Справа №1-67/2008р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2008 року. Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Переверзєвій І.О.,

за участю прокурора - Варакіна О.В.,

захисника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кіровограді кримінальну
справу по обвинуваченню :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1,українця, громадянина України, освіта базова вища, одруженого, працюючого заступником директора ДП “Бережинське”, раніше не судимого

за ч.3 ст.365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 обвинувачується органами досудового слідства у перевищенні
службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять
за межі наданих їй повноважень, що спричинили тяжкі наслідки, вчинених при
наступних обставинах.

Наказом
Міністра аграрної політики України №124-к від 16 червня 2007 року на ОСОБА_2,
заступника директора державного підприємства “Бережинське”, покладено виконання
обов'язків директора цього ж підприємства.

24
січня 2008 року ОСОБА_1, тимчасово виконуючи обов'язки директора ДП
“Бережинське”, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та
адміністративно-господарськими функціями, перевищуючи свої повноваження,
пов'язані з розпорядженням майна підприємства, в порушення вимог ч.5 ст.75
Господарського кодексу України, п.6 Порядку відчуження об'єктів державної
власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №803 від 06.06.2007
року, п.3.5. Статуту підприємства, якими передбачено, що відчуження майна
державної власності здійснюється безпосередньо суб'єктом господарювання, на
балансі якого перебуває таке майно, лише після надання на це згоди або дозволу
відповідного суб'єкта управління майном та на конкурентних засадах, без
отримання дозволу чи згоди Міністерства аграрної політики України на реалізацію
емальованих резервуарів, які знаходилися на балансі ДП “Бережинське” без
проведення конкурсу, маючи на меті виплатити заборгованість по заробітній платі
перед працівниками підприємства за рахунок отриманих грошових коштів від
реалізації резервуарів, видав наказ №2 про реалізацію вказаних резервуарів у
кількості двадцять штук по ціні чотири тисячі гривень за один резервуар на суму
80 000 грн.

25
січня 2008 року на підставі вищезазначеного наказу емальовані резервуари в
кількості двадцять штук були продані ДП “Бережинське” приватному підприємцю
ОСОБА_3 по ціні чотири тисячі за один резервуар на загальну суму 80 000 грн. За
рахунок грошових коштів, отриманих від реалізації резервуарів, працівникам
підприємства була виплачена заборгованість по заробітній платі на суму 80 000
грн.

Згідно
висновку судової товарознавчої експертизи №1179/25 від 14.04.2008 року загальна
ринкова вартість вказаних емальованих резервуарів з урахуванням знижки за знос,
станом на 25.01.2008 року складала 114100 грн.. Ринкова вартість одного
емальованого резервуару станом цін на 25.01.2008 року складала 5705 грн.

Таким
чином ОСОБА_1 своїми умисними протиправними діями спричинив державі від імені
якої виступають Міністерство аграрної політики України та ДП “Бережинське”,
матеріальну шкоду на загальну суму 114100 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав в тому, що реалізував
резервуари без згоди на то Міністерства аграрної політики України, посилаючись
на те, що отримання дозволу займає багато часу, а на підприємстві накопичилася
велика заборгованість по заробітній платі і його викликали на засідання в
Кіровоградській районній державній адміністрації де вимагали погасити
заборгованість по заробітній платі. Також інспекція праці зробила припис
виплачувати заробітну плату згідно вимог чинного законодавства, а також на
нього складено протокол про адміністративне правопорушення про порушення ним
законодавства про працю.

В
судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_1 заявила клопотання, яке
підтримав підсудний ОСОБА_2 про направлення справи на додаткове розслідування в
зв'язку з неповнотою та однобічністю досудового слідства та неконкретним
пред'явленням обвинувачення.

В
підтвердження доводів клопотання захисник зазначила, що ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вчинив перевищення
службових повноважень, що спричинило тяжкі наслідки, а в чому ці наслідки
виразилися та кому саме заподіяно шкоду Міністерству аграрної політики чи ДП
“Бережинське” не конкретизовано. Відповідно до п.3.5 Статуту ДП “Бережинське”
та ч.5 ст.75 Господарського кодексу України відчужувати майнові об'єкти, що
належать до основних фондів підприємство має право лише за попередньою згодою
органу управління майном на конкурентних засадах. Однак в матеріалах справи
відсутні будь-які фактичні дані про належність реалізованих ємкостей до
основних фондів. Не обгрунтовано розмір матеріальної шкоди. Так, в основу обвинувачення
покладено висновок товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова
вартість одного резервуара складає 5705 грн, балансова вартість 378,42 грн., а
продаж вчинено за 4000 грн. В обвинуваченні не наведено мотивування прийняття
одних доказів та відкидання інших. Органами досудового слідства не враховано,
що кошти отримані від реалізації ємкостей були спрямовані на погашення
заробітної плати на підприємстві.

Прокурор
в судовому засіданні заперечуючи в задоволенні клопотання захисника підсудного
та направленні справи для додаткового розслідування, вважає, що допущені в ході
досудового слідства недоліки можливо усунути в судовому засіданні, а для
з'ясування питання, чи відносяться продані резервуари до основних фондів і чи
потрібна згода Органу управління майном на їх реалізацію, необхідно викликати в
судове засідання та допитати в якості свідка співробітника КРУ який склав акт
перевірки.

Допитавши
в судовому засіданні підсудного, свідків, дослідивши матеріали справи,
заслухавши думку прокурора, захисника підсудного та підсудного, суд вважає, що
при проведенні досудового слідства допущені суттєва неповнота і неправильність, обвинувачення пред'явлено
не конкретно, у зв'язку з чим справа підлягає поверненню для проведення
додаткового досудового слідства з таких підстав.

Відповідно
до ст.22 КПК України органи дізнання та досудового слідства, зобов'язані вжити
всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдують обвинуваченого.

Органами
досудового слідства допущена неконкретність пред'явленого ОСОБА_2
обвинувачення, чим грубо порушені вимоги ст.132 КПК України, які не можуть бути
усунуті в ході судового слідства.

Так,
ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Відповідно до диспозиції цієї статті
перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою
особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони
заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих
громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
За частиною третьою цієї статті кваліфікуються дії, передбачені частинами
першої або другої, якщо вони спричинили тяжкі наслідки.

Таким
чином обов'язковою ознакою цього злочину є істотна шкода, а по частині третій
тяжкі наслідки. В пред'явленому ОСОБА_2 обвинуваченню не вказано яку істотну
шкоду він завдав та які тяжкі наслідки
спричинили його дії і в чому безпосередньо ці наслідки проявилися.

В
пред'явленому обвинуваченні вказано лише, що своїми умисними протиправними
діями ОСОБА_2 спричинив державі, від імені якої виступають Міністерство
аграрної політики України та ДП “Бережинське”, матеріальну шкоду на загальну
суму 114100 грн. Про істотну шкоду та тяжкі наслідки взагалі нічого не сказано.

Також
з обвинувачення не зрозуміло, кому ж завдано шкоду, чи Міністерству аграрної
політики України чи ДП “Бережинське”, якщо обоїм то в якій сумі кожному із них
і чи є ця шкода істотною і які тяжкі
наслідки настали і в чому це виразилося.

Крім
того, досудовим слідством не дано належної оцінки тим обставинам, що балансова
вартість одного резервуара становить 378,42 грн., а продані вони були за 4000
грн. і отримані кошти були спрямовані на виплату заборгованості по заробітній
платі. Самі резервуари і по теперішній час знаходяться на території ДП
“Бережинське”.

В
постанові про притягнення ОСОБА_2 в якості обвинуваченого вказано, що він здійснив продаж резервуарів в
порушення ч.5 ст.75 Господарського кодексу України, п.6 Порядку відчуження
об'єктів державної власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України №803 від 06.06.2007 року, та п.3.5 Статуту підприємства, якими
передбачено, що відчуження майна державної власності здійснюється безпосередньо
суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, лише після
надання на це згоди або дозволу відповідного суб'єкта управління майном та на
конкурентних засадах, тобто вчинив продаж без згоди Міністерства аграрної
політики України.

При
цьому досудовим слідством не взято до уваги та не зазначено в обвинуваченні, що
відповідно до ч.5 ст.75 Господарського
кодексу України, згаданого Порядку відчуження об'єктів державної власності,
п.3.5 Статуту ДП “Бережинське”, згода Органу управління майном на відчуження
майна потрібна в разі відчуження основних фондів підприємства.

Допитана
в судовому засіданні головний бухгалтер ДП “Бережинське” ОСОБА_4. суду
пояснила, що реалізовані ОСОБА_2. резервуари не входили до складу основних
засобів підприємства, а обліковувалися на балансовому рахунку НОМЕР_1
“Капітальні інвестиції”, як понесені витрати на придбання і монтаж обладнання
незакінченого будівництва купажного цеху і в експлуатацію не здані. З 1992 року
ці резервуари так і не використовувалися і для використання їх за призначенням
не придатні. Тому згоди на їх відчуження не потрібно.

Таким
чином, досудовим слідством в повній мірі не з'ясовано чи відносяться резервуари
до основних засобів підприємства та
чи потрібна була згода Міністерства
аграрної політики України на відчуження резервуарів. Також не з'ясовано, а чи
потрібна згода і яким нормативним документом передбачено отримання згоди при
відчуженні майна, що не є основним засобом підприємства.

В
ході досудового слідства не перевірено чи дійсно кошти отримані від реалізації
резервуарів повністю спрямовані на виплату заробітної плати, до матеріалів
справи долучено лише відомість про
виплату коштів, а самі особи які зазначені в відомості не допитані.

ОСОБА_1
обвинувачується в тому, що він своїми діями завдав матеріальної шкоди на суму
114100 грн., відповідно до висновку №1179/25 судової товарознавчої експертизи
від 14.04.2008 року. У висновку експерта, в описовій частині, вказано, що
резервуари придатні для подальшого використання, але не зазначено чи можливе
подальше використання цих резервуарів за їх цільовим призначенням.

Відповідно
до паспортів, які долучені до матеріалів справи, резервуари горизонтальні
стальні емальовані, ємкістю 16 м3 призначені для зберігання та переробки
винопродуктів.

Резервуари
1992 року випуску, які зі слів підсудного та головного бухгалтера підприємства
ніколи не використовувалися за призначенням і на сьогоднішній день
використовувати їх за призначенням неможливо, так як відбулося відлущення
емалі.

Чи
придатні ці резервуари до подальшого їх використання за прямим призначенням має
важливе значення для визначення вартості резервуара, не зроблено запит до
заводу виробника ВО “Смілянський машинобудівний завод” про вартість нового
резервуара, а це в свою чергу в значній мірі впливає на кваліфікацію дій
підсудного. Зазначені обставини також не з'ясовувалися в ході досудового
слідства.

Викладені
обставини на дають можливості закінчити розгляд кримінальної справи. Неконкретність
пред'явленого обвинувачення, неповнота досудового слідства не може бути усунена
у ході судового розгляду, оскільки потребує виконання додаткових слідчих дій,
проведення повторної товарознавчої експертизи, та інш.

У
ході додаткового розслідування органам досудового слідства необхідно виконати:

– витребувати з ВО “Смілянський машинобудівний завод”
довідку про вартість нового резервуару горизонтального емальованого ємкістю 16
м3, марки Л4-ВХ2-Г-16;

– допитати в якості свідків осіб зазначених в платіжній
відомості№2 від 25 січня 2008 року та з'ясувати чи дійсно вони отримували
гроші;

– допитати в якості свідка співробітника КРУ який проводив
ревізію та склав акт №07-09/53 ревізії окремих питань фінансово-господарської
діяльності Державного підприємства “Бережинське” від 18.03.2008 року, по
питаннях чи відносяться реалізовані резервуари до основних фондів підприємства
і чи потрібно було брати згоду Міністерства аграрної політики України на їх
відчуження на підставі яких нормативних документів;

– в разі протиріч в показах співробітника КРУ та головного
бухгалтера ДП “Бережинське” ОСОБА_4 з приводу чи відносяться резервуари до
основних фондів підприємства і чи необхідна згода на їх відчуження, провести
між ними очну ставку;

– витребувати з Міністерства аграрної політики України
довідку чи необхідна їх згода в разі відчуження державним підприємством майна,
яке не відноситься до основних фондів підприємства і якщо потрібно то на
підставі яких нормативних документів;

– призначити та провести по справі повторну
судово-товарознавчу експертизу для визначення вартості резервуарів з
урахуванням вартості нового резервуару, а також придатності чи не придатності
подальшого використання резервуарів за прямим їхнім призначенням;

– за результатами додаткового розслідування дати юридичну
оцінку діям ОСОБА_2, і в разі встановлення складу злочину в його діях під час
пред'явлення йому обвинувачення усунути недоліки зазначені в мотивувальній
частині зазначеної постанови.

Керуючись
ст.281 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.3 ст.365 КК України направити прокурору
Кіровоградського району Кіровоградської області для проведення додаткового
досудового слідства.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2 залишити без змін - підписка про невиїзд.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя