справа 1 -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007
року.

Рівненський
районний суд Рівненської області

в особі
головуючої судді Кушнір
Н.В.

при
секретарі Данчук
Л.А.

з участю
прокурора Ідрісова
P.M.

потерпілого ОСОБА_1

його
представника адвоката ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівному кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1н., уродженця м. Здолбунів - 2 Рівненської
області, українця, громадянина України, з професійною - технічною освітою, неодруженого,
непрацюючого, проживаючого по
АДРЕСА_1, судимості не має,

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.4 ст.
187 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м. Здолбунів Рівненської
області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого,
непрацюючого, проживаючого по
АДРЕСА_2, раніше не судимого

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України,

встановив:

16
грудня 2006 року приблизно о 17 год. 00 хв. в
під'їзді будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_3, маючи
намір на незаконне заволодіння чужим майном,
здійснив розбійний напад на ОСОБА_1,
застосувавши до нього насильство,
яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого і виразилось в
нанесенні одного удару кулаком в область лівої скроні голови, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у
вигляді відкритої черепно - мозкової травми,
перелому основи черепа через пірамідку лівої скроневої кістки, забою головного мозку середнього
ступеня, субарахноїдального
крововиливу, травматичного лівобічного
кохлеарного невриту, які відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні
для життя та при цьому заволодів курткою вартістю 200 грн., в кишені якої знаходились гроші в сумі 1 800
гривень, мобільним телефоном марки
„Нокіа 2600" вартістю 387 грн.. 60 коп., в якому знаходився стартовий пакет
оператора мобільного зв"язку „Київстар", що вартості не представляє, в якому на рахунку знаходились гроші в сумі
16 грн., а всього заволодів майном на
загальну суму 2 403 грн. 60 коп.

17
грудня 2006 року приблизно о 10 год. 00 хв. на вул.
Вишневій в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_4,
зустрівшись' зі своїм знайомим ОСОБА_3,
який йому розповів, що він 16
грудня 2006 року вчинив

тяжкий злочин, а саме
розбійний напад на ОСОБА_1, застосувавши
до нього насильство, яке виразилось в
нанесенні одного удару по голові потерпілого,
внаслідок чого заподіяв йому тяжкі тілесні ушкодження та заволодів його
особистим майном, після чого передав
ОСОБА_4 викрадені документи, а саме
посвідчення водія, талон до посвідчення
водія та копію довіреності, достовірно
знаючи, що вони отримані злочинним
шляхом, погодився їх зберігати та в
подальшому переніс за місцем свого проживання по вул. Білій в смт. Квасилів
Рівненського району Рівненської області,
де і зберігав їх до вилучення працівниками міліції.

