В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2013 Справа №1915/6212/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Делікатної Л.В.

за участю секретаря Бєлоусової К.О.

прокурора Гавіловського Ю.В.

захисника ОСОБА_1

представника служби

у справах неповнолітніх та дітей Вовк Г.М.

представника кримінальної міліції

у справах неповнолітніх при ТМВ

УМВСУ в Тернопільській обл. Скорейко І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с. Руські Комарівці, Ужгородського району Закарпатської області, циганки, громадянки України, без освіти, неодруженої, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1, раніше судимої:

- Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном на 1 рік;

за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітня підсудна ОСОБА_4, 19 жовтня 2010 року о 12 годині, перебувала у під'їзді будинку АДРЕСА_2, де побачила відкриті двері у квартиру НОМЕР_1. В цей час у неї виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, 19 жовтня 2010 року, о 12 годині, підсудна ОСОБА_4, перебуваючи в під'їзді будинку АДРЕСА_2, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, а також, що вона не буде помічена сторонніми особами, шляхом вільного доступу, проникла в квартиру НОМЕР_1, що по АДРЕСА_2 звідки намагалась таємно викрасти мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100», вартістю 100 гривень та фотоапарат торгової марки «Olimpus FE-320», вартістю 1500 гривень. Однак, виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для закінчення злочину, злочин не закінчила, з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході з квартири була виявлена потерпілою ОСОБА_5 Після цього, на її вимогу підсудна ОСОБА_4 повернула останній викрадений нею мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100», при цьому фотоапарат торгової марки «Olimpus FE-320» залишила собі. Із викраденим майном підсудна ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втекла, чим завдала ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Крім цього, 13 червня 2011 року, у неповнолітньої підсудної ОСОБА_4, яка перебувала по АДРЕСА_3 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, підсудна ОСОБА_4, 13 червня 2011 року, в денну пору доби, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_3, підійшовши ззаду до ОСОБА_6, намагалась викрасти з його кишені цінні речі, в цей момент ОСОБА_7 поліетиленовим пакетом, який тримав у руці вдарив підсудну ОСОБА_4 по спині, в наслідок чого із вказаного пакета випала барсетка вартістю 40 гривень, в якій знаходилися гроші в сумі 1000 гривень, ключ вартістю 50 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 30 гривень, яку підсудна ОСОБА_4 відкрито викрала та втекла з місця вчинення злочину. Своїми діями підсудна ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_8 шкоду на суму 1120 гривень.

Допитана в судовому засіданні неповнолітня підсудна ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, визнала повністю та показала, що в жовтні 2010 року вона приїхала в м.Тернопіль для того, щоб влаштуватись на роботу, оскільки роботи вона не знайшла на життя їй довелось заробляти тим, що просила милостині. Так, в середині жовтня 2010 року вона знаходилась в центральній частині міста Тернополя та вирішила зайти в один із будинків по АДРЕСА_2. Перебуваючи в одному із під'їздів вказаного будинку вона піднялась на третій поверх та почала шукала квартиру в якій були б не замкнуті двері. Під час цього, одні із вхідних дверей квартири, яка розташована на вказаному поверсі були відкриті. Вона тихо зайшла у приміщення вказаної квартири та почала її оглядати, під час цього, на тумбочці, яка знаходиться у вітальній кімнаті, побачила мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100». В цей момент у неї виник намір таємно його викрасти для подальшої його реалізації. Впевнившись в тому, що біля неї сторонніх осіб не має та за її діями ніхто не спостерігає вона вказаний мобільний телефон таємно викрала та поклала його в кишеню. Тоді, із вітальної кімнати вона направилась в кухню, перебуваючи в якій, на холодильнику побачила фотоапарат торгової марки «Olimpus». Вказаний фотоапарат вона таємно викрала та поклала його в кишеню. Після того, вона хотіла направитись до вхідних дверей квартири для того, щоб вийти з неї але на кухню несподівано зайшла старша жінка, побачивши яку, вона намагалась втекти, внаслідок чого, в них із даною жінкою виникла шарпанина, під час якої жінка почала кликати на допомогу та в той час на кухню підбігла дівчина та почала даній жінці допомогати. Вони говорили підвищеним тоном голосу щоб вона їм повернула речі, які в них викрала, на що остання віддала викрадений нею мобільний телефон та одразу вийшла з квартири, при цьому залишивши собі викрадений фотоапарат. Через деякий час, коли саме не пам'ятає, викрадений фотоапарат вона загубила.

Крім цього, на початку червня 2011 року вона приїхала в м.Тернопіль на заробітки, оскільки по місцю її проживання не мала ніякого джерела доходу. В м.Тернополі на той час вона збирала металолом після чого здавала його на пункти прийому металу. Так, 13 червня 2011 року близько 17 години, знаходячись біля магазину «Ксюша», який розташований по вул.Тарнавського в м.Тернополі, вона побачила двох незнайомих їй чоловіків, які сиділи на лавці, при цьому їй здалось, що вони були в нетверезому стані. Тоді вона підійшла до вказаних чоловіків та попросила в них сигарету, підкуривши яку, вона стояла та курила біля них. Через деякий час, вказані чоловіки встали з лавки та направились в сторону будинку АДРЕСА_4 при цьому, перейшовши проїзну частину дороги. Вона направилась за ними. Підійшовши ближче до одного з них вона запхала руку йому в задню кишеню, при цьому куртки чи штанів вона не пам'ятає, та будь-яких речей з кишені вона не викрала, оскільки в ній нічого не було. Після того, інший чоловік побачивши це вдарив її по спині поліетиленовим пакетом, який він тримав в руці і в цей момент із даного пакета випала чоловіча барсетка. Вона швидко підняла з землі вказану барсетку та почала втікати між будинки по вул.Тарнавського в м.Тернополі, при цьому, дані чоловіки побігли за нею та кричали їй в слід, щоб вона їм повернула викрадену барсетку але вона на них не реагувала та продовжувала бігти. Прибігши під балкон будинку АДРЕСА_4 вона почала оглядати викрадену нею вищевказану барсетку та під час того виявила в ній наступні речі: зарядний пристрій до мобільного телефона та ключ до дверей. Після того, як у вказаній барсетці вона не виявила нічого цінного, викинула її на тому ж самому місці під балконом де її і оглядала та пішла по своїх особистих справах.

Крім цього, підсудна ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому і просить її суворо не карати.

Крім визнання вини самою підсудною, її винність у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України, доводиться наступними, зібраними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_7, даними ним в судовому засіданні, який пояснив, що 13 жовтня 2011 року він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_6 та разом вжили спиртні напої, а після цього направились до магазину «Ксюша», що по вул.Тарнавського в м.Тернополі, оскільки хотіли випити кави. Близько 17 години, коли вони перебували біля вказаного магазину, до них підійшла дівчина циганської національності та попросила закурити. Тоді ОСОБА_6 дав їй цигарку, яку вона скурила стоячи біля них і відійшла. Після того, він разом із ОСОБА_6, пішли в магазин «Ксюша», де купили каву та почали переходити через проїзну частину дороги, саме тоді вищевказана дівчина намагалась засунути руку в кишеню ОСОБА_6, а він побачивши це, з метою припинити злочинне діяння вдарив її пакетом, який тримав в руках і в цей момент вказаний пакет розірвався, з нього випала його барсетка та впала на землю, а циганка в свою чергу підбігла до неї та викрала її і почала від них втікати. Спочатку вони намагались наздогнати її, проте їм це невдалось. В барсетці знаходилися гроші в сумі 1000 гривень, ключ вартістю 50 гривень, зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 30 гривень.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що завдана шкода йому не відшкодована, однак просить суд не позбавляти волі підсудну.

Показаннями свідка ОСОБА_9, даними нею в судовому засіданні, яка пояснила, що 19 жовтня 2010 року вона перебувала в квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 разом зі своєю бабусею ОСОБА_5 та своєю дитиною. Близько 12 години, коли вона перебувала в кімнаті разом зі своєю дитиною, то почула, що ОСОБА_5 кличе її на допомогу. Вона одразу підбігла до неї та на кухні побачила, що ОСОБА_5 шарпається із невідомою їй дівчиною. Побачивши це, вона почала допомагати своїй бабусі та вимагати від даної дівчини, щоб вона повернула їм речі, які викрала, а дівчина в свою чергу із кишені куртки в яку вона була одягнута, витягнула мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100» та одразу вийшла з квартири. Коли вказана дівчина вийшла з квартири вона разом з ОСОБА_5, почали оглядати квартиру та виявили відсутність фотоапарата торгової марки «Olimpus», який знаходився в кухні на холодильнику.

