АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-кп/793/391/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : ч.2 ст.78 КК України;
ст.166 КВК України; ст.ст. 537 п.8 ч.1, 539 КПК
України (в ред.2012 року); ч.3 ст.185, ч.2
ст.186,75,76 КК України Соколишина Л.Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
Літвінцев В. М. УХВАЛА
23 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЛітвінцева В.М.
суддівЯтченка М.О., Безверхого І.В. з
участю прокурораЄмельянової О.В. при
секретарі с/з Єгоровій
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси в порядку
апеляції матеріали окремого судового
провадження та особової справи № 91/2011
р. щодо ОСОБА_7 за апеляцією засудженого
ОСОБА_7 на ухвалу Черкаського районного
суду Черкаської області від 25 жовтня 2013
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Вільховець, Звенигородського району
Черкаської області, жителя АДРЕСА_1, з
середньою освітою, українця,
громадянина України, не одруженого,
непрацюючого, засудженого вироком
Черкаського районного суду Черкаської
області від 13 жовтня 2011 року за ч.3 ст.185,
ч.2 ст.186 КК України до 5-ти років
позбавлення волі з випробуванням, з
трьохрічним іспитовим строком і
обмеженнями, передбаченими п.п.2,3,4 ч.1
скасовано звільнення цього
засудженого від відбування покарання з
випробуванням і постановлено
направити ОСОБА_7 в місця позбавлення
волі для відбування призначеного судом
покарання на 5-ть років у відповідній
кримінально-виконавчій установі, з
початком строку - з 25 жовтня 2013 року, в
порядку ч.2 ст.78 КК України, ст.ст. 537 п.8
ч.1, 539 КПК України (в ред.2012 року), -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 вироком Черкаського районного
суду Черкаської області від 13.10.2011 року
(головуючий-суддя Василенко В.В.)
визнано винним і засуджено за ч.3 ст.185,
ч.2 ст.186,75,76 КК України до 5-и років
позбавлення волі із звільненням від
цього покарання з випробуванням, з
трьохрічним іспитовим строком. ОСОБА_7
зобов'язано, відповідно до п.2,3,4 ч.1 ст.76
КК України періодично з'являтися в
органи кримінально-виконавчої системи
по місцю проживання для реєстрації, не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти цю інспекцію про зміну
місця проживання (о/п - а.с.4зв-5).
ОСОБА_7 після набрання вироком законної
сили не змінив своїх негативних
соціальних установок, належних
висновків так і не зробив, виправлятися
не став - під час іспитового строку
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст.ст.173, 178, ч.2 ст.178 та ч.3 ст.178 КУпАП. При
цьому ОСОБА_7 був неодноразово письмово
попереджений про можливість
скасування звільнення від відбування
покарання, проте належних висновків
останній так і не зробив та на шлях
виправлення і не став. Тому, 06.02.2013 року
інспектор Черкаського РП
Городищенського МРВ КВІ Пономаренко
С.П., який за місцем проживання
засудженого здійснювала контроль за
його поведінкою, в порядку ст.166 КВК
України звернулася до місцевого суду з
поданням про скасування звільнення
ОСОБА_7 від відбування покарання з
випробуванням і направлення цієї особи
для відбування призначеного судом
покарання в місця позбавлення волі.
Але, 18.02.2013 року Черкаським районним
судом Черкаської області (головуючий -
суддя Тептюк Є.П.) було відмовлено в
задоволенні подання в зв'язку з тим, що
ОСОБА_7 завірив суд у належній
поведінці та виконанні обов'язків
встановлених судом. Після цього
особова справа відносно ОСОБА_7 була
направлена до Черкаського РП
Городищенського МРВ КВІ для подальшого
виконання вироку суду (постанова, друк.
текст - о/п а.с.106-106зв.).
01.04.2013 року, після того як 26.03.2013 року
ОСОБА_7 вчинив правопорушення,
передбачене ч.2 ст.178 КУпАП, за що на
нього було накладене адміністративне
стягнення у виді штрафу в розмірі 51
грн., інспектор Черкаського РП
Городищенського МРВ КВІ Пономаренко
С.П. вдруге звернувся до місцевого суду
з поданням про скасування звільнення
ОСОБА_7 від відбування покарання з
випробуванням і направлення цієї особи
для відбування призначеного судом
покарання в місця позбавлення волі.
Проте і в цей раз, 23.04.2013 року Черкаський
районний суд Черкаської області
(головуючий - суддя Соколишина Л.Б.)
відмовив в задоволенні подання.
Пославшись на цей раз на те, що ОСОБА_7
на реєстрацію з'являється справно у
встановлені для цього дні,
правопорушення на яке звертає увагу
інспектор у своєму поданні,
передбачене ч.2 ст.178 КУпАП (розпиття
спиртних напоїв), вчинив не в
громадському місці, а за місцем
проживання своєї співмешканки, що не
призвело до порушення громадського
порядку та людської гідності і
відповідно не є свідченням порушення
ОСОБА_7 вимог та обов'язків покладених
на нього судом та МРВ КВІ. (постанова,
друк. текст - о/п а.с.122-123).