Підсудний
ОСОБА_3 свою вину у скоєному не визнав і
показав, що 16 грудня 2006 року
приблизно о 17 год. 30 хв.
він знаходився в центрі смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області
неподалік супермаркету "Рікос",
де разом зі своїм знайомим помітили невідомого чоловіка, який,
підійшовши до них, почав про щось
розпитувати, а також сказав, що він йде в напрямку дев'ятиповерхових
будинків, що по вул. Молодіжній в смт.
Квасилів Рівненського району. Оскільки ОСОБА_3 також йшов в даному напрямку, вони пішли разом. По дорозі потерпілий попросив ОСОБА_3, щоб той допоміг йому піднести пакет, на що останній дав свою згоду. Зайшовши в
під'їзд будинку АДРЕСА_3, де проживає
ОСОБА_1, вони почали підніматися
сходами. Піднявшись на четвертий поверх,
ОСОБА_1 почав йому дякувати і поліз до нього цілуватися, що дуже йому не сподобалось і призвело до
шоку. Після чого ОСОБА_1 поставив пакети та почав з'ясовувати стосунки з
ОСОБА_3 , взявши його за лівий рукав
дублянки, на що ОСОБА_3 штовхнув його, від
чого ОСОБА_1 впав до стіни. Він підняв його і почав обтрушувати від вапна, тримаючи його двома руками за куртку, після чого зробив один крок назад і
незрозуміло для нього куртка чомусь опинилася в руках ОСОБА_3 . Після чого
ОСОБА_1 побіг на поверх вище, а ОСОБА_3 , перебуваючи в шоковому стані від таких дій
потерпілого, тим часом побіг по сходам
вниз. Вибігши на вулицю, ОСОБА_3 побіг в напрямку поштового відділення, що в смт. Квасилів Рівненського району, біля якого зупинився, щоб оглянути кишені, в яких він виявив мобільний телефон марки
"Нокіа 2600" сірого кольору,
документи, а саме водійське
посвідчення на прізвище ОСОБА_1 та інші документи, які були згорнуті, та гроші в сумі 1 800 гривень. Після огляду
куртки, він її викинув в контейнер зі
сміттям, а речі поклав в кишеню своєї
куртки та пішов в напрямку вул. Рівненської в смт. Квасилів Рівненського
району, після чого пішов до себе додому.
Зайшовши в під'їзд свого будинку, ОСОБА_3 заховав документи та мобільний телефон, які викрав в підвальному приміщенні
під'їзду, а гроші залишив при собі.
Наступного дня зустрівся з ОСОБА_4 і передав на зберігання документи, розповівши йому, що дані документи напередодні він викрав у
невідомого громадянина, якому він наніс
один удар рукою по голові, від чого
останній впав, після чого він заволодів
його особистими речами та грошима в сумі 1 800 гривень. Забравши дані
документи, ОСОБА_4 пішов по своїх
справах, а ОСОБА_3 повернувся
додому. Приблизно 23 грудня ОСОБА_3 зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5, якому він запропонував купити мобільний
телефон, на що ОСОБА_5 погодився. Про
те, що даний телефон крадений, ОСОБА_5 нічого не знав. В подальшому цей
телефон ОСОБА_5 продав
ОСОБА_6.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав і показав, що 16 грудня 2006 року приблизно о 21 год. 00 хв. він в
продуктовому магазині, який належить
приватному підприємцеві ОСОБА_7, зустрів
свого товариша ОСОБА_3, який
запропонував ОСОБА_4 розважитись, на що
останній відповів, що в нього немає
грошей і його вдома чекає дружина. Тим часом ОСОБА_3 вийняв з кишені.своїх штанів пачку
грошей, однак ОСОБА_4 відмовився з ним
їхати. Після чого, ОСОБА_3
розповів, що він "вставив
мужика" в під'їзді будинку, що по
вул. Молодіжній в смт. Квасилів Рівненського району, вдаривши його при цьому по голові та забравши
куртку (з грошима, мобільним телефоном
та документами. Наступного дня на вул. Вишневій в смт. Квасилів Рівненського
району приблизно о 10 год.
00 хв. вони знову зустрілись, з
ОСОБА_4 ' При зустрічі ОСОБА_3 вийняв портмоне коричневого кольору та дав
ОСОБА_4 в р"уки. Розгорнувши портмоне,
він помітив, що там знаходиться
посвідчення водія та талон до посвідчення водія, видані на прізвище ОСОБА_1, якого він знав особисто, так як раніше з

ним працював.
Після чого ОСОБА_3 попросив, щоб дані
документи ОСОБА_4 заховав у себе вдома,
на що він погодився. Про вчинення ОСОБА_3 злочину не повідомив правоохоронні органи
через те, що пообіцяв ОСОБА_3 не розголошувати про дану подію, оскільки ОСОБА_3 являється
ОСОБА_4 хорошим товаришем.

Оцінюючи
зібрані по справі докази в їх сукупності,
суд вважає, що вина підсудних у
скоєному повністю доведена.

У
зв"язку з тим, що учасники судового
розгляду не оспорюють фактичні обставини справи щодо дій ОСОБА_4, суд вважає за можливе визнати дослідження
доказів щодо цих обставин недоцільним.
При цьому дані факти вважаються дослідженими та встановленими в судовому
засіданні, оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені
наявними у справі доказами, які не
потребують дослідження у ході судового розгляду справи. При цьому суд
переконався у тому, що підсудні
правильно розуміють зміст всіх обставин справи,
які б підлягали б доказуванню і ним не заперечуються та сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції немає. Підсудним роз"яснено, що вони при відмові від дослідження доказів
щодо фактичних обставин справи будуть позбавлені можливості оспорювати їх в
апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудні настояли на істинності своєї позиції у визнанні вини і
викладених обставинах справи.

Не
дивлячись на невизнання підсудним ОСОБА_3
своєї вини, його вина у скоєному
підтверджується зібраними по справі доказами,
дослідженими судом.

