погано бачить , а лише підписував , тому і не може пояснити
розбіжність у своїх показах , суд також вважає необгрунтованою , та не бере до
уваги , оскільки при дослідженні
письмових доказів , це було спростоване , а саме : пояснення , яке було відібране у ОСОБА_1; всі
протоколи його допиту , та протоколів
інших слідчих дій за його участю ОСОБА_1
підтвердив , що записи під
протоколами « ... с моих слов записан верно и
мною прочитан.» та підписи належать
йому і писав особисто він.

Також
покази ОСОБА_1 про те , що ОСОБА_2 замахувався
на нього пилкою та палицею , а потім ,
що його били родичі ОСОБА_2, по тулубу , голові та спині , у той момент
, коли останній зверху утримував його , суд розцінює як надумані та неправдиві , і дані ОСОБА_1 з метою пом'якшити свою участь у скоєному ,
оскільки з приводу нанесення йому ударів
він в міліцію не звертався і ніякими доказами це не підтвердив, а також
покази підсудного в цій частині спростовуються показами потерпілого та свідків
ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Те,
що підсудний умисно заподіяв потерпілому тілесні ушкодження підтверджується наступними доказами.

Так,
потерпілий ОСОБА_2 як в ході досудового слідства так і в ході судового
засідання давав незмінні покази , та
підтвердив, що дійсно 27 жовтня 2007 року ,
коли він разом зі своїм батьком зрубали в яру с.Шатрище дерево , то до
них підійшов місцевий житель ОСОБА_1, та почав їх сварити , а потім
дерев'яною палицею яку тримав у руках вдарив ОСОБА_2 по обличчю , а
саме : зліва в область нижньої щелепи. Від удару ОСОБА_2 відчув різкий біль , а
потім вони схопили один одного за одяг і упали на землю , де ОСОБА_2
притримував ОСОБА_1 , щоб той заспокоївся . Потім ОСОБА_2 відібрав у ОСОБА_1
палицю , якою був нанесений удар , та в подальшому палицю його батько передав працівникам міліції .

Допитаний
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив , що він 27 жовтня 2007
року , коли він разом зі своїм сином
зрубали в яру с.Шатрище дерево , то до них підійшов місцевий житель ОСОБА_1, та
почав їх сварити , а потім дерев'яною палицею яку
тримав у руках вдарив його сина
-ОСОБА_2 по обличчю , а саме : зліва в область нижньої щелепи. А потім вони
схопили один одного за одяг і упали на землю , де ОСОБА_2 притримував ОСОБА_1 ,
щоб той заспокоївся . Потім ОСОБА_2 відібрав у ОСОБА_1 палицю , якою був
нанесений удар , ці палиця знаходилася
вдома у ОСОБА_3, яку він і передав
працівникам міліції .

Допитана в суді ( за правилами , передбаченими ст.168 КПК України ) в якості неповнолітнього
свідка ОСОБА_4 дала аналогічні покази показам ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Допитана
в якості свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила , що вона працює
фельдшером в с.Шатрище , і в кінці жовтня до неї звернувся ОСОБА_2 зі скаргами на біль в лівій щелепі ,
пояснивши , що його вдарив по щелепі дерев»яною палицею ОСОБА_1, вона оглянувши
його , надала медичну допомогу. Через декілька днів до неї звернувся ОСОБА_1 зі скаргами на головну біль , пояснивши ,що
між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт , в ході якого вони впали на землю і він
вдарився головою . При зовнішньому
огляді вона виявила царапину на вушній раковині , інших тілесних ушкоджень при огляді виявлено не було.

Допитана в суді ( за правилами , передбаченими ст.168 КПК України ) в якості неповнолітнього
свідка ОСОБА_5, підтвердила факт бійки в
яру ОСОБА_1 з ОСОБА_2, факту заподіяння удару палицею по обличчю ОСОБА_2. Вона
не бачила.

Крім показів потерпілого та свідків, вина
ОСОБА_1 в заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_2
підтверджується і іншими доказами .

Згідно
висновку судово- медичної експертизи(а.с.31) потерпілому ОСОБА_2 були заподіяні
тілесні ушкодження у вигляді : садна на вушній раковині справа та за лівою вушною раковиною , перелому нижньої щелепи зліва ,
яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров'я , бо для загоєння
перелому потребується строк більше ніж
21 день.

Згідно
протоколу добровільної видачі від 29.10.07 р. (а.с. 12) ОСОБА_3 добровільно видав працівникам міліції
дерев»яну палицю , та відповідно до постанови (а.с. 19) , ця палиця
визнана як речовий доказ.

