Справа № 667/9944/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року Комсомольський
районний суд м.Херсона у складі:

судді Радченко Г.А.

при секретарі Рушелюк О.М.

за участю прокурора Мельника Д.Г.

потерпілої ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Херсоні кримінальне
провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Білозерського району Херсонської
області, українця,

громадянина України, з середньою
спеціальноюосвітою, одруженого, що має
на утриманні трьох неповнолітніх
дітей, працюючого
арматурником-бетонщиком в ПП «Зінекс»,
що зареєстрований в Херсонській
області Білозерськомурайоні
с.Петровське, вул.Харченка,43, не
судимого,

в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187
КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4

Казахстан, вірменина, громадянина
України, ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, що
має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, не працюючого, зареєстрованого в
ІНФОРМАЦІЯ_6 АРК, вул.Садова,7, фактично
мешкаючого в м.Херсоні, вул.Щорса,2,
раніше судимого: 23.02.2012 року за ч.4 ст.185
КК України до п»яти років позбавлення
волі. На підставі ст.75 КК України
звільненого від відбування покарання з
іспитовим строком 3роки,

в скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187
КК України,

встановив:

18.08.2013 року близько 15-10 годин
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, знаходячись в стані
алкогольного сп»яніння, діючи за
попередньою змовою між собою,
розподілили ролі, відповідно до яких
ОСОБА_3 мав залишитися біля взідних
дверей магазина «Везунчик» щоб
попередити ОСОБА_2 про появу сторонніх
осіб, а ОСОБА_2 заволодіти грошовими
коштами, що знаходилися в магазині.

Реалізуючи свій умисел,із
користі ОСОБА_3 та ОСОБА_2, знаходячись в
приміщенні магазину «Везунчик» ПП
«Бережний», розташованого за адресою:
м.Херсон, вул.Нафтовиків,50, погрожуючи
застосуванням фізичного насилля, що є
небезпечним для життя та здоров»я
потерпілого, що виразилося у
демонстрації та погрозі застосування
до продавця-касира ОСОБА_1 ножа, вчинили
розбійний напад, в ході якого
заволоділи грошовими коштами в сумі
6235,43 грн., якими розпорядилися на
власний розсуд, розподіливши їх
порівну.

Обвинувачений ОСОБА_2 в
судовому засіданні визнав свою вину
повністю та пояснив, що він з сім»єю
проживав на квартирі в м.Херсоні. Його
жінка раніше працювала в магазині
«Везунчик» продавцем. Останній час їй
власник не виплачував заробітну плату,
а коли вона стала вимагати зарплату,
заявив, що у неї виникла нестача
товарів на 30000 грн. та звільнив її. Він
часто бував у жінки в магазині та знав,
де вони зберігають виручку та коли вона
найбільша. Коли хазяйка квартири, яку
вони орендували за борги вигнала їх,
зачинивши їх речі в квартирі, жінка з
дітьми поїхала до батьків в село, а він
попросив пожити у ОСОБА_3, з яким його
познайомив брат 2 місяці потому. Також
він розповів ОСОБА_3 про ситуацію, що з
ним сталася, на що ОСОБА_3 запропонував
йому знайти гроші. При цьому вони
обговорювали де взяти гроші та яким
чином, бо він вважав, що ці гроші
належать його жінці, тому за грошима
вони пішли до магазину «Везунчик». Він
разом з ОСОБА_3 пішли до магазину, ніж
йому передав ОСОБА_3. ОСОБА_3 залишився
біля дверей магазину, а він зайшов до
магазину, попросив продавця налити
йому пива, щоб вона відволіклася, а сам
перескочив через прилавок та,
погрожуючи продавцю ножем, сказав, щоб
вона стояла на місці. Знаючи де
знаходяться гроші, він відкрив шухляду,
забрав виручку за два дні, а також
кнопку виклику, поклав до карману,
сказав потерпілій, щоб вона нікуди не
дзвонила п»ятьхвилин.Коли вийшов з
магазину, сказав ОСОБА_3 їхати додому. З
ним стояв якийсь чоловік. Вдома вони з
ОСОБА_3 перерахували гроші, їх було 6500
грн. та поділили порівну, тому що це
були сумісно добуті гроші. Окрім того,
перед нападом на магазин вони заходили
до кафе, де для хоробрості випили пива,
а ОСОБА_3 ще і горілки. Коли виходив з
магазину, ніж залишив на холодильнику.

Після надання пояснень
обвинуваченим ОСОБА_4 змінив свої
покази та пояснив, що змови з ОСОБА_3 на
розбійний напад на магазин у нього не
було,ОСОБА_3 не приймав участі у нападі
та не знав про його наміри, ніж він
самостійно взяв на його квартирі.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою
вину не визнав та пояснив, що дозволив
ОСОБА_2 пожити в найманій ним квартирі,
чув від нього про те, що його жінку
обманули. В той день – вихідний ОСОБА_2
запропонував йому поїхати з ним до
магазину «Везунчик», де останній
повинен був зустрітися зі знайомим,
який віддасть йому гроші. Оскільки
цього чоловіка не було, вони пішли до
кафе, де випили, попалили, а потім знов
пішли до магазину. ОСОБА_2 зайшов до
приміщення магазину, а він залишився
його чекати на вулиці та розмовляв по
мобільному телефону. ОСОБА_2 вийшов
через декілька хвилин і запропонував
їхати додому. Вдома він побачив у
ОСОБА_2 гроші та взяв у нього в борг 3250
грн. Про те, що ОСОБА_2 скоїв розбійний
напад на магазин почув лише від
працівників міліції.

Суд, дослідивши всі докази в
їх сукупності, вважає, що вина
обвинувачених знайшла своє
підтвердження.

Потерпіла ОСОБА_1 суду
пояснила, що працює продавцем в
магазині «Везунчик». Коли вона була на
зміні біля 15-15 години до магазину
зайшов ОСОБА_2 та попросив налити йому
пива. Коли вона почала наливати пива,
обвинувачений перескочив через стійку.
Вона побачила у нього в руці ніж і стала
благати не робити нічого, бо вона лише
почала працювати. ОСОБА_2 сказав, щоб
вона не рипалася, тоді він її не буде
чіпати. Він відкрив шухляду, де вони
зберігали виручку магазину за декілька
днів, забрав гроші звідти та з касового
апарату, а також взяв кнопку виклику
охорони. Коли уходив, сказав, щоб вона
нічого не робила 5 хвилин. Коли ОСОБА_2
пішов, то залишив ніж на холодильній
камері, а вона подзвонила
адміністрації та в міліцію і
повідомила про розбій. Наявність ножа у
нападаючого вона сприймала як реальну
загрозу її життю та здоров’ю.

Свідок ОСОБА_5 в судовому
засіданні підтвердив, що йому
подзвонила продавець магазину
«Везунчик» ОСОБА_1 та повідомила про
пограбування. Він запропонував їй
звернутися до міліції. Про обставини
пограбування йому відомо лише зі слів
ОСОБА_1.

Допитаний в якості свідка
ОСОБА_6 пояснив, що 18 серпня знаходився
в магазині «Везунчик», потім пішов до
кафе. Через деякий час повертався до
магазину і побачив ОСОБА_3, який стояв
на куті літньої площадки, а побачивши,
що він іде до магазину, направився до
нього. В нього задзвонив мобільний
телефон і він, зупинившись недалеко від
входу в магазин, розмовляв по телефону.
ОСОБА_3 спочатку зайшов до тамбуру
магазину, а потім вийшов та стояв поряд
з ним. З приміщення магазину вийшов
ОСОБА_2. ОСОБА_3 спитав у нього, чи все
добре. ОСОБА_2 відповів, що так. І вони
пішли. Через деякий час вибігла
заплакана продавець та розповіла, що її
пограбовано. Він намагався наздогнати
обвинувачених, але втратив їх.

При огляді місця події від
18.08.2013 року в магазині «Везунчик»
вилучено ніж з холодильника та 2 купюри
номіналом 5 та 1 грн. з дошки для
нарізання хліба.

При проведенні слідчого
експерименту з підозрюваним ОСОБА_2
30.08.2013 року останній в деталях розповів
та на місці показав, яким чином він з
ОСОБА_3, попередньо домовившись, скоїли
розбійний напад на магазин «Везунчик»
(протокол слідчого експерименту -
а.с.147-149).

Таким чином, суд приходить
до висновку, що зміна в судовому
засіданні ОСОБА_2 показів, в яких він
вказує, що самостійно скоїв злочин,
направлена на полегшення як участі
самого ОСОБА_2, так і на звільнення
обвинуваченого ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності.

Дії ОСОБА_2 і ОСОБА_3
необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.187 КК
України як напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з погрозою
застосування насильства, небезпечного
для життя та здоров»я потерпілої
ОСОБА_1, вчинений за попередньою змовою
групою осіб.

Обговорюючи вид та міру
покарання обвинуваченим, суд враховує
суспільну небезпеку та тяжкість
скоєного злочину, особи винних,
наявність у них на утриманні
неповнолітніх дітей, в якості
обтяжуючої покарання обставини –
скоєння злочину в стані алкогольного
сп»яніння, та вважає, що їх виправлення
можливе лише в умовах ізоляції від
суспільства.

Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_2
характеризується за місцем роботи дуже
добре, вперше скоїв злочин,
співпрацював зі слідством, що надало
змогу встановити істину по справі, тому
вважає за можливе призначити йому
покарання в мінімальних межах санкції
статті. Що стосується обвинуваченого
ОСОБА_3, то судом враховується його
другорядна роль при розбійному нападі,
і разом з тим, що останній
характеризується посередньо,
притягався до адміністративної
відповідальності, в якості обставини,
що обтяжує покарання – рецидив
злочину.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд
–

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187
КК України, та призначити йому
покарання у вигляді семи років
позбавлення волі з поміщенням до
кримінально-виконавчої установи
закритого типу, з конфіскацією ?
частини майна, що є власністю
засудженого.

Запобіжний захід: тримання
під вартою - залишити до вступу вироку в
законну силу.

ОСОБА_3 Захаровичавизнати
винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді
восьми років позбавлення волі з
конфіскацією ? частини майна, що є
власністю засудженого.

На підставі ст.71 КК України
частково приєднати невідбуте
покарання за вироком суду від 23.03.2012 р.
та остаточно призначити покарання у
вигляді дев»яти років позбавлення
воліз поміщенням до
кримінально-виконавчої установи
закритого типу, з конфіскацією ?
частини майна, що є власністю
засудженого.

Запобіжний захід: тримання під вартою -
залишити до вступу вироку в законну
силу.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові
витрати по проведенню експертиз по 1396,78
грн. з кожного.

Речові докази: мобільні телефони LG та
Samsung (а.с. 74, 78) – обернути в рахунок
конфіскації майна, диски – залишити в
матеріалаї справах, купюри номіналом 1
гривня (МЄ 6717079) та п"ять гривень (МА
1140922), що були вилучені 18.08.2013 року (а.с. 43)
- повернути власнику, сейф-пакет № 0536883
з ножем, вилучений 18.08.2013 року (а.с. 50);
сейф-пакет № 0536855 зі слідами пальців
рук, вилучених 18.08.2013 року (а.с. 61), сейф
пакет № 0260238 зі слідами пальців рук,
вилучених 18.08.2013 року (а.с. 69) - знищити.

На вирок суду можуть бути
подані апеляційні скарги до
апеляційного суду Херсонської області
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення, а обвинувачені – з
моменту отримання копії вироку.

Копії вироку вручити
прокурору та обвинуваченим.

Суддя:ОСОБА_7