Справа № 1-144/2007 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Луцьк 15 травня 2007
року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судці Бачинського В.Л.

за участю секретаря Письменної Н.П.

прокурора Воробій О.П.

захисника ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця
м. Улан-Батор Монголія, проживаючого в АДРЕСА_1, не працюючого, освіта
середня спеціальна, не одруженого, громадянина України, раніше судимого:

1. 12.04.2005 року Луцьким міськрайонним
судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим
строком на 1 рік;

2.
21.09.2006 року Луцьким міськрайонним судом за ст. 185
ч. 2 КК України до 2-х років 6-ти місяців
позбавлення волі;

- у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, повторно,
16.10.2005 року приблизно о 2230 год., знаходячись в
приміщенні кафе «Корсар», що в м. Луцьку по вул. Львівській, шляхом обману та
зловживання довірою ОСОБА_2, заволодів її мобільним телефоном «Самсунг А800» ,
чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 583 грн.

Допитаний в
судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення підсудний ОСОБА_1 свою
вину в інкримінованому йому злочині не визнав, давши суду показання про те, що
дійсно 16.10.2005 року приблизно о 22 год.,
знаходився в приміщенні кафе «Корсар», взяв у потерпілої мобільний телефон,
щоб передзвонити. Коли повернувся в бар, то потерпілої не знайшов. В подальшому
ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, давши суду показання, що шляхом обману
заволодів мобільним телефоном ОСОБА_2, який в подальшому продав.

Крім визнання
своєї вини підсудним, його вина повністю доведена зібраними по справі та
перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, допитана в
судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 дала суду показання про те, що 16.10.2005 року перебувала з подругою
ОСОБА_4 в барі «Корсар». До них підійшов ОСОБА_1 та попросив мобільний
телефон, щоб передзвонити. ОСОБА_1 взяв телефон, вийшов на вулицю та не
повернувся.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 дала показання про те, що 16.10.2005
року до неї та ОСОБА_2 в барі «Корсар» підійшов ОСОБА_1 та попросив мобільний
телефон, щоб передзвонити. ОСОБА_2 дала йому мобільний телефон, ОСОБА_1 вставив
в нього свою картку та вийшов на вулицю і більше не повертався.

При проведенні
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_1, останній на місці
розказав та показав, яким чином він заволодів мобільним телефоном у потерпілої
ОСОБА_2 (а.с. 27-30).

2

З протоколу
очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 вказав, що шляхом
обману заволодів телефоном потерпілої, а ОСОБА_2 підтвердила показання ОСОБА_1
(а.с. 31).

Аналізуючи
зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про
доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК
України, кваліфікуючою ознакою якого є заволодіння чужим майном шляхом обману,
вчинене повторно.

Обираючи
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, обтяжуючі та пом'якшуючі покарання обставини.

До пом'якшуючих
покарання обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючих покарання
обставин суд не знаходить.

В справі цивільний позов не заявлений.

Враховуючи
вищевикладене, пом'якшуючі покарання обставини справи, суд приходить до
висновку про доцільність обрання підсудному покарання в межах санкції статті,
за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення
волі.

Оскільки ОСОБА_1
відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком Луцького міськрайонного
суду від 21.09.2006 року і перебуває під вартою, то відпала необхідність на
взяття його під варту із залу суду при вирішенні питання про запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити
покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.
71 КК України за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання,
призначеного за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького
міськрайонного суду від 12.04.2005 року - три роки один місяць позбавлення
волі, - остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4
(чотири) роки 3 (три) місяці.

На підставі ст.
70 ч. 4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
призначених за цим та попереднім вироком Луцького міськрайонного суду від
21.09.2006 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на
строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Зарахувати в
строк остаточно призначеного покарання відбуте за попереднім вироком Луцького
міськрайонного суду від 21.09.2006 року покарання за період з 20.07.2006 року
по 14.05.2007 року.

Строк відбування
покарання рахувати з моменту постановления
вироку - 15 травня 2007 року.

Запобіжний захід
до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 змінити з підписки про
невиїзд на взяття під варту.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області, через Луцький
міськрайонний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим,
який перебуває під вартою, протягом такого ж строку, з моменту вручення йому
копії вироку.