Справа № 1718/645/12
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2015 року Сарненський районний суд Рівненської області
під головуванням судді ОСОБА_1
при секретареві ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу про обвинувачення ОСОБА_5 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не працюючого , не одруженого , раніше судимого 17. 06. 1999 року Сарненським районним судом за ч. 2 ст. 140 КК України ( 1960 року) до 3 місяців позбавлення волі ; 20. 04. 2002 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 395, ч. 2 ст. 185 , ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі ; 25 вересня 2008 року Солом`янським районним судом м, Києва за ч. 2 ст. 186 , ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі ,
в скоєнні злочинів , передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України , -
В С Т А Н О В И В :
14 березня 2010 року близько 18 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні кафе « Оазис» в м. Сарни по вул.. Пушкіна , 8 , діючи з корисливих мотивів , переконавшись у відсутності сторонніх осіб , шляхом вільного доступу таємно викрав належний приватному підприємцю ОСОБА_7 системний блок комп`ютера марки «Celeron Dual Core-3200» вартістю 1910 грн., чим спричинив потерпілому збитків на вказану суму . Викраденим розпорядився на власний розсуд .
Продовжуючи злочинні діяння ОСОБА_6 повторно , 31. 03. 2010 року приблизно о 14 годині , діючи з корисливих мотивів , знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , в присутності ОСОБА_8 , відкрито заволодів головкою блоку циліндра до автомобіля марки « ГАЗ-2410» вартістю 1000 грн. , двома відрізками металевої залізничної рейки вартістю 150 грн. та трьома металічними з`єднувальними накладками залізничних рейок вартістю 100 грн. 50 коп. , чим завдав потерпілому збитків на суму 1250 грн. 50 коп. Викраденим розпорядився на власний розсуд .
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 винним себе визнав частково , щиро в скоєному розкаявся та показав , що 14. 03. 2010 року в другій половині дня разом з ОСОБА_9 він , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння , знаходився в інтернет - кафе « Оазис» по вул.. Пушкіна в м. Сарни. Зал , де були розміщені комп`ютери , знаходиться на другому поверсі , на першому поверсі були лише барна стійка , але бар не працював. Коли йшли з кафе , він звернув увагу на те , що в приміщенні біля барної стійки за відкритими дверима стояли системні блоки від комп`ютерів . Разом з ОСОБА_9 прийшли у двір будинку по АДРЕСА_2 , де живе останній . ОСОБА_9 кудись пішов , а він знову повернувся до кафе. Оскільки був в стані сп`яніння , не пам`ятає , як довго там був. Виходячи з кафе через перший поверх знову побачив системні блоки , які стояли відрито і доступ до яких перекривався лише кількома стільцями . Тоді він викрав один із системних блоків і приніс на подвір`я будинку , де проживав ОСОБА_9 . Коли невдовзі зустрілись з останнім , викрадене ОСОБА_9 сховав в підвалі будинку з метою подальшої реалізації. Ввечері того ж дня ОСОБА_9 продав системний блок своєму знайомому , а наступного дня викрадене вилучили працівники міліції. Заперечив факт проникнення в приміщення інтернет - кафе, пояснив , що в кафе перебував з метою пограти на комп`ютері , намір викрасти системний блок у нього виник коли він побачив його , виходячи з кафе.
Також ОСОБА_6 не заперечив того , що 31. 03. 2010 року близько 14 години він прийшов до будинку по АДРЕСА_1 , який належить його батькові , та де він проживав після звільнення з місць позбавлення волі. Якийсь час перед цим дома не жив , оскільки вживав спиртні напої , а батько через це сварив його . Були потрібні гроші на придбання спиртного і він вирішив щось здати на металобрухт. Взявши головку блоку циліндрів до автомобіля «ГАЗ-2410» та якісь металеві деталі , поклав все у мішок . Попросив свого звідного брата ОСОБА_8 , який тим часом вийшов у двір будинку , викликати таксі , на якому завіз вказані речі в пункт приймання металобрухту . Отримані від продажу металу кошти витратив на придбання спиртного . Пояснив , що батько віддав йому автомобіль марки « ГАЗ-2410» у користування , тому він вважав , що головка блоку циліндрів , яку він забрав і здав в металобрухт , належить йому і він вправі розпорядитись нею на власний розсуд. Пояснив , що з боку ОСОБА_8 не було ніяких заперечень щодо заволодіння ним вказаним майном , тому вважає , що не мало місця відкритого викрадення майна , оскільки воно, на його думку, не було чужим .
Крім часткового визнання вини підсудним ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованих йому злочинів , його вина в скоєному частково підтверджується зібраними у справі доказами , які перевірені судом та визнані достовірними .
