Справа №2322/2060/12
П О С Т А Н О В А

17 листопада 2014 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підсудного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Чорнобай заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_1 у справі про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 заявив чергову заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_1 з мотивів особистої заінтересованості головуючого в результатах розгляду його справи, а також, що головуючий умисно затягує розгляд даної справи, не надаючи йому копії звинувачення, ухвал (постанов).

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення даної заяви, вважає, що підстави для відводу відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України (1960 р.), суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу, якщо є обставини, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.56 КПК України (1960 р.) при наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. На цих же підставах відвід судді може бути заявлений прокурором , підсудним, захисником, а також потерпілим і його представником, цивільним позивачем і цивільним відповідачем або їх представниками.

Відповідно до п.1 ст.6 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст.17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 р. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Європейський суд у своїх рішення зазначає, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 р.). Об`єктивний критерій безсторонності полягає у тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність суддів (приміром, легітимність складу суду). Другий критерій - це критерій суб`єктивної безсторонності, тобто відсутність упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

Тобто, вирішуючи питання про відвід судді у кримінальному провадженні з підстав наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно розглядати об`єктивність судді у двох аспектах - як внутрішній стан судді, його свободу від будь-яких схильностей, упередженості, а також як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді даної справи. Так, наявність вищевказаних правових норм, та те, що підсудний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 критично ставляться до можливості розгляду даної кримінальної справи під головуванням судді ОСОБА_1 є підставою для висновку, що можливості забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді - не має.

Суд вважає, що з метою недопущення виникнення сумнівів та підстав для звинувачень в необ`єктивності чи упередженості суду при розгляді даної справи з боку учасників справи та створення конфліктної ситуації при її розгляді, а також з метою запобігання складання думки щодо заінтересованості судді у результаті розгляду справи та підриву довіри, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди, суд вважає за необхідне клопотання про відвід задовольнити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст.54-57 КПК України (1960 р.), суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про відвід судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України - задовольнити.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України - передати до прийомного відділу Чорнобаївського районного суду Черкаської області для вирішення питання передачі даної справи на розгляд іншому судді в порядку, передбаченому ч.3 ст.16-2 КПК України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1