Провадження № 1-кп/344/423/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2015 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду з прокуратури м.Івано-Франківська надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він вчинив незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Справа надійшла до суду з угодою укладеною під час досудового розслідування між старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 про визнання винуватості від 29 липня 2015 року, згідно з умовами якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди, що дії підозрюваного слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України та узгодили покарання у вигляді штрафу 90 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1530 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та беззастережно, згоду на застосування узгодженого виду покарання підтримав, а угоду про визнання винуватості від 29 липня 2015 року просив затвердити.

Прокурор вважає, що угода відповідає встановленим вимогам закону і може бути затверджена судом з призначенням узгодженого сторонами покарання.

Суд, роз`яснивши ОСОБА_5 в ході розгляду справи суть обвинувачення та вид узгодженого покарання, його права передбачені ч.4 ст.474 КПК України та наслідки укладення і затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, з`ясувавши при цьому, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, прийшов до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та відмовляє у затвердженні угоди якщо є очевидною неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на час укладення угоди про визнання винуватості та на даний час не працює, а тому судом встановлена очевидна неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу, що буде суперечити державним та суспільним інтересам. Інших доказів про ймовірне джерело доходів обвинуваченим та прокурором суду не надано.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що в затвердженні угоди про визнання винуватості слід відмовити, а кримінальне провадження повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.468-475 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись практикою Європейського Суду з прав людини щодо її застосування, п.1 ч.3 ст.314, ст.468, 469, 470, 742, п.5 ч.7 ст.474 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В затвердженні угоди про визнання винуватості від 29 липня 2015 року укладеної між старшим прокурором прокуратури міста Івано-Франківська ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1