Справа № 163/256/15-к
Провадження № 1-кп/163/16/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження № 0000001 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні має четверо неповнолітніх дітей, військовозобов`язаного, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України

в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, починаючи з листопада 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, всупереч вимогам ст. 4 Закону України Про металобрухт від 05.05.1999, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та відповідної ліцензії, одержання якої передбачено п. 26 ст. 9 Закону України Про ліцензування певних видів господарської діяльності № 1775 від 01.06.2000, з метою подальшого збуту та отримання матеріальної вигоди без наявності дозвільних документів, передбачених ст. 4 Закону України Про металобрухт, незаконно скуповував брухт чорних металів у жителів населених пунктів Любомльського району по ціні 2 гривні за 1 кілограм.

Так, в кінці грудня 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 скупив у ОСОБА_5 брухт чорних металів вагою 22 кг., за що заплатив останньому гроші в сумі 44 гривні.

Він же, ОСОБА_4 в кінці грудня 2014 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, скупив у ОСОБА_6 брухт чорних металів вагою 48 кг., за що заплатив останньому гроші в сумі 96 гривень.

Він же, ОСОБА_4 24 січня 2015 року, скупив у ОСОБА_7 брухт чорних металів вагою 78 кг., за що заплатив останньому гроші в сумі 156 гривень.

Проведеним обшуком та зважуванням у господарстві ОСОБА_4 виявлено скуплений брухт чорного металу загальною вагою 530 кг.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 213 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між підозрюваним та прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 беззастережно визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в обсязі повідомленої йому підозри.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 213 КК України у вигляді 150 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 213 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом вивчені матеріали кримінального провадження, згідно з якими скарги обвинуваченим під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст. 472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК Українита КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений проти цього не заперечує і погодився на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Брухт чорних металів як речовий доказ згідно із п.6 ч.9 ст.100 КПК Українислід передати в дохід держави.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу не надходили.

Керуючись п.1 ч.3 ст. 314, ч.2 ст.373,ст. 374,474, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду про визнання винуватості від 27 січня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000001, укладену прокурором Любомльської міжрайонної прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Речові докази : 530 кг металобрухту, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , передати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1