Протоколом
огляду місця події / а.с. 9 / зафіксовано місце, де відбувався напад ОСОБА_3 на ОСОБА_1.

Як
показав потерпілий ОСОБА_1 16 грудня 2006 року приблизно о 17 год. 00 хв. біля
супермаркету "Рікос" в смт. Квасилів Рівненського району до нього
підійшло двоє невідомих осіб, які
попросили розміняти їм гроші, на що
ОСОБА_1 відмовився та пішов у напрямку дев'ятиповерхових будинків, що по вул.
Молодіжній. Проходячи поблизу Квасилівської загальноосвітньої школи до
ОСОБА_1 підійшов один із вище вказаних хлопців,
які просили розміняти гроші, та
запропонував допомогти нести пакети, на
що ОСОБА_1 дав свою згоду. Зайшовши в під'їзд будинку АДРЕСА_3, де проживає потерпілий, невідомий хлопець віддав йому пакет та
спустився в напрямок виходу з під"їзду,
а ОСОБА_1 тим часом продовжував підніматись по сходах. Проходячи між 4
та 5 поверхом, потерпілий відчув сильний
удар в область лівої скроні голови, від
чого він впав до стіни та повернувшись,
помітив підсудного. Після чого отримав ще декілька ударів по голові, від яких втратив свідомість. Отямившись, ОСОБА_1 побачив, що на ньому немає куртки, в кишенях якої знаходились гроші в сумі 4 050
грн., мобільний телефон «Нокіа» 2600
вартістю 425 грн., в якому знаходився
стартовий пакет оператора мобільного зв'язку „Київстар", який вартості не представляє, на рахунку якого знаходилися гроші в сумі 16
гривень, а також посвідчення водія та
талон до посвідчення водія, видані на
його прізвище, технічний паспорт та
копія довіреності до автомобіля ГАЗ - 53. Після чого він відразу пішов додому
та розповів своїй дружині про скоєне,
яка викликала «швидку допомогу». Пам»ятає, що разом з дружиною бігли шукати підсудного, зверталися в міліцію. Дані обставини
підтвердила його дружина - свідок ОСОБА_1 Н.Д. в судовому засіданні.

Під час
впізнання / а.с. 37 / він впізнав ОСОБА_3,
як особу, що нанесла йому тілесні
ушкодження і забрала речі.

Свідок
ОСОБА_8 показав, що потерпілий дійсно
напередодні нападу мав велику суму грошей.

Про
прохання ОСОБА_3 продати викрадений телефон
показав свідок ОСОБА_5 / а.с.
29 /, який продав його ОСОБА_6,
який підтвердив цей факт / а.с. 25 /.'

У
підсудних була проведена виїмка викрадених речей / а.о.4, 6 7, які були оглянуті / а.с. Ю, 64-68 /,
визнані речовими доказами / а.с. 69,
72 /, оцінені / а.а.'58-60•/•

Свідок ОСОБА_9 / а.с. ЗЗ / показала,
що бачила підсудного ОСОБА_3
після скоєння ним розбою, при
цьому він біг по сходах з курткою в руках,
а слідом за ним через нетривалий проміжок часу бігли потерпілий та його
дружина. Під час "впізнання / а.с. 38 / вона впізнала ОСОБА_3 як таку
особу.

Під час
проведення очних ставок / а.с. 34, 35-36
/ підсудний ОСОБА_3
, потерпілий, свідок ОСОБА_5
настоювали на своїх показаннях, при
цьому підсудний стверджував, що
викраденого телефону у нього ніколи не було,
на час скоєння злочину він має алібі.

Під час
відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_3 підтвердив свої показання / а.с. 39-44 /.

Відповідно
до висновку судово-медичної експертизи № 435 від 21.02.07р. / а.с. 50-51 /
виявлені у потерпілого тяжкі тілесні ушкодження як небезпечні для життя у
вигляді відкритої черепно - мозкової травми,
перелому основи черепа через пірамідку лівої скроневої кістки, забою головного мозку середнього
ступеня, субарахноїдального крововиливу, травматичного лівобічного кохлеарного невриту
виникли від дії твердих тупих предметів,
не суперечать відміченому в обставинах терміну, могли виникнути від однієї травматичної дії і
не є характерними для виникнення в результаті падіння з висоти власного зросту.

