Провадження: № 1-кп/484/22/15
Справа: № 484/5271/14-к
Вирок

Іменем України

03 лютого 2015 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000221 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середньо спеціальна, розлучений, має на утриманні неповнолітню доньку, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого, інвалід другої групи,

за ст.286 ч.1 КК України

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

цивільного позивача ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7

цивільного відповідача представника за дорученням НАСК «Оранта» ОСОБА_8

встановив:

29 січня 2014 року близько 15 -00 години обвинувачений ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 в суху, похмуру погоду, при температурі повітря -18 С, в умовах снігових накатів рухався по автомобільній дорозі Р-75 «КПП Тимкове - Балта - Криве Озеро - Первомайськ - Олександрівка» зі сторони смт. Криве Озеро в напрямку м. Первомайська.

В цей же час, при зазначених вище погодних умовах по автомобільній дорозі Р-75 «КПП Тимкове - Балта - Криве Озеро - Первомайськ - Олександрівка» зі сторони м. Первомайська, в напрямку смт. Криве Озеро на технічно справному автомобілю «РУТА-20» д.н. НОМЕР_2 рухався ОСОБА_6 .

Рухаючись по вище вказаній автомобільній дорозі водій автомобіля ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 обвинувачений ОСОБА_3 не впорався з керуванням в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рута-20» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6

В результаті ДТП потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому с/з лівої плечової кістки, садна лоба. Вказані тілесні ушкодження згідно медичного висновку експерта №48-М від 04.02.2014 року відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які потягли за собою довготривалий розлад здоров`я.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 13.1 ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу»; 13.3 ПДР України «Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху»; 11.1 ПДР України «Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2 а за їх відсутності самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними»; п. 11.3 ПДР України «На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу»;

Порушення водієм ОСОБА_3 пунктів 13.1, 13.3, 11.1,11.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінетів Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася, та наслідками - отриманням середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.286 КК, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав частково, та показав, що дійсно він 29 січня 2014 року керував автомобілем „ВАЗ 21099 та рухався по вище вказаній автодорозі в напрямку м. Первомайська, дорого була в снігових заметах та оглядовість догори була 100-150 метрів. Рухався він зі швидкістю приблизно 50 км. на годину. Йому на зустріч рухався автомобіль «Рута-20», в результаті того, що він дійсно порушив ПДР України та не зміг уникнути зіткнення з даним автомобілем, в результаті чого автомобіль «Рута-20» отримав ушкодження, а пасажир в його автомобілі ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження. Вважає, що причиною ДТП також були складні дорожні умови.

Позов прокурора в інтересах Первомайської лікарні про відшкодування матеріальних збитків в зв`язку з находженням на стаціонарному лікуванні потерпілої ОСОБА_5 не визнає. Позовні вимоги ОСОБА_6 визнає частково, на суму матеріальних збитків 1000 грн., моральну шкоду не визнає.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння злочину як викладено вище. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Цивільний позивач ОСОБА_6 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги уточнили, просили виключити з цивільного позову в якості відповідача ОСОБА_9 , та цивільний позивач уточнив позовні вимоги відносно суми стягнення, просив стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи 800 грн. та 200 грн. витрат на правову допомогу, а також 3 тис. грн.. моральної шкоди. Матеріальну шкоду яка складається з витрат заподіяних в наслідок ДТП пошкодження його автомобіля в сумі 16126 грн.70 коп. та 500 грн. витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу просив стягнути з цивільного відповідача НАСК «Оранта».

Представник цивільного відповідача НАСК «Оранта» в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував про стягнення витрат заподіяних в наслідок ДТП пошкодження автомобіля «Рута-20» в сумі 16126 грн.70 коп. та 500 грн. витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, а всього 16626 грн. 70 коп.

Не зважаючи на те, що обвинувачений частково визнав себе винним, його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України знайшла підтвердження у судовому засіданні дослідженими судом доказами.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_3 на те, що передумовою ДТП стали складні дорожні умови, не може бути взято до уваги, оскільки враховувати такі умови, відповідно до положень п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, є обов`язкові водія.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи наданою стороною обвинувачення та дослідженої в судовому засіданні №51-М від 10.02.2014 у потерпілої ОСОБА_5 виявлено: закритий перелам с/з лівої плечової кістки, садна лоба. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись в строк та при обставинах вказаних в постанові від дії тупих твердих предметів та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які потягли за собою довгочасний розлад здоров`я.

З висновку автотехнічної експертизи Миколаївського відділення ОНДІСЕ № 751 від 25.11.2014 року дослідженого судом вбачається водію автомобіля «РУТА-20», з моменту виявлення автомобіля «ВАЗ-21099», який рухається в зустрічному напрямку по полосі руху автомобіля РУТА, в своїх діях, необхідно було керуватись вимогами, викладеними в п.12.3 ПДР України, а саме «В разі виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яке водій об`єктивно може виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки гранспортного засобу чи безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди». При зустрічному русі та послідуючим зіткненні ТЗ, у випадку, коли зустрічний транспортний засіб - автомобіль ВАЗ, до моменту зіткнення не було загальмовано, питання про наявність у водія автомобіля РУТА, шляхом гальмування, не має смислу, так як зниження швидкості, або навіть повна зупинка автомобіля РУТА не виключає настання пригоди. З показів водія автомобіля Рута та свідків наведених в постанові автомобіль РУТА перед зіткненням з автомобілем Ваз зменшував швидкість і практично зупинився. В такій ситуації розгляд дій водія автомобіля РУТА в частині можливості запобігання ДТП і його дії в світі вимог п.12.3 ПДР України - безпредметно, так як водій своїми діями не міг би запобігти ДТП, а перед ДТП водія автомобіля РУТА зменшував швидкість, до зупинки. Враховуючи вищевикладене, дії водія автомобіля РУТА, які передували ДТП, не знаходяться в причинному зв`язку з наславшою ДТП. При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, водій автомобіля ВАЗ 21099 обвинувачений ОСОБА_3 , наближаючись до рухавшогося у зустрічному напрямку автомобілю РУТА в своїх діях необхідно було керуватись вимогами, викладеним в п.13.1,13.3,11.1,11.3 ПДР України. Тобто водію автомобіля ВАЗ необхідно було рухатись по полосі «свого» руху, вибравши безпечний боковий інтервал до рухаючогося у зустрічному напрямку автомобілю РУТА. При умові, якщо на полосі руху автомобіля ВАЗ були наявні перешкоди - снігові намети - то водію автомобіля ВАЗ необхідно було надати перевагу в русі автомобілю РУТА та утриматись від виїзду на полосу зустрічного руху.

При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи, дії водія автомобіля ВАЗ, передувавших ДТП не відповідали п.13.1, 13.3, 11.1, 11.3 ПДР України. Належним та своєчасним виконанням вимог вказаних пунктів ПДР України водій автомобіля Ваз мав би технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем РУТА. При таких умовах, дії водія автомобіля ВАЗ з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з наставшою ДТП.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця зіткнення від 12.05.2014 року, схемою до протоколу місця дорожньо транспортної пригоди від 12.05.2014 року; висновком експерта №4/22 від 24.03.2014 року про проведення судової траспортно-трасологічної експертизи відповідно до якого під час первісного контактування автомобіль Рута-20 д.н. НОМЕР_2 розташувався передньою лівою та центральною частинами автомобіля (центральною та лівою частинами декоративної наклейки панелі переднього бампера, переднім державним реєстраційним номером, лівою частиною підсилювача панелі переднього бампера, нижньою частиною рамки радіатора (переважно лівою частиною)) до передньої лівої та центральної частини автомобіля ВАЗ-21099 д.н.з. НОМЕР_1 (фар головного освітлення, декоративної решітки радіатора, декоративної наклейки панелі переднього бампера (переважно центральної та лівої частини), переднього державного реєстраційного номера, передньої частини капоту та передньої частини крила лівого переднього колеса). Під час первісного контактування повздовжньої осі автомобіля Рута-20 дн. НОМЕР_2 та автомобіля ВАЗ-21099 д.н. НОМЕР_1 знаходилися під кутом близьким до 175-180 градусів, однозначно та об`єктивно встановити де саме, відносно межі проїзної частини ( в цифровому значенні), відбувалось зіткнення а.м. Рута-20 д.н. НОМЕР_2 та а.м. ВАЗ-21099 д.н. НОМЕР_1 не є можливим, але враховуючи слідові інформацію, що міститься в схемі до протоколу ОМП, на транспортних засобах та в наданій фото таблиці до протоколу ОМП, можливо вказати, що зіткнення вищевказаних автомобілів відбувалось в місці близькому початку, визначеної біля правого краю проїзної частини, плями розливи рідини; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 29.01.2014 року та схемою до протоколу, висновком експерта по дослідженню технічного стану транспортних засобів № 2/34 від 19.03.2014 року відповідно до якого на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля Рута-20 д.н. НОМЕР_2 знаходились в працездатному стані. Несправностей автомобіля, які могли б виникнути до ДТП та могли би вплинути на рух, а також невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України в досліджених системах та механізмах не виявлено, висновком експерта №538 від 08.09.2014 року по дослідженню технічного стану автомобіля, відповідно до якого тормозна система, ходова частина та рульове керування автомобіля «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1 до моменту події ДТП знаходилась в робочому стані, дозволяли водію зменшити швидкість автомобіля з відомою йому ефективністю навіть до зупинки автомобіля, не мали несправностей, які б приводили до раптового для водія відказу системи, або до раптового розвертання автомобіля в сторону від вибраного напрамку автомобіля.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про доведеність вини підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, його дії вірно кваліфіковані як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, є інвалідом другої групи. Обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе обрати обвинуваченому найменш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, та вважає, що даний вид покарання буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Позов прокурора в інтересах Первомайської ЦМБЛ про відшкодування матеріального збитку від злочину в зв`язку з знаходженням потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні в сумі 5734 грн.35 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі як підтверджений матеріалами справи, а саме: довідкою Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 були доставлені каретою швидкої допомоги в хірургічне відділення 29.01.2014 року, бухгалтерською довідкою лікарні №948 від 18.12.2014 року щодо фактичних витрат Первомайської ЦМБЛ на стаціонарне лікування потерпілих від злочину на суму 5734 грн.35 коп., довідкою лікарні про знаходження на стаціонарному лікування ОСОБА_10 11 лікарняних днів та ОСОБА_3 19 лікарняних днів та довідкою №24 лікарні про вартість одного лікарняного дня в хірургічному відділенні, виписками з медичних карт Терлецької №143 та ОСОБА_3 №124.

Позов цивільного позивача ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню з урахуванням наступного:

- згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З наданих суду цивільним позивачем чеків вбачається, що витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю «Рута-20» складають 800 грн. а витрати на правову допомогу 200 грн. данні суми підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 на відшкодування завданої матеріальної шкоди, як визнані ОСОБА_3 та документально підтверджені.

Згідно ст.1168 ЦК України позов цивільного позивача ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню відповідно до ступеню моральних страждань з врахуванням обставин справи на суму 3 тис. грн.

В силу ч. 1 ст.128 КПК України НАСК "Оранта" за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив суспільнонебезпечне діяння. Відповідно до ст. 2 цього ж Кодексу права потерпілих, в тому числі насправедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), підлягають захисту.

За такого, позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_6 до НАСК «Оранта» про відшкодування витрат заподіяних внаслідок ДТП пошкодженням автомобіля «Рута-20» в сумі 16126 грн.70 коп. та витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу в розмірі 500 грн. підлягають задоволенню, оскільки дійсно цивільно - правова відповідальність була застрахована саме в цій страховій компанії, та дані витрати підтверджені висновком №5382 автотоварознавчого дослідження визначення матеріального збитку та чеками.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в силу ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 - 371, 373, 374 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинувачені завчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3 тис. 400 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_6 16126 грн. 70 коп. матеріального збитку завданого автомобілю «Рута-20» та 500 грн.витрат пов`язаних з евакуацією транспортного засобу, а всього 16626 грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 1000 грн. матеріальної шкоди та 3 тис. моральної шкоди, а всього стягненню підлягає 4 тис. грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні Миколаївської області 5734 грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення: судової транспортно-трасологічної експертизи №4/22 від 24.03.2014 року в сумі 2951 грн. 52 коп, судової авто технічної експертизи по дослідженню обставин скоєння ДТП №751 від 25.11.2014 року в сумі 295 грн. 20 коп., судової авто технічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу №2/34 від 19.03.2014 року в сумі 1967 грн. 68 коп., судової авто технічної експертизи по дослідженню технічного стану транспортного засобу №538 від 08.09.2014 року в сумі 430 грн. 50 коп.

Речові докази у справі: автомобілі, які передані на відповідальне зберігання власникам, залишити у їх розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя:

СУДДЯ: підпис
Копія вірна
СУДДЯ ПЕРВОМАЙСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО
СУДУ МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_11