Справа № 11 a-386 2006 р. Головуючий
у 1 інстанції Горецький А.С.
- ст. 186 ч.2, 304 КК України Доповідач Михайлишин Г.Я.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року квітня 20 дня Колегія суддів судової палати у

кримінальних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Леон О.І.

Суддів:
Михайлишин Г.Я., Урдюк Т.М.

з участю
прокурора: Дудинської Т.М.

та адвоката:
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому
засіданні в місті Львові
кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого
ОСОБА_2 на вирок Личаківського районного суду
м. Львова від 26 жовтня 2006 року.

Цим
вироком засуджено: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Підберізці Пустомитівського району
Львівської області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

за ст.
186 ч.2 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, на три роки 6
місяців позбавлення волі.

Засуджений
ОСОБА_2 взятий під варту з залу суду 26.10.2006р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Львів-Винники, громадянина
України, проживаючого АДРЕСА_2, раніше не судимого,

за ст.
186 ч.2 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, на три роки
позбавлення волі.

Засуджений
ОСОБА_3 утримується під вартою з 31.01.2006р. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця
м. Горлівка, Городського району
Донецької області, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_3, згідно
ст. 89 КК України не судимого,

за ст.
186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_4
за ст. 304 КК України виправдано. Засуджений ОСОБА_4 утримується під вартою з
08.12.2005р.

Питання
відносно речових доказів вирішене згідно вимог ст. 81 КПК України.

Вироком
суду ОСОБА_4 та неповнолітні ОСОБА_2,
ОСОБА_3 визнані винними у тому, що вони 21 листопада 2005 року о 24 год. на перехресті вулиць
Галицька-Винниченка у м. Винники, за попередньою змовою в групі осіб, на
пропозицію ОСОБА_2, з
застосуванням насильства, що не було небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого ОСОБА_5, відкрито викрали його майно: мобільний телефон вартістю
610 грн. з грошима на рахунку 17 грн., картку "Київстар" вартістю 50
грн., гаманець вартістю 30 грн. з грошима в сумі 98 грн., годинник вартістю 100
грн., срібний ланцюжок з хрестиком вартістю відповідно 80 та 25 грн. та інше
майно, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1140 гривень.

В
апеляції адвокат ОСОБА_1просить змінити вирок суду та, застосувавши до
засудженого ОСОБА_2положення ст. 104 КК України, звільнити його від відбування
покарання з випробуванням.

В
обгрунтування покликається на те, що висновок суду про визнання неповнолітнього
ОСОБА_2ініціатором скоєння злочину не відповідає фактичним обставинам справи,
ґрунтується на припущеннях та неправдивих показаннях засуджених ОСОБА_4 та
ОСОБА_3, які перебуваючи у родинних стосунках, обмовили ОСОБА_2Вважає, що суд
безпідставно не застосував до засудженого ОСОБА_2положення ст. 104 КК України.
Покликається на неповнолітній вік засудженого, його щире каяття та активне
сприяння у розкритті злочину, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
характеризується позитивно. Зазначає, що ОСОБА_2 добровільно відшкодував збитки
потерпілому ОСОБА_5, а заподіяні йому тілесні ушкодження відносяться до
категорії легких, що сам потерпілий просив звільнити Добуша від відбування
покарання з випробуванням.

Засуджені
ОСОБА_3, ОСОБА_4
вирок суду не оскаржили.

Заслухавши
доповідача, засудженого ОСОБА_2,
його законного представника ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_1, які підтримали
подану апеляцію, міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку
суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає,
що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого у вчиненні зазначених у вироку злочинних
дій відповідає фактичним обставинам справи, зібраним доказам і є обгрунтованим.

Встановлені
судом фактичні обставини справи оспорюються в апеляції лише в частині визнання
засудженого ОСОБА_2ініціатором скоєння злочину.

Колегія
суддів не погоджується з доводами, викладеними в апеляції, що такий висновок
суду є помилковим, грунтується на неправдивих свідченнях засуджених ОСОБА_4. та ОСОБА_3, які обмовили
ОСОБА_2

Суд
обгрунтовано прийняв до уваги показання засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
судовому засіданні про те, що саме ОСОБА_2 запропонував
пограбувати потерпілого.

Аналогічні
показання щодо ініціативи ОСОБА_2 вчинити злочин засуджені ОСОБА_4 та Нестулов
давали і на досудовому слідстві, в тому числі, при проведенні очних ставок з
ОСОБА_2 /а.с.167-168, 191/.

Покликання
щодо обмовлення засудженого ОСОБА_2 - не знайшло свого ствердження в матеріалах
справи, з яких вбачається, що жодних неприязних відносин між засудженими
ОСОБА_4, ОСОБА_3та
засудженим ОСОБА_2 не було.

Кваліфікація
дій засудженого ОСОБА_2 за ст. 186 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками -
вчинення відкритого викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб,
з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, є вірною і в апеляції не оспорюється.

Щодо
покарання, призначеного засудженому, то підстав для того, щоб визнати його
надто суворим - немає.

При
обранні покарання засудженомуОСОБА_2 суд 1 інстанції вірно врахував ступінь
тяжкості вчиненого злочину, пом'якшуючі покарання обставини - вчинення злочину
неповнолітнім, те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, добровільно відшкодував завдану шкоду, сприяв розкриттю злочину,
як особа характеризується позитивно. В зв'язку з наявністю декількох
пом'якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд прийшов до вірного висновку
про можливість застосування до засудженого положень ст. 69 КК України.
Призначене засудженомуОСОБА_2 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої
в санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, - відповідає вимогам ст.ст. 50,
65 КК України, є обгрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.

А тому,
колегія суддів не вбачає підстав до задоволення поданої по справі апеляції,
застосування до засудженого положень ст. 104 КК України та звільнення його від
відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Личаківського районного суду м. Львова від 26 жовтня 2006 року відносно
засудженого ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію адвоката ОСОБА_1 - без
задоволення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
шести місяців з моменту набрання нею законної сили.