Справа № 667/7731/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянув в залі судових засідань в судовому засіданні кримінальне провадження № 667/7731/14-к за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження та на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій ( призначення експертизи).

Сторони кримінального провадження:

скаржник: ОСОБА_3

прокурор: ОСОБА_4

слідчий : ОСОБА_5

встановив :

Скаржник звернувся зі скаргами , у яких просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження постановлену старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 від 09 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016 за його заявою про вчинення що до нього кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1,3 ст. 365, ч.1 ст. 366, 2 ст. 127 КК України , зазначаючи те що вказана постанова прийнята слідчим передчасно та з порушенням кримінально процесуального законодавства. Вказану постанову отримав 12 вересня 2014 року. Крім того просив суд скасувати постанову слідчого прийняту 05 вересня 2014 року про відмову в задоволенні його клопотання про призначення по вказаному кримінальному провадженню судово-медичної експертизи оскільки вона прийнята без урахування обставин справи.

В судовому засіданні скаржник підтримав подані скарги і просив суд задовольнити їх посилаючись на підстави викладені в них.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарг і просив суд відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю , оскільки оскаржувані рішення прийнято у відповідності до норм діючого кримінально-процесуального законодавства.

Слідчий в судовому засіданні також вважав скарги не обґрунтованими і такими що не підлягають задоволенню.

Заслухавши сторони кримінального провадження , дослідивши надані ним матеріали , судом встановлено те що: до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_3 щодо вчинення відносно нього кримінальних правопорушень за ч.ч.1,3 ст. 365 КК України , заяву ОСОБА_7 щодо вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ч.1 ст. 366 КК України , та 05 вересня 2014 року на підставі рапорту слідчого відомості щодо вчинення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 127 КК України , зазначені кримінальні провадження було об`єднано під № 0000016.

05 вересня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 було прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення судово-медичної експертизи з мотивів того що по кримінальному провадженню було проведено комісійну судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_7 про що є відповідний висновок № 48 від 04 жовтня 2013 року , а також відносно самого ОСОБА_3 про що є також відповідний висновок № 14 від 19 березня 2014 року.

09 вересня 2014 року старшим слідчим СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 , на підставі матеріалів кримінального провадження , прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю події вказаних кримінальних правопорушень, а саме на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України , який передбачає що кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлено відсутність самого факту кримінального правопорушення про який повідомляється до правоохоронних органів як про суспільно небезпечне діяння передбачене Кримінальним кодексом України, або коли є насідки нещасного випадку або самогубства.

Вимогам ч.3 ст. 26 КПК України визначено що об`єктом правозахисної діяльності суду, слідчого судді в межах функції судового контролю є права , свободи й інтереси особи які обмежено , порушено чи може бути порушено у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення або здійсненням кримінального провадження , а також інтереси суспільства та держави . Тобто при розгляді скарг на рішення слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження ,предметом розгляду є процесуальне рішення в цілому , а не окрема його частина прийнята відносно окремої особи .

Об`єктивною стороною кримінального правопорушення за ст.365 КК України є, перевищення влади або службових повноважень які характеризуються сукупністю таких обов`язкових ознак як : діяннями службової особи , які явно виходять за межі наданих їй законом прав та повноважень , наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом інтересам громадян , або державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб та причинним зв`язком між діяннями та наслідками. Тобто предметом доказування в сенсі положень ст. 91 КПК України є , при наявності наслідків , причинний зв`язок між діяннями та наслідками .

Як вказує ОСОБА_3 , тілесні ушкодження , наявність яких було встановлено під час проведення судово-медичної експертизи , відповідно до висновку № 1314 від 10 серпня 2010 року проведеною за постановою слідчого Дніпровського РВ ОСОБА_8 були наслідком неправомірних дій співробітників правоохоронних органів.

