Справа № 10-29/2011 Головуючий у І інстанції Луговець О.А.
Категорія - санкція Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю прокурора слідчого ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_6, захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2011 року обвинуваченому, у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, не працюючому, розлученому, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимому, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Приймаючи рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суд першої інстанції виходив з характеру, кількості та ступеня тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, котрі відносяться до категорії тяжких, даних про особу останнього, який не працює, має на території Російської Федерації близьких родичів та з можливості ОСОБА_6, перебуваючи на волі, ухилитися від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі та продовжити злочинну діяльність.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляцію, в якій, вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, порушив питання про її скасування