Втретє 14.10.2013 року інспектор
Черкаського РП Городищенського МРВ КВІ
Пономаренко С.П. звернулася до
Черкаського районного суду Черкаської
області з поданням про направлення
засудженого ОСОБА_7 для відбуття
призначеного йому основного покарання
згідно вироку суду. В ньому він окрім
обставин, що вже містилися в попередніх
поданнях до суду щодо цієї особи,
акцентує увагу також на тому, що ОСОБА_7
вкотре (третій раз) 05.05.2013 року вчинив
правопорушення, передбачене ч.3 ст.178
КУпАП, що, на його думку, на цей раз з
достатньою вірогідністю свідчить про
явне небажання останнього ставати на
шлях виправлення (о/п - а.с.1-3).
25.10.2013 року Черкаський районний суд м.
Черкаси за участі засудженого ОСОБА_7
розглянув і своєю постановою
задовольнив подання КВІ. В
обґрунтування свого рішення послався
на те, що ОСОБА_7 з часу попередньої
відмови судом в задоволенні другого
подання інспектора про скасування
звільнення від відбування покарання з
випробуванням, знову вчинив
адмінправопорушення, передбачене ч.3
ст.178 КУпАП, за скоєння якого на нього
було накладено адмінстягнення у
вигляді штрафу, а тому вказані численні
порушення порядку перебування на
іспитовому строці беззаперечно
свідчать про вперте небажання ОСОБА_7
ставати на шлях виправлення.
Постановив обрати засудженому ОСОБА_7
запобіжний захід - тримання під вартою,
взявши його під варту з зали суду, з
утриманням його в ІТТ Придніпровського
РВ УМВС та СІЗО у м. Черкаси (постанова,
друк. текст - о/п а.с.39-41).
В т.з. «апеляційній скарзі» від 01.11.2013
року засуджений ОСОБА_7 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та «надати змогу відбувати
покарання не пов'язане з відбування в
місцях позбавлення волі». В
обґрунтування своїх апеляційних вимог
посилається на те, що хоча відносно
нього з часу покладення судом
обов'язків, передбачених ст.76 КК
України, і було складено три
адмінпротоколи за вчинення
правопорушень, передбачених ст.173, ст.178
ч.3, ч.2 ст.178 КК України, фактично він
визнає свою вину тільки у вчиненні
одного з них - правопорушення,
передбаченого ст.173 КУпАП, у вчиненні
якого він дуже жалкує і щиро
розкаюється. Інші ж два правопорушення,
за які його визнали винним вважає не
відповідаючими фактичним обставинам
справи, так як будь-якого медичного
освідування його на стан алкогольного
сп'яніння працівниками міліції
проведено не було. Стан його
алкогольного сп'яніння вважає нічим не
посвідченим, через що, на його думку,
складення щодо нього протоколи
складені з порушенням вимог Закону, а
тому є незаконними. Звертає увагу на те,
що на сьогоднішній день від має великий
кредит у банку, а на утриманні в нього
знаходиться старий батько (інвалід
дитинства) та вагітна дружина, які
потребують постійного нагляду з його
сторони та матеріальної допомоги, по
суті як єдиного годувальника в сім'ї.
Позбавлення ж його волі реально з
врахуванням зазначених обставин
поставить його сім'ю в ще більш скрутне
матеріальне положення (о/п - а.с.48-48зв.).
Письмових заперечень на апеляцію
засудженого ОСОБА_7 до суду не
надходило; змін чи доповнень до його
11.11.2013 року матеріали подання №
707/2931/13-к, провадження № 1-в/707/133/13 разом
із апеляцією засудженого ОСОБА_7, а
також його особовою справою за № 91/2011
р., надійшли до апеляційного суду
15 листопада 2013 року апеляційне
провадження по даному кримінальному
було відкрите (ст.398 КПК України).
25 листопада 2013 року підготовку до
апеляційного розгляду у кримінальному
провадженні відносно ОСОБА_7 було
закінчено і кримінальне провадження
було призначено до апеляційного
розгляду на 16 грудня 2013 року в
приміщенні апеляційного суду
Черкаської області, про що своєчасно і
належним чином були повідомлені
учасники процесу (ст.401 КПК України).
Проте, у зв'язку із неявкою
призначеного ОСОБА_7 через Черкаський
обласний центр з надання безоплатної
вторинної правової допомоги захисника
був перенесений на 23 грудня 2013 року. У
вказаний день та час апеляційний
розгляд справи відбувся за участі усіх
заінтересованих осіб, як сторони
обвинувачення в особі прокурора, так і
сторони захисту - в особі самого
засудженого ОСОБА_7 (доставка якого із
СІЗО була забезпечена) та його
захисника - адвоката ОСОБА_8
Судове слідство по справах даної
категорії судом не призначалося і не
проводилося. Перебіг судового розгляду
справи фіксувався за допомогою
технічних засобів (ст.107 КПК України).