Невизнання
підсудним своєї вини суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за
скоєне. Суд покладає в основу вироку послідовні показання потерпілого, які підтверджують факт нападу на нього з боку
підсудного з метою заволодіння його грішми і майном та самого такого
заволодінні на загальну суму 2 403 грн. 60 коп. Ці показання об"єктивно
узгоджуються з показаннями підсудного ОСОБА_4,
який підтвердив, що підсудний
розповідав йому про обставини злочину. Розповідь ОСОБА_3 ОСОБА_4 про обставини нападу через нетривалий
час після вчинення даного злочину,
ідентична їх показанням як під час досудового слідства, так показанням ОСОБА_4 в судовому засіданні. ОСОБА_3 у своїй явці з каяттям / а.с. 19 / детально розповів про обставини скоєння
ним даного злочину.

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння
чужим майном, поєднаному із заподіянням
тяжких тілесних ушкоджень, вчинив
злочин, передбачений ч.4 ст. 187 КК України та ОСОБА_4 своїми умисними
діями, які виразились в заздалегідь не
обіцяному приховуванні особливо тяжкого злочину, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 396 КК України.

При
обранні виду і визначенні міри покарання кожному підсудному суд враховує, що злочин,
в якому обвинувачується підсудний ОСОБА_3 згідно ст. 12 КК
України є особливо тяжким злочином, а
ОСОБА_4 - середньої тяжкості, вони
посередньо характеризуються за місцем проживання, працездатні,
але протягом тривалого часу не працевлаштовані, ОСОБА_3 раніше судимий, судимість погашена, але належних висновків для себе не зробив і
знову скоїв умисний корисливий злочин,
ОСОБА_4 має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку в лікаря-психіатра з
приводу патохарактерологічних реакцій в підлітковому віці.

До
обставин, що пом"якшують покарання
підсудних, суд відносить повне
відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують їх покарання, судом не встановлено.

Вищевказане свідчить про відсутність у підсудного ОСОБА_4 стійкої установки

на антигромадське життя. За таких умов суд вважає, що виправлення та перевиховання

підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах постійного контролю за

його поведінкою з боку органів кримінально-виконавчої системи, тому вважає за доцільне

звільнити його від кримінальної відповідальності з випробовуванням, поклавши на нього

певні обов'язки. ;

При
визначенні тривалості іспитового строку суд враховує .характер та ступінь
тяжкості вчиненого злочину, виду і
строку призначеного основного покарання,
обставин, що характеризують особу
підсудного, середовище, в якому він перебуває.

Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної'шкоди, то суд вважає за можливе задоволити його
частково.

ст. 1167 ЦК
України передбачає, що моральна
шкода, завдана фізичній особі
неправомірними діями, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її вини.

ст. 3 Конституції України проголошує, що людина,
її життя і здоров"я, честь і
гідність, недоторканість і безпека
визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

При
визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тяжкість та сукупність
нанесених ушкоджень, тяжкість
злочину, тривалість лікування, наслідки тілесних ушкоджень та
обставини, за яких була заподіяна
моральна шкода потерпілому, те, що він перебував в стані алкогольного
сп»яніння.

Також
суд враховує майновий стан відповідача,
те, що матеріальні збитки, на які вказував потерпілий у своїй позовній
заяві, повністю відшкодовано, вимоги розумності та справедливості, тому таке відшкодування моральної шкоди суд
визначає у розмірі 3 000 грн.

У
зв"язку із задоволенням позову суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача 17 грн. за задоволення позову в частині моральних збитків.

На підставі
наведеного та керуючись ст. ст. 323,
324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.4 ст. 187 КК України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 8 / вісім / років з конфіскацією всього
належного йому майна.

Строк
покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з
26 липня 2007 року, зарахувавши в строк
відбування покарання його затримання по підозрі у вчиненні злочину з 08 по 12
січня 2007 року.

ОСОБА_4
визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 3 96 КК України
і призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Зобов'язати
ОСОБА_4 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід підсудним до вступу вироку в закону силу залишити попередній:
ОСОБА_3 - тримання під вартою, ОСОБА_4 - підписка про невиїзд.

Речові
докази по справі: мобільний телефон марки "Нокія 2600", посвідчення водія та талон до посвідчення
водія, які передані на зберігання
ОСОБА_1, залишити йому.

Цивільний
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
задоволити частково

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 З 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_3 в прибуток держави 17 грн. судового збору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через
Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той же строк з моменту отримання його
копії.