Згідно
з висновком додаткової судово-медичної експертизи (а.с. 82 ) , яка була
проведена на основі відтворення обстановки і обставин події (а.с 63-64 , 66-67
) , з обвинуваченим ОСОБА_1 та
потерпілим ОСОБА_2, вбачається , що механізм заподіяння пошкоджень
продемонстрований гр-н ОСОБА_2 відповідає механізму утворення пошкоджень , виявлених у нього при
судово-медичному освідуванні. Утворення тілесних пошкоджень у потерпілого
ОСОБА_2 при обставинах продемонстрованих обвинуваченим ОСОБА_1 при відтворення
обстановки в обставин подій малоймовірно
, про що свідчить характер , кількість та локалізація пошкоджень.

За
таких обставин суд вважає , що факт умисного заподіяння ОСОБА_1 середньої
тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_2 доказаний повністю.

Вказані
дії ОСОБА_1суд і кваліфікує по ст.122 ч.1 КК України , як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження , тобто
умисне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків , передбачених у ст.121 КК України , але таке , що спричинило
тривалий розлад здоров»я потерпілого ОСОБА_2

При
призначенні підсудному виду та міри покарання , суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину , який є злочином
середньої тяжкості , особу
підсудного , який раніше не судимий , має похилий вік та слабке здоров'я, позитивно
характеризується за місцем проживання .

Обставин
, що пом"якшують та обтяжують покарання підсудному судом не встановлено .

Враховуючи
зазначені дані про особу підсудного суд вважає , що виправлення та
перевиховання підсудного ОСОБА_1 можливе без відбування покарання , а тому
необхідно обрати покарання з
застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з
випробуванням.

По
справі були заявлені цивільні позови :

-
потерпілим на загальну суму 28 000 грн., з них 3 000 матеріальної шкоди , та 25
000 грн. моральної шкоди.,

-
прокурором про стягнення 1 673 грн 76коп витрат на лікування
потерпілого від злочину.

Підсудний
цивільний позов потерпілого , щодо матеріальної шкоди - визнав частково , лише
ту суму , яка підтверджується доказами,
а моральну шкоду та позов заявлений
прокурором не визнав.

Суд
, заявлений позов потерпілого на суму 3
000 грн., щодо відшкодування матеріальної шкоди, вважає за необхідне
задовольнити частково , а саме на суму 1 677 грн 94 коп., оскільки саме на таку суму
потерпілим були надані докази , що підтверджують його позовні вимоги. Щодо
розміру моральної шкоди , то суд вважає за необхідне задовольнити такі вимоги також частково , а саме на суму 3
000 грн , враховуючи при цьому , відповідно до вимог ст.23 ЦК України , ступінь
вини підсудного та характер його дій, внаслідок яких було умисно заподіяне
тілесне ушкодження потерпілому ,
внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 зазнав фізичного болю , знаходився
тривалий час на стаціонарному лікуванні , в зв"язку з чим були порушені його життєві плани та
перспективи, та він тривалий час був відірваний від сім»ї, також після скоєного
в нього погіршився стан здоров»я та почало турбувати серце . Також при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Цивільний
позов прокурора району про стягнення витрат на лікування потерпілого на суму
1 673 грн 76 коп, , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і
підлягає задоволенню , оскільки внаслідок протиправних дій підсудного ОСОБА_1
потерпілий ОСОБА_2 проходив лікування в умовах стаціонару і на його лікування
закладом охорони здоров`я
була витрачена дана сума (а.с. 90).

Долю
речових доказів по справі необхідно
вирішити у відповідності до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст. 323 ,324 КПК України ,суд -

З А С У Д
И В :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочину
передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання по цьому закону
у вигляді позбавлення волі строком на 1
(один ) рік 6 (шість) місяців .

Відповідно
до ст.75 КК України , звільнити ОСОБА_1
від відбування призначеного покарання з випробуванням, та встановити
йому іспитовий строк терміном 1 (один)
рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину , та виконає на
нього обов»язки , передбачені ст.76 КК України :

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи ;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

- періодично з»являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку з законну силу , залишити підписку про невиїзд.

Стягнути
з засудженого ОСОБА_1, 1 673 грн 76 коп., витрат , пов»язаних з лікуванням
потерпілого в Сумській обласній лікарні,
перерахувавши кошти на користь
управління державного казначейства в Сумській області , код - 02000381
Банк УДК у Сумській області , м.Суми ,
МФО 837013 рр 1239 ,
КФК- 080101

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 677грн 94 коп.,
матеріальної шкоди та
3000грн. моральної шкоди.

Речові
докази приєднані до справи: дерев'яна
палиця - знищити .

На
вирок може бути подана апеляція в Сумській апеляційний суд через Ямпільський
райсуд протягом 15 діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу , а
засудженому в той же строк з дня отримання
копії вироку.

Суддя:підпис

Копія вірна

Суддя

Ямпільського
районного суду
Ю.О.Філонова