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора
про законність і обгрунтованість
ухвали суду першої інстанції щодо
ОСОБА_7 і про необхідність залишення її
в силі; засудженого ОСОБА_7 та його
захисника -адвоката ОСОБА_8 про
протилежне; перевіривши згідно до
вимог ст.ст.404,393 КПК України матеріали
окремого судового провадження та
особової справи ОСОБА_7 і обговоривши
доводи апеляції засудженого ОСОБА_7,
колегія суддів не знаходить підстав
для її задоволення через наступне.
Згідно до ч.2 ст.78 КК України, якщо
засуджений із застосуванням положень
ст.ст.75,76 КК України не виконує
покладені на нього обов'язки або
систематично вчинює правопорушення, що
потягли за собою адміністративні
стягнення і це свідчить про його
небажання стати на шлях виправлення,
суд направляє засудженого для
відбування раніше призначеного
Як вбачається з матеріалів подання та
особової справи № 91/2011 р. щодо
засудженого ОСОБА_7, зміст вироку цьому
засудженому було роз'яснено і він його
тоді не оскаржував. Як свідчать дані
підписки ОСОБА_7 від 23.11.2011 року, йому
також роз'яснено зміст накладених на
нього обмежень (обов'язків),
передбачених п.3 ст.76 КК України, а також
наслідків у випадку їх невиконання.
Проте, перебуваючи на обліку
Черкаської КВІ Городищенського МРВ КІ
з 2.03.2012 року ОСОБА_7 не оцінив гуманного
ставлення до нього та наданої йому
довіри з боку суду і на протязі
іспитового строку визначеного
місцевим судом системно вчинив ряд
адміністративних правопорушень. За що
неодноразово (4 рази) був притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.173 КУпАП, ч.1 ст.178 КУпАП, ч.2 ст.178 КУпАП,
ч.3 ст.178 КУпАП та кожного разу
попереджений органами КВІ щодо
наслідків для нього вчинення цих
адмінправопорушень. При цьому,
незважаючи на числені попередження та
звернення з цього приводу органів КВІ з
поданням до суду (спершу після вчинення
ним двох перших адмінправопорушень
передбачених ст.173 КУпАП, ч.1 ст.178 КУпАП,
а вдруге і після вчинення ним третього
адмінправопорушення передбаченого ч.2
ст.178 КУпАП) щодо скасування його
звільнення від відбування покарання з
випробуванням і направлення його для
відбування призначеного судом
покарання в місця позбавлення волі, які
судом двічі відхилися, належних
висновків для себе ОСОБА_7 так і не
зробив, знову вчинивши вже четверте по
рахунку адмінправопорушення
передбачене ч.3 ст.178 КУпАП.
Водночас, як стало відомо в судовому
засіданні з пояснень самого
засудженого ОСОБА_7 жодна з постанов
про притягнення його до
адміністративної відповідальності від
02.03.2012 року, 31.01.2013 року, 26.03.2013 року,
05.08.2013 року (о/п - а.с.15зв., 99зв.,115зв., 157 ) -
ним оскаржені не були, а навпаки,
накладені на нього адмінстягнення у
виді штрафу кожного разу сплачувалися
Крім того, як слідує з даних останніх
двох довідок - характеристик від 04.02. та
12.08.2013 року виданих виконкомом
Думанецької сільської ради за місцем
проживання ОСОБА_7, останній за місцем
проживання зарекомендував себе як
особа схильна до зловживання
алкогольними напоями та порушення
громадського порядку (о/п - а.с. 102,144).
Посилання ОСОБА_7 на знаходженні в
нього на утриманні батька похилого
віку та вагітної дружини, які
потребують постійного нагляду з його
сторони та матеріальної допомоги (по
суті єдиного годувальника в сім'ї) як на
підставу для залишення його на
випробувальному терміні встановленому
вироком суду, на думку колегії суддів
не виправдовує неправомірну поведінку
ОСОБА_7 під час іспитового строку, що
проявилася в системному вчиненні ним
ряду умисних адміністративних
правопорушень, а тому відхиляється як
таке.

Зазначене, на думку колегії суддів, в
своїй сукупності засвідчує неналежне
виконання ОСОБА_7 покладених на нього
судом і Законом обов'язків,
встановлених для осіб, звільнених від
відбування покарання з випробуванням,
нести відповідальність за їх
систематичне порушення, явне небажання
припинити протиправну поведінку і
стати на шлях виправлення.

Тому, виходячи з наведеного і керуючись
ст.ст. 404-405, 407 ч.1, 418-419 КПК України (в ред.
2012 року), колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Черкаського районного суду
Черкаської області від 25 жовтня 2013 року
щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а
апеляцію засудженого ОСОБА_7 - без
задоволення.

Головуючий :

Судді :