Відповідно копії висновку комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 04 жовтня 2013 року слідує що , під час проведення судово-медичної експертизи № 1314 від 10 серпня 2010 року експертом було оглянуто ОСОБА_3 та докладно описано ті тілесні ушкодження які було встановлено у нього , серед яких також описані тілесні ушкодження нижніх кінцівок, механізм утворення яких не був предметом дослідження експерта , оскільки ОСОБА_3 на той час не був допитаний з підстав їх утворення, що було встановлено судом при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 29 жовтня 2010 року, і крім того оскільки експерту не було надано оригінали медичних документів з описом об`єктивних симптомів на підставі яких було поставлено діагнози експерт не зміг визначитись з ступень тяжкості тілесних ушкоджень.

Предметом дослідження, при проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 04 жовтня 2013 року, були матеріали кримінального провадження та оригінал медичної картки ОСОБА_3 , на підставі яких експертна комісія прийшла до висновку про наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень , виникнення яких 18 липня 2013 року не виключалось, хоча ОСОБА_3 стверджував що йому завдавались тілесні ушкодження в 18 липня 2010 року.

Крім того, за основу цього висновку було взято лише висновок судово-медичної експертизи № 1314 від 10 серпня 2010 року як в частині об`єму тілесних ушкоджень так і в частині ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, посилаючись , без огляду особи відносно якої провадилось дане медичне дослідження , лише на медичні записи які було проведено різними спеціалістами в області медицини які, як слідує з висновку , за період липня 2010 року по жовтня 2013 року призначали та провадили лікування ОСОБА_3 , без об`єктивних до того підстав , лише на підставі його суб`єктивних скарг.

Підстави для обов`язкового звернення слідчого або прокурора до експерта для проведення експертизи визначені ч.2 ст. 242 КПК України , однією з яких є встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Порядок збирання доказів сторонами кримінального провадження визначений ст. 93 КПК України , серед яких абз.2 ч.3 ст. 93 КПК України визначено що, потерпілим може бути ініційовано проведення слідчих (розшукових) дій шляхом подачі відповідних клопотань , відмова в проведенні яких може бути оскаржена слідчому судді .

Оскільки висновок комісійної судово-медичної експертизи № 48 від 04 жовтня 2013 року , є неповним так як його було проведено з порушенням п.4.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відповідно до якого , судово-медична експертиза з метою встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться судово-медичним експертом шляхом медичного обстеження потерпілих. Проведення цієї експертизи тільки за медичними документами (історії хвороби, індивідуальній карті амбулаторного хворого тощо) допускається у виняткових випадках і лише за наявності справжніх повноцінних документів, що містять вичерпні дані про характер ушкоджень, їх клінічний перебіг та інші необхідні відомості.

З урахуванням чого суд вважає що, як рішення слідчого про відмову в призначені по справі додаткової судово-медичної експертизи на предмет визначання ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 так і рішення про закриття кримінального провадження з мотивів відсутності події кримінального правопорушення було прийнято в порушення вимог ст. 94 КПК України , а саме на підставі не належних доказів.

Крім того , суд вважає такими що суперечать нормам діючого кримінально-процесуального законодавства доводи слідчого та прокурора в частині того що , обставини на які посилались ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в своїх заявах щодо вчинення відносно них кримінальних правопорушень , були предметом розгляду суду і рішення на теперішній час не скасовано , оскільки , предмет судового розгляду, при розгляді скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи ( постанова суду від 29 березня 2011 року ) , полягав у оцінці наявності законних приводів і достатності підстав та дотриманні порядку порушення кримінальної справи (ст.ст. 94,97,98 КПК України в редакції 1960 року ) , а відповідно до норм діючого кримінально-процесуального законодавства початок досудового розслідування ґрунтується не на якості підстав , а на самому лише факті подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення , тобто не змістовному , а формальному аспекті що є різними за своєю суттю . Крім того ч.1 ст. 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора в порядку визначеному положенням глави 26 КПК України.

Керуючись ст.ст.307, 372 КПК України, суд
ухвалив:

Скаргу скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження та на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій ( призначення експертизи) задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 09 вересня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000016.

Скасувати постанову старшого слідчого прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 від 05 вересня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про призначення експертизи .

Зобов`язати слідчого звернутись до експерта за проведення експертизи в порядку п.2 ч.2 ст. 242 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя:ОСОБА_1