Крім визнання вини самою підсудною, її винність у вчиненні злочинів доводиться наступними, зібраними, дослідженими, проаналізованими та оголошеними в судовому засіданні доказами.

- заявою ОСОБА_5 від 19 жовтня 2010 року, в якій йдеться про те, що невідома особа, перебуваючи в квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 таємно викрала фотоапарат торгової марки «Olimpus» і мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100».

/ т. 1 а.с. 21/;

- протоколом огляду місця події від 19 жовтня 2010 року, відповідно до якого, було оглянуто квартиру НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 де невідома особа таємно викрала фотоапарат торгової марки «Olimpus» і мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100».

/ т. 1 а.с. 23-28/;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_5 від 24 жовтня 2010 року, з якого вбачається, що 19 жовтня 2010 року вона перебувала по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 разом зі своєю онучкою ОСОБА_9 та її дитиною, при цьому вхідні двері квартири на ключ вони не закривали. Близько 12 години, коли ОСОБА_5 вийшла із ванної кімнати, то на кухні побачила невідому їй дівчину, яка була схожа на циганку. ОСОБА_5, направилась до неї, а вона побачивши її намагалась втекти з квартири, внаслідок чого в них виникла шарпанина, під час якої ОСОБА_5 почала кликати на допомогу. В той час до неї підбігла ОСОБА_9, яка на той час перебувала в іншій кімнаті та почала допомагати. Після того, вони почали вимагати у дівчини, щоб вона повернула їм речі, які викрала, а дівчина, в свою чергу із кишені куртки в яку вона була одягнута витягнула мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100» та вийшла з квартири. Коли вказана дівчина вийшла з квартири ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 почали оглядати квартиру та виявили відсутність фотоапарата торгової марки «Olimpus», який знаходився в кухні на холодильнику.

Крім цього, від потерпілої ОСОБА_5, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій вона відмовляється від цивільного позову та просить підсудну ОСОБА_4 суворо не карати.

/ т. 1 а.с. 39-41; т.2 а.с.19/;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання від 14 лютого 2012 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала серед пред'явлених осіб ОСОБА_4, як особу, яка 19 жовтня 2010 року, перебуваючи в квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 таємно викрала фотоапарат торгової марки «Olimpus» і мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100».

/ т. 1 а.с. 52-54/;

- висновком експерта № 6-790/10 від 27 листопада 2010 року, з якого вбачається, що залишкова вартість мобільного телефону «Nokia 1100», станом на 19 жовтня 2010 року може становити 100 грн.

/ т. 1 а.с. 60-61/;

- протоколом очної ставки від 14 лютого 2012 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_4, під час якої остання зізналася у вчинення крадіжки фотоапарата торгової марки «Olimpus» та мобільного телефону торгової марки «Nokia 1100», яка мала місце 19 жовтня 2010 року в квартирі НОМЕР_1 по АДРЕСА_2.

/т. 1 а.с. 100-101/;

- протоколом усної заяви про злочин від 13 червня 2011 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що 13 червня 2011 року близько 17 год. невідома жінка на АДРЕСА_3 відкрито викрала у нього чоловічу сумку коричневого кольору, в якій знаходилися гроші в сумі 1000 гривень, ключ від торгового лотка, зарядний пристрій до мобільного телефону.

/т. 1 а.с. 118/;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18 червня 2011 року, з якого вбачається, що 13 жовтня 2011 року він зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_7 та разом вжили спиртних напоїв. Після цього вони направились до магазину «Ксюша», що по вул. Тарнавського в м. Тернополі, оскільки хотіли випити кави. Близько 17 години, коли вони перебували біля вказаного магазину, до них підійшла дівчина циганської національності та попросила закурити, тоді ОСОБА_6 дав їй цигарку і вона від них відійшла. Після цього, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 пішли в магазин «Ксюша», купили каву та почали переходити через дорогу. В цей момент дівчина циганської національності намагалась засунути руку в кишеню ОСОБА_7, а ОСОБА_6, це побачивши, одразу розповів ОСОБА_7, який в свою чергу вдарив її пакетом, який тримав в руках і в цей момент вказаний пакет розірвався, з нього випала його барсетка та впала на землю, а циганка підбігла до неї, викрала її і почала від них втікати. Спочатку вони намагались наздогнати циганку, однак їм це не вдалося.

/т. 1 а.с. 138-139/;

- протоколом пред'явлення особи для впізнання від 18 червня 2011 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав серед пред'явлених осіб ОСОБА_4, як особу, яка 13 червня 2011 року відкрито викрала у нього його чоловічу сумку із особистими речами.

/ т. 1 а.с. 151-152/;

- протоколом очної ставки від 18 червня 2011 року між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_4, під час якої остання зізналася у вчинення крадіжки, яка мала місце 13 червня 2011 року на АДРЕСА_3.

/т. 1 а.с. 153-154/;

- протоколом відтворення обставин та обстановки події від 11 лютого 2012 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4, під час даної слідчої дії показала, де саме вона відкрито викрала барсетку, яка належить ОСОБА_7

/т. 1 а.с. 155-159/;

Таким чином, проаналізувавши наведені вище обставини, суд, об'єктивно дослідивши та оцінивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази в їх повній сукупності, прийшов до переконання про доведеність вини підсудної ОСОБА_4 та кваліфікує її дії:

- за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло;

- за ч. 2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_4, суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, зокрема її молодий вік, те, що вона посередньо характеризується за місцем проживання, конкретні обставини справи, обставини, які пом'якшують покарання, а саме: вчинення злочину неповнолітнім, визнання підсудною своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_4 її слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі із застосуванням ст.104 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Також, суд бере до уваги, що вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України, останню звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлено їй іспитовий строк терміном 1 (один) рік. Враховуючи вказаний вирок, суд вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки злочини, які мали місце 19 жовтня 2010 року та 13 червня 2011 року, були вчинені підсудною ОСОБА_4 до постановлення попереднього вироку. У зв'язку з цим остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2012 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком та застосувати ст.104 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням. Суд вважає, що таке покарання необхідне та достатнє для виправлення підсудної ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Приймаючи рішення про звільнення підсудної від відбування покарання з випробуванням, суд враховує визнання вини підсудною ОСОБА_4, її молодий вік, те, що вона вчинила злочин будучи неповнолітньою, посередньо характеризується за місцем проживання, думку потерпілих, які просять суворо не карати ОСОБА_4 Крім цього, суд враховує повідомлення в.о. начальника Чортківського СІЗО УДПтСУ в Тернопільській області від 14 жовтня 2013 року, відповідно до якого 11 жовтня 2013 року ОСОБА_4 проведено обстеження та консультативний огляд лікаря гінеколога та встановлено діагноз «Вагітність 19 тижнів».

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на неї слід покласти обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Також, суд вважає за можливе змінити, до набрання вироком законної сили, раніше обраний підсудній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов'язання, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Речові докази:

- мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100», який, відповідно до розписки від 8 листопада 2010 року, повернутий потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні, після набрання вироком законної сили.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року) та п. 11 Розділу ХІ перехідних положень КПК України в редакції Закону від 13 квітня 2012 року № 4651-VІ, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 липня 2012 року більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком визначити остаточне покарання засудженій ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.104 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй 2 (два) роки іспитового строку.

Зобов'язати ОСОБА_4, відповідно до вимог ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4, тримання під вартою, змінити на особисте зобов'язання, звільнивши її з-під варти в залі суду.

Речові докази:

- мобільний телефон торгової марки «Nokia 1100», який, відповідно до розписки від 8 листопада 2010 року, повернутий потерпілій ОСОБА_5 - залишити у її розпорядженні, після набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення, до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. В. Делікатна