Справа № 466/5208/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, пенсіонерки, раніше судимої, останній раз 29 жовтня 2014 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 358 КК України на два роки позбавлення волі, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 222 КК України та ч.4 ст. 358 КК України, -

у с т а н о в и в:

02.09.2013 року, о 14.45 год., обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Ельдорадо», що по вул. Б.Хмельницького, 214 у м. Львові, маючи умисел на оформлення та отримання кредиту в сумі 49,225.48 грн., надала працівнику ПАТ «Альфа банку» ОСОБА_6 неправдиву інформацію, а також попередньо придбані нею 22.08.2013 року у невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_7 , завідомо підроблені документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 07.08.2006 року Франківським РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, серійний номер КС 503434, із вклеєною в нього фотокарткою ОСОБА_5 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 . Після оформлення вказаних документів, обвинувачена ОСОБА_5 отримала у кредит товар, а саме побутову техніку на суму 49225.48 гривень, що підтверджується товарним чеком №1410777 від 02.09.2013. При цьому, сума погашеної заборгованість становить 2070 гривень, що підтверджується випискою з особового рахунку, а також свідчить про вчинення нею дій, спрямованих на повернення отриманих в кредит грошових коштів.

Згідно з висновком техніко-криміналістичної експертизи №6/435 від 17.09.2013 року, в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 07.08.2006 року на ім`я ОСОБА_8 має місце заміна фотокартки на 1-й сторінці. В паспорті громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого 07.08.2006 року на ім`я ОСОБА_8 , першопочатково наклеєна фотокартка механічним способом була відокремлена; на 1-й сторінці бланку документа та в подальшому в даному місці була наклеєна: фотокартка із зображенням особи жіночої статі.

Згідно з висновком почеркознавчої експертизи №6/60 від 27.01.2014, підпис від імені ОСОБА_8 в кредитному договорі №401510803 від 02.09.2013 року в графі «Позичальник», виконаний ОСОБА_5 . Підписи від імені ОСОБА_8 в графі «Позичальник» в графіку платежів та в графі « ОСОБА_8 » на бланку персональних даних клієнта виконані ОСОБА_5 і Рукописний текст та підпис від імені ОСОБА_8 в графі «Покупець», «Підпис» на бланку «Службові відмітки Торгової організації» від 02.09.2013 року, виконані ОСОБА_5 . Підпис від імені ОСОБА_8 в графіку «Страхувальник» в договорі добровільного страхування життя №007.401510803.111; від 02.09.2013 року, - виконаний ОСОБА_5 . Рукописні тексти « ОСОБА_8 », «Копія вірна. ОСОБА_8 02.09.2013» та підписи від імені ОСОБА_8 в електрофотокопії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , в електрофотокопії чеку від 02.09.2013 року, - виконані ОСОБА_5 .

Таким, чином обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинила надання завідомо неправдивої інформації банкам з метою отримання кредиту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.222 КК України та використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що дійсно 02.09.2013 року вона, перебуваючи в магазині «Ельдорадо», що по вул. Б.Хмельницького, 214 у м. Львові, маючи умисел на оформлення та отримання кредиту в сумі 49,225.48 грн., надала працівнику ПАТ «Альфа банку» ОСОБА_6 неправдиву інформацію, а також попередньо придбані нею 22.08.2013 року у невідомої особи на ім`я ОСОБА_7 , завідомо підроблені документи, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , із вклеєною в нього своєю фотокарткою. Після оформлення вказаних документів, обвинувачена ОСОБА_5 отримала у кредит товар, а саме побутову техніку на суму 49225.48 гривень. Сума погашеної заборгованості становить 2070 гривень. Додатково обвинувачена ОСОБА_5 пояснила, що злочини з метою у зв`язку з скрутним матеріальним становищем.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченої.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, її вина стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені до кримінального провадження. Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами в судовому засіданні не оспорювались ні обвинуваченою, ні іншими учасниками судового провадження.

Дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудних у вчинених злочинах доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченої ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 222 КК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями вчинила надання завідомо неправдивої інформації банкам з метою отримання кредиту та за ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки обвинувачена своїми умисними діями вчинила використання завідомо підробленого документа.

Призначаючи міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують міру покарання, обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає, а тому приходить до висновку, що міру покарання слід обрати в межах санкції статей, за якими кваліфіковано злочин, у виді штрафу з позбавленням права обіймати організаційно розпорядчі та адміністративно господарські посади.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 заявила клопотання про звільнення її від відбування покарання у зв`язку з Законом України «Про амністію у 2014 році».

Суд вважає, що таке клопотання підлягає до задоволення, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 підпадає під дію п. -«г»- ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», як особа, що вчинила умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, та на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнобов`язкове державне пенсійне страхування».

Окрім цього з обвинуваченої ОСОБА_5 слід стягнути в дохід держави витрати за проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 222 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу розміром 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2(два) роки.

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850) гривень.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом складання призначених покарань, ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді штрафу розміром 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тридцять чотири тисячі гривень) з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2(два) роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до покарання за даним вироком приєднати покарання згідно вироку Личаківського районного суду м. Львова від 09.10.2014 року у виді двох років позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 733 (сімсот тридцять три) гривні, 50 коп.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку з п. «г»- ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1