№1-53/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
червня 2007 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у
складі: головуючої - судді - Павленко
О.В..

при
секретарі - Якуб А.В.

з участю
прокурора - Софієнко В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду смт.Ріпки кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця с
Неданчичі Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина
України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов'язаного,
проживаючого в АДРЕСА_1,
раніше судимого:

1)
19.02.1990 р. Ріпкинським районним судом за ст. 142 ч.3
КК України (в ред.. 1960 р)
до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)
14.05.1997 р. Ріпкинським районним судом за ст.ст.81 ч.3,
14(a) КК України ( в ред.. 1960 р.) до 5 років
позбавлення волі з конфіскацією майна;

3)
12.12.2002 р. Ріпкинським районним судом за ст. 185 ч.2
КК України до 2 років позбавлення волі;

4)
12.02.2003 р. Ріпкинським районним судом за ст. 185 ч.3,
70 ч.4 КК України до 3 років позбавлення волі. Постановою Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 23.12.2004 року на підставі ст. 81
КК України звільнений умовно - достроково на 10 місяців 16 днів;

5)
15.04.2005 року Ріпкинським районним судом за ст. ст. 15,
152 ч. 1, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
26 грудня 2004 року близько 19 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2, повторно, із застосуванням фізичного
насильства, задовольнив статеву пристрасть неприроднім способом з потерпілою
ОСОБА_2.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1., свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю та пояснив, що 26 грудня 2004 року, після вживання алкогольних напоїв,
він з братами ОСОБА_3. та ОСОБА_4. приблизно о 19 годині вечора проникли в
будинок потерпілої ОСОБА_2. Під час перебування в будинку, після того, як
намагався зґвалтувати потерпілу, але не зміг по фізіологічним причинам, у нього
виник умисел на задоволення статевої пристрасті неприроднім шляхом. Згоди
потерпілої на це не було, але вона не пручалася, оскільки вже була побита при
спробі зґвалтування ним її. Тому він виконав свій умисел. Це відбувалося на лавці
біля печі. При цьому не втримався і впав з лавки, так як був в стані
алкогольного сп'яніння. За вчинення замаху на зґвалтування потерпілої ОСОБА_2.
засуджений вироком Ріпкинського районного суду від 15.04.2005 року. В скоєному
кається.

Враховуючи,
що підсудний повністю визнає вину в пред'явленому обвинуваченні, то судом
визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Суд
вважає винність підсудного в скоєнні інкримінованого йому злочину, а саме задоволенні
статевої пристрасті неприроднім шляхом із застосуванням фізичного насильства до
потерпілої ОСОБА_2. повністю доведеною.

Дії
підсудного правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 153 КК України як задоволення
статевої пристрасті неприроднім шляхом із застосуванням фізичного насильства,
вчинене повторно.

Вирішуючи
питання про призначення покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставиною,
пом'якшуючою покарання підсудного є визнання вини.

Обставиною,
що обтяжує покарання ОСОБА_1. є вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння.

ОСОБА_1.
негативно характеризується по місцю проживання ( т.2 а.с.73) і позитивно
характеризується адміністрацією Низгурецької ВК № 108, де раніше відбував
покарання (т.2 а.с.146), раніше неодноразово судимий за скоєння умисних
злочинів (т. 2. а.с.51-59), перебуває на обліку у нарколога в зв'язку з
алкоголізмом, хворіє на туберкульоз легень (а.с.145).

З
врахуванням вищенаведених обставин, для виправлення ОСОБА_1. та попередження
вчинення ним нових злочинів, необхідним й достатнім покаранням буде покарання у
вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 153 КК України.

ОСОБА_1.
вчинив злочин до вироку Ріпкинського районного суду від 15.04.2005 року, тому
остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Враховуючи
конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що остаточне покарання
ОСОБА_1. слід призначити за правилами ст. 70 КК України шляхом часткового
складання.

Питання
щодо судових витрат та долі речових доказів вирішено вироком Ріпкинського
районного суду від 15.04.2005 року (т.2 а.с. 149-151)

Керуючись ст.ст.
323, 324 К П К України,
с у д -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 153 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового
складання приєднати ОСОБА_1.
покарання призначене вироком Ріпкинського районного суду від 15.04.2005
року та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Строк
відбування покарання ОСОБА_1. рахувати з 29 грудня 2004 року зарахувавши в
строк відбування покарання строк тримання під вартою та строк відбутого
покарання за вироком Ріпкинського районного суду від 15.04.2005 року.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. до набрання вироком чинності залишити тримання під вартою.

На вирок
може бути подано апеляцію протягом 15 діб з моменту його проголошення до
апеляційного суду Чернігівської області.