Справа № 305/1204/15-к
Провадження по справі 1-кп/305/216/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 року. Рахівський районний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю: секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні трьох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно з обвинувальним актом від 26.06. 2015 року, ОСОБА_4 , 05 червня 2015 року близько 04 години 30 хвилин, перебуваючи в м. Рахів Закарпатської області в урочищі «Устєріки», на правому березі річки Тиса, неподалік від зливання русел річок Чорна Тиса та Біла Тиса, діючи умисно з метою власного збагачення та незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, не маючи на видобування корисних копалин спеціального дозволу про надання гірничого відводу, за допомогою господарських лопат та громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не усвідомлювали незаконні дії ОСОБА_4 , здійснив незаконний видобуток сировини піщано-гравійної (гравію) загальним об`ємом 4 м3, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, яку в подальшому завантажив на власний автомобіль марки «ЗІЛ» моделі «130», державний номерний знак НОМЕР_1 , чим своїми протиправними діями ОСОБА_4 , заподіяв державі збитків на суму 818, 50 гривень.
Досудовим слідством, умисні дії, ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 240 КК України, а саме незаконне видобування користних копалин загальнодержавного значення.
Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Даною угодою, сторони погодили покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, погоджено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в один рік. Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на обвинуваченого узгоджено покласти обов"язки: - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Угодою передбачено наслідки її укладення, та затверджено у відповідності до вимог ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбуття з випробовуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Приписами частини 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 та у вчиненні якого він визнав себе винним, являється, відповідно до ст. 12 КК України, седедньої тяжкості. Шкода даним злочином завдана лише державним (суспільним) інтересам, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні,у зв"язку з чим, підставним є здійснення кримінального провадження на підставі угод, зокрема угоди про визнання винуватості.
Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а тому може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_4 зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.
Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази - автомобіль марки «Зіл» моделі «130» з д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні власника ОСОБА_4 по вступу вироку в законну силу залишити йому як власнику, гравій знаходиться на території домогосподарства АДРЕСА_1 , пов ступу вироку в законну силу залишити там же, три господарські лопати які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_8 як власнику.
Заподіяні державі збитки в розмірі 818,50 гривень відшкодовані ОСОБА_4 в добровільному порядку.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 26.06.2015 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Рахівського району Закарпатської області - ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
Відповідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 (один) рік іспитового строку.
Відповідно до ст. 76 КК України, впродовж іспитового строку на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази - автомобіль марки «Зіл» моделі «130» з д.н. НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні власника ОСОБА_4 по вступу вироку в законну силу залишити йому як власнику, гравій знаходиться на території домогосподарства АДРЕСА_1 , пов ступу вироку в законну силу залишити там же, три господарські лопати які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_8 як власнику.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1 .