Справа № 11-98/11 Головуючий у І інстанції Кутовий
Категорія - ст. 185 ч.2 КК України Доповідач Козак В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
з участю прокурора засудженого ОСОБА_4, ОСОБА_5,

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, Російської Федерації, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, не працює, раніше судимий:

- 04.05.1990 року Деснянським райсудом м. Чернігова за ст. 101 ч.1 КК України ( в ред. 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі 22.09.1992 року;

- 08.07.1993 року Деснянським райсудом м. Чернігова за ст. 144 ч.1 КК України ( в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений з місця позбавлення волі 04.02.1997 року;

- 02.07.1999 року Прилуцьким райсудом Чернігівської області за ст. 229-6 ч.3, 14 КК України ( в ред. 1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі 31.07.2001 року;

- 13.02.2002 року Прилуцьким райсудом Чернігівської області за ст. 185 ч.2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 25.12.2002 року Прилуцьким райсудом Чернігівської області за ст. ст. 309 ч.1, 263 ч.1, 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі 25.12.2006 року (судимість не знята та не погашена);

- 10.04.2008 року Корюківським райсудом Чернігівської області за ст. 296 ч.1 КК України до арешту строком на 1 місяць;

- 02.06.2010 року Корюківським райсудом Чернігівської області за ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4,

засуджений за ст. 185 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, ОСОБА_5 призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за новим вироком, та призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_5 на користь держави 412 грн. 80 коп. за проведення експертизи.

Вироком суду засуджений визнаний винним в тому, що 23 липня 2010 року, близько 18 години, він, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, з метою скоєння крадіжки, прибув до квартири за адресою: АДРЕСА_1, належної ОСОБА_6, до якої проник всередину через відчинені двері, де умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з прихожої кімнати скоїв крадіжку мобільного телефону марки „Моторола V3і, б/в, вартістю 380 грн., та зарядного пристрою до нього, б/в, вартістю 5 грн., на загальну суму 385 грн., належних ОСОБА_6

В апеляції засуджений просить направити справу на додаткове розслідування, оскільки він не згоден з винесеним вироком. Зазначає, що даного злочину він не скоював, а перші покази, принесені слідчим, які були уже надруковані, він підписав тому, що на нього здійснювався фізичний та психічний тиск. Звертає увагу, що слідчим не в повному обсязі досліджені всі обставини по справі та не знайдена винна особа.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляцію та просив її задовольнити, думку прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому в вину злочинних дій відповідає зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказам.

В своїх показаннях даними на досудовому слідстві ОСОБА_5 не заперечував своєї причетності до скоєної крадіжки. Вказав, що в ввечері прийшов до своєї знайомої. Останньої вдома не було і тоді він помітив, що в квартирі навпроти відчинені двері, а в коридорі на поличці лежить мобільний телефон з зарядним пристроєм, який він в подальшому вкрав. Телефон з зарядним пристроєм він поклав вдома під мийку та ліг спати.

Під час огляду домоволодіння ОСОБА_7, співмешканки ОСОБА_5, під мийкою був виявлений мобільний телефон „Моторола з зарядним пристроєм. А.с.3-4.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 вказала, що 23 липня 2010 року вона була вдома відпочивала. На пятий поверх до них рідко хто піднімається і вона відкрила вхідні двері для вентиляції бо було дуже спекотно. Її мобільний телефон „Моторола лежав в коридорі заряджався. До 17 години телефон лежав на місці, а в 19 вона виявила пропажу. Близько 17.30 години вона чула, як хтось спускався з їх поверху, але не придала значення. Виявивши пропажу телефону, вона поговорила з сусідами, але до них ніхто не приходив. На вулиці вона також опитувала сусідів і вияснила, що в той час, коли вона чула кроки в підїзді з її підїзду виходив ОСОБА_5, який іноді приходить до її сусідки ОСОБА_8. Тоді вона повідомила міліції про свої підозри стосовно ОСОБА_5.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 23 липня 2010 року вона знаходилася вдома. Оскільки було жарко вона відкрила вхідні двері на провітрювання. Ввечері побачивши, що до неї йде ОСОБА_5, який іноді до неї приходив просити гроші, вона не захотіла з ним бачитись і закрила двері. А.с. 28.

З показань свідка ОСОБА_9, який проживає в тому ж дому, що і потерпіла, вбачається, що 23 липня 2010 року він вживав спиртні напої зі своїм знайомим та ОСОБА_5. Близько 17 години вони пішли до нього додому, де були приблизно до 18 години. За цей час ОСОБА_5 виходив з квартири на 20-25 хвилин.

Дані свідчення потерпілої, свідків та матеріали справи обєктивно узгоджуються між собою і вказують, що саме ОСОБА_5 скоїв крадіжку мобільного телефону, який належить ОСОБА_6

Доводи засудженого ОСОБА_5 про те, що до нього застосовувались недозволені методи ведення слідства перевірялося в судовому засідання. Допитаний в якості свідка старший слідчий Корюківського СВ РВ УМВС України в Чернігівській області вказав. що ОСОБА_5 розказував все без будь-якого примусу. Будь якого примусу зі сторони інших працівників міліції до ОСОБА_5 не чинився.

При призначенні покарання суд керувався вимогами ст.. 65 КК України, підстав для помякшення покарання колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд описуючи обєктивну сторону дій засудженого ОСОБА_5 вказав кваліфікуючу ознаку обєктивної сторони, а саме проникнення у житло, передбачену ст.. 185 ч.3 КК України. Враховуючи, що обвинувачення ОСОБА_5 по факту крадіжки з проникненням у житло не інкримінувалося, колегія суддів приходить до висновку, що суд помилково вказав дану кваліфікуючу ознаку, а тому її необхідно з мотивувальної частини виключити.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2010 року відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

В порядку ст.. 365 КПК України виключити з мотивувальної частини вироку формулювання „проникнення в середину через відчинені двері.

В решті вирок щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3