Справа № 185/4714/15-к
Провадження № 1-кп/185/306/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000809 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. В`язівок, Павлоградського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 22 березня 2007 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3, 76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 23 квітня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 2 роки;

- 07 вересня 2011 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 15 ч. 2 ст. 185 ч. 2, 165 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 02 липня 2012 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 07 вересня 2011 року до позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 25 березня 2015 року приблизно о 15 годині 15 хвилин знаходився на алеї біля центрального міського кладовища, яке розташоване по вул. Шутя м. Павлограда, де зустрів раніше незнайому йому жінку ОСОБА_3 . При собі, в правій руці у ОСОБА_3 знаходилась її жіноча сумка із шкіряного замінювача чорного кольору вартістю 274, 96 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки Нокіа 1100 сіро-блакитного кольору імей НОМЕР_1 вартістю 120 грн., (згідно висновку товарознавчої експертизи № 354/38 від 17 квітня 2015 року), пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , шкіряний гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 212 грн.

25 березня 20015 року приблизно о 15 годині 30 хвилин проходячи повз жінки у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна - жіночої сумки зі шкіряного замінювача чорного кольору та майна що в ній було, яка знаходилась в руці ОСОБА_3 . ОСОБА_4 з метою грабежу, прагнучи отримати для себе матеріальну вигоду за рахунок майна, яке йому не належить, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій, і розуміючи, що ОСОБА_3 усвідомлює незаконність та протиправність його дій, керуючись корисливими мотивами, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на протиправне вилучення чужого майна та обернення його на свою користь, але не бажаючи відмовлятися від них, без застосування насильства, шляхом ривка вихопив з правої руки ОСОБА_3 її жіночу сумку із шкіряного замінювача чорного кольору вартістю 274, 96 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки Нокіа 1100 сіро-блакитного кольору імей НОМЕР_1 вартістю 120 грн., (згідно висновку товарознавчої експертизи № 354/38 від 17 квітня 2015 року), пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , шкіряний гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходились грошові кошти в сумі 212 грн.

Після того продовжуючи свої злочинні дії направлені на незаконне розпорядження чужим майном, розуміючи протиправний характер здійснюваної ним дії, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, з метою утримання викраденого майна, діючи відкрито, з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , відкрито, із корисливих мотивів, переслідуючи мету подальшого розпорядження, викрав жіночу сумку із шкіряного замінювача чорного кольору вартістю 274, 96 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки Нокіа 1100 сіро-блакитного кольору імей НОМЕР_1 вартістю 120 грн., (згідно висновку товарознавчої експертизи № 354/38 від 17 квітня 2015 року), пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , шкіряний гаманець, який матеріальної цінності для потерпілої не представляє в якому знаходились грошові кошти в сумі 212 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальний збиток на суму 606,96 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 25 березня 2015 року біля 13.00 години він йшов по вул. Шутя і зайшов на кладовище де побачив жінку, яка йшла йому на зустріч. Потім пройшовши, він повернувся вихватив сумку і втік. В сумці був гаманець в якому були двісті з чим то гривень, мобільний телефон Нокіа. Гроші та телефон він забрав, а гаманець і сумку викинув, при виході з кладовища. Сумка була чорного кольору. Потерпіла несла сумку під рукою. Телефон та сумку він віддав працівникам міліції. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засідання потерпіла ОСОБА_3 показала, що з обвинуваченим у відносинах не перебуває. 25 березня 2015 року біля 14.00 години вона йшла по кладовищу, розташованому по вул. Шутя в м. Павлограді. На зустрічі їй йшли три хлопця, які пройшла мимо неї. Потім обвинувачений повернувся пройшов знову мимо неї, а потім зайшов і ззаду вихватив у неї сумку. Вона бігла за обвинуваченим та просила повернути сумку. Вона добігла до виходу, однак обвинуваченого вже не було. Вона викликала міліцію. На наступний день їй громадяни повернули пенсійне посвідчення. В сумці були гаманець, мобільний телефон Нокіа і пенсійне посвідчення. В гаманці було 212 грн. Їй працівники міліції повернули сумку та мобільний телефон Нокіа. Покарання обвинуваченому не суворе.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого і потерпілого та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд вважає правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, часткове усунення заподіяної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо /Т. 2 а.к.п. 37/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 35/, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває /Т. 2 а.к.п. 38, 39/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення в мінімальних межах. Враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково усунув заподіяну шкоду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 184 гривні 14 коп. /Т. 2 а.к.п. 78/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 184 гривні 14 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: жіночу сумку із шкіряного замінювача, мобільний телефон марки Нокіа 1100 сіро-блакитного кольору, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_3 під розписку залишити у її користуванні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1