Так, потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт викрадення його сином ОСОБА_6 31. 03. 2010 року головки блоку циліндрів з автомобіля « ГАЗ-2410» , що знаходився на подвір`ї за місцем його проживання, двох відрізків металевих рейок та трьох металевих з`єднувальних накладок до залізничних рейок , котрі знаходились також на подвір`ї . Потерпілий пояснив, що дійсно після повернення ОСОБА_6 з місць позбавлення волі , віддав йому свій автомобіль марки « ГАЗ-2410», розраховуючи , що син налагодить своє життя та буде працювати . Разом з тим , син знову почав вживати спиртні напої , через це виникали сварки . 31. 03. 2010 року йому подзвонив син його дружини і повідомив , що приходив ОСОБА_10 , котрий вже якийсь час дома не жив , забрав якийсь металобрухт та вивіз його з господарства . Він дуже обурився такою поведінкою сина і повідомив в міліцію про це . Потерпілий не має претензій до підсудного з цього приводу.
Невизнання підсудним ОСОБА_6 факту відкритого викрадення майна з господарства його батька спростовуються показаннями свідка ОСОБА_11 , які були ним дані під час досудового слідства 22. 04. 2010 року ( а.с. 73 т. 1), і які оголошені судом в зв`язку з тим , що свідок тривалий час перебуває за межами України , що підтверджується рапортом про неможливість виконання приводу та поясненнями потерпілого ОСОБА_4 . Так, свідок показав , що 31. 03. 2010 року побачив свого звідного брата ОСОБА_6 , який з подвір`я будинку по АДРЕСА_1 , ніс щось у мішку . Він сказав ОСОБА_10 припинити такі дії , але той повідомив , що йому потрібні гроші і щоб він не говорив про це батькові , лише у разі , коли той спитає куди поділись речі. Свідок вказав на те , що боявся ОСОБА_6 і тому не чинив йому перешкоди , навіть допоміг викликати останньому таксі, на якому підсудний вивіз металеві деталі з двору . Потім він зателефонував батькові і розповів про подію .
Факт перевезення ОСОБА_6 . 31. 03. 2010 року мішка з металобрухтом від будинку по АДРЕСА_1 до пункту приймання металобрухту, під час досудового слідства підтвердив свідок ОСОБА_12 ( а.с. 76 т. 1), який на той час працював водієм у службі таксі « 1553» м . Сарни.
Протоколом огляду місця події від 01. 04. 2010 року ( а.с. 57-59 т. 1 ) встановлено , що на подвір`ї будинку по АДРЕСА_1 знаходиться два автомобілі марки « ГАЗ-24» , відрізки залізничних рейок та накладки до них .
З протоколу огляду місця події від 01. 04. 2010 року ( а.с. 62-63 т. 1 ) вбачається , що під час огляду приміщення пункту зберігання металобрухту ТзОВ "Західметтрейд" по вул.. 17 Вересня , 109 в м. Сарни , було виявлено та вилучено три металеві накладки для з`єднання залізничних рейок .
Суд знаходить пояснення підсудного про те , що він не вчиняв відкритого викрадення майна з господарства по АДРЕСА_1 , такими , що не відповідають дійсності , оскільки судом здобуті докази того , що майно , яким заволодів ОСОБА_6 йому не належало і заволодіння ним він вчинив в присутності ОСОБА_11 , який просив залишити речі та не чіпати їх .
Таким чином , суд приходить до висновку , що є повністю доведеною вина ОСОБА_13 у відкритому викраденні чужого майна , вчиненому повторно , кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України знаходить правильною .
Оцінюючи докази у справі в частині обвинувачення ОСОБА_6 у таємному викраденні системного блоку комп`ютера марки «Celeron Dual Core-3200» з приміщення інтернет кафе « Оазис» , суд приходить до наступного .
Як вбачається з пояснень підсудного та свідка ОСОБА_9 ,які були дани ним під час досудового слідства ( а.с. 92-93 т. 1) , вони неодноразово бували в інтернет кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » , яке було розміщено на другому поверсі будівлі по АДРЕСА_3 . З їх пояснень вбачається , що перший поверх кафе, через який здійснювався вхід , був порожнім , однак у приміщенні біля барної стійки , що знаходилась там , за відчининими дверима стояли системні блоки . На думку суду, в данному випадку, кваліфікація дій ОСОБА_6 в частині обвинувачення його у таємному викраденні чужого майна з проникненням в інше приміщення є невірною в зв`язку з наступним .
Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_14 , які були нею дані на досудовому слідстві , в 2010 році вона працювала в інтернет кафе « Оазис» . Свідок вказала , що комп`ютерний зал розташований на другому поверсі , вхід до нього здійснювався по сходах через приміщення першого поверху , яке на той час не використовувалось .
Вказане підтверджується протоколом огляду місця події від 21. 03. 2010 року ( а.с. 11- 13 т. 1 ) .
Викрадений ОСОБА_6 системний блок комп`ютера марки «Celeron Dual Core-3200» належав потерпілому ОСОБА_7 , що підтверджується накладою від 11. 01. 2010 ( а.с. 34 т. 1 ) , який під час досудового слідства , будучи допитаним як потерпілий , пояснив , що він придбав системні блоки для розміщення в комп`ютерному залі в кафе « Оазис» , яке він орендував як власник приватного підприємтсва « ОСОБА_15 » . Потерпілий підтвердив , що вказані системні блоки були зняті для модернізації та обслуговування та перенесені на перший поверх будівлі . 16. 03. 2010 року працівники кафе повідомили йому про викрадення одного з системних блоків , претензій до підсудного він не має ( а.с 36 т. 1 ) .
Системний блок марки «Celeron Dual Core-3200» переданий на зберігання ОСОБА_16 , яка діяла за дорученням ОСОБА_7 від 23. 04 .2010 року ( а.с. 19, 37 т.1)
Таким чином , оцінивши докази у цій частині , суд приходить до висновку , що в діях ОСОБА_6 відсутня кваліфікуюча ознака проникнення в інше приміщення , оскільки він 14. 03. 2010 року перебував у інтернет - кафе « Оазис» і мав вільний доступ до викраденого ним системного блоку , який знаходився в тому ж приміщенні на першому поверсі на видному місці .
Виходячи з наведенного , суд знаходить необхідним перекваліфікувати дії ОСОБА_6 по данному епізоду з ч. 3 ст. 185 КК України на ч. 2 ст. 185 ККУкраїни , кваліфікуючи його дії як таємне викрадення чужого майна , вчинене повторно .
При призначенні покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів , ненастання тяжких наслідків , дані про особу винного , який характеризується посередньо .
Підсудний щиро кається в скоєнні злочинів , що є обставиною , які суд визнає обставинами , які пом`якшують покарання підсудного .
Обставиною , що обтяжує покарання підсудного, є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння .
Враховуючи те , що злочин було скоєно підсудним невдовзі після повернення з місць позбавлення волі , де він відбував покарання за скоєний злочин , суд призначає йому покарання , необхідне та достатнє для його виправлення та перевиховання , а також для попередження вчинення нових злочинів і призначає підсудному покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим , приймаючи до уваги конкретні обставини справи , ненастання тяжких наслідків , позицію потерпілого ОСОБА_4 ,який просить суворо не карати підсудного , дані про особу підсудного , який хворіє на дисемінований туберкульоз обох легень( а.с 206) та на гепатит «С» ( а.с 36 т. 2 ) ,з огляду на обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд знаходить можливим при призначенні покарання підсудного застосувати правила ст. 69 КК України , призначивши покарання за ч. 2 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі , встановленої в санкції цієї статті .
Також судом приймається до уваги те , що ОСОБА_6 з 27 квітня 2010 року по 07 лютого 2012 року перебував під вартою у даній кримінальній справі . В подальшому ОСОБА_6 , в зв`язку з порушенням ним запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд , було оголошено в розшук . Відповідно до постанови судді Усть- Лабинського районного суду Краснодарського краю Російської Федерації від 24 липня 2014 року , ОСОБА_6 , якому згідно постанови того ж суду від 28. 02. 2014 року було обрано запобіжний захід у виді взяття під варту в зв`язку з розшуком та зміною запобіжного заходу на тримання під вартою , було продовжено цей запобіжний захід до 28 серпня 2014 року. Відповідно до постанови начальника ІТУ відділу МВС Росії по Усть Лабинському району , ОСОБА_6 було звільнено з-під варти 28. 08. 2014 року в зв`язку з закінченням строку тримання під вартою . 15 вересня 2014 року постановою оперуповноваженого Мінського ОВД на повітряному транспорті ОСОБА_6 було затримано в приміщенні національного аеропорту Мінська і постановою Мінського транспортного прокурора від 16. 09. 2014 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в зв`язку з перебуванням в розшуку з метою видачі стороні , якою розшук було оголошено .
Цивільних позовів у справі не заявлено .
На підставі викладеного , керуючись ст. ст. 323 , 324 КПК України, суд , -
З А С УД И В :
ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначити покарання :
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 ( двох ) років позбавлення волі ;
- за ч. 2 ст. 186 КК України на підставі ст. 69 КК України - у виді 2 (двох ) років позбавлення волі .
Остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів призначити відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань - 2 ( два роки ) 10 ( десять ) місяців 10 ( десять ) днів позбавлення волі .
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - утримання під вартою .
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня його затримання в Національному аеропорту Мінська Республіки Білорусь з 15 вересня 2014 року.
Врахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк перебування під вартою у даній справі з 27 квітня 2010 року по 07 лютого 2012 року ( 1 рік 9 місяців 11 днів ) та строк утримання під вартою після його розшуку і затримання у Усть - Лабинському районі Краснодарського краю Російської Федерації за постановою Сарненського районного суду , а саме з 28 лютого 2014 року по 28 серпня 2014 року ( 6 місяців ) .
Речовий доказ по справі - системний блок комп`ютера марки «Celeron Dual Core-3200», який передано під розписку ОСОБА_16 ( а.с. 18, 19 ) - повернути власнику ОСОБА_7 ( а.с 35 ).
Речові докази у справі три металеві залізничні накладки , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сарненського РВ УМВС України ( а.с. 64 ) - повернути власнику ОСОБА_4 .
На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з часу його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд.

Суддя підпис копія вірно
Суддя Сарненського
районного суду
ОСОБА_17 .