Справа № 495/1403/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.03.2015 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі одноособово головуючої : судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , представника кримінальної міліції Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні особи, яка не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність :

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, українця, учня 8 класу середньої загальноосвітньої школи № 4, який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 .

В С Т А Н О В И В:

Слідчий МВ Білгород-Дністровського ГУМВС України в Одеській області звернувся до суду з клопотанням, затвердженим прокурором, про закриття кримінальної справи у відношенні ОСОБА_9 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, та застосування до нього примусових заходів виховного характеру в порядку п.2,3 ч.2 ст.105 КК України, вказуючи, що органами досудового слідства малолітній ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України за наступних обставин.

В кінці жовтня 2014року в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ОСОБА_10 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), вступивши у злочинну змову, діючи в групі осіб, поєднані єдиним умислом та корисливою метою спрямованими на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та переконавшись у тому, що ці дії не будуть помічені, прослідували до Білгород-Дністровського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», що знаходиться по вул. Маяковського, 42 в м. Білгород-Дністровському Одеської області, де ОСОБА_10 , умисно, за допомогою заздалегідь підготовленої стамески встановив кришки каналізаційних люків, розташованих поблизу вказаних будинків, у таке положення, щоб їх можна було безперешкодно взяти руками.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , таємно викрали належні Комунальному підприємству «Білгород-Дністровськводоканал» 2 кришки каналізаційних люків діаметром 64 см, вагою 80 кг., вартістю по 395 грн. кожна, чим заподіяли КП «Білгород-Дністровськводоканал» матеріальні збитки на загальну суму 790 грн..

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

У діях малолітнього ОСОБА_9 вбачаються ознаки суспільно небезпечно діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Дані суспільно небезпечні діяння, вчинила особа, яка не досягла віку, з якого можливе притягнення до кримінальної відповідальності, - ОСОБА_9 .

Дії малолітнього ОСОБА_9 державним обвинуваченням кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_9 свою вину визнав повністю та розповів, що в разом з ОСОБА_10 , прослідували до Білгород-Дністровського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго» де з ОСОБА_10 викрали 2 кришки каналізаційних люків.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що її син дійсно вчинив вказані дії, неодноразово розмовляла з ним з цього приводу, згодна на застосування до сина заходів виховного характеру та бере його під свій нагляд.

Прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_9 , який скоїв суспільно небезпечне діяння та не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, та просив застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог поведінки, передбачених п.2,3, ч.2 ст. 105 КК України.

Захисник ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , його законний представник ОСОБА_5 , заперечували проти обмеження на 2 роки, просили зменшити строк передачі під нагляд батьків та обмеження дозвілля.

Представник служби в справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 , представник кримінальної міліції Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 вважають за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері та обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до його поведінки.

Відповідно до ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових мір виховного характеру відносно ОСОБА_9 , суд враховує особу, який характеризуються посередньо, на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14 років і таким чином не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння. В зв`язку з цим до ОСОБА_9 , можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру, у вигляді застереження.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за даний злочин настає з вісімнадцяти років що свідчить про те, що малолітній ОСОБА_9 , не досяг віку з якого настає кримінальна відповідальність.

Вирішуючи питання щодо застосування до малолітнього ОСОБА_9 , конкретного виду заходів виховного характеру, суд виходить з наступного.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватися в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.

Відповідно до змісту п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру якщо слід, то який саме.

Оцінивши зібрані по даному кримінальному правопорушенню докази, суд вважає, що винність ОСОБА_9 , в скоєнні ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України доведена в повному обсязі.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються по місцю проживання та навчання посередньо, вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, а також згоду законного представника матері ОСОБА_5 , яка бажає взяти на поруки свого сина. У зв`язку з цим до неповнолітнього ОСОБА_9 , можуть бути застосовані примусові міри виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Згідно ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 п. 3 ст. 105 КК України, задовольнивши клопотання прокурора, а саме у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік 6 місяців.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши: прокурора, який підтримав клопотання, захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_5 , представника служби у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , представника кримінальної міліції Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 враховуючи, що ОСОБА_9 вину свою визнав повністю, у вчиненому розкаявся, що на час вчинення ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.2 ст.185 КК України він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 п. 3 ст. 105 КК України, задовольнивши клопотання прокурора, а саме у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_5 строком на 1 рік 6 місяців, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, задовольнити.

Керуючись ст. ст.22, 97, 105 КК України , ст.ст. 284, 292, 301, 498-501, 392-395 КПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні ОСОБА_9 , який не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, задовольнити .

Застосувати до малолітнього ОСОБА_9 , - ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру відповідно п.2,3 ч.2 ст. 105 КК України у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 на строк 1 рік 6 місяців, а також обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, що полягають : у забороні залишати місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 години до 06:00 години без супроводу матері, не виїжджати за межі м.Білгород-Дністровського без супроводу матері, заборонити відвідувати бари, кафе, дискотеки, комп`ютерні зали парки інші розважальні заклади у вечірній та нічний час, систематично відвідувати навчальний заклад, в якому він навчається.

Характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_9 долучити до клопотання з подальшим зберіганням його з клопотанням за № 495/1403/15-к.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляції через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області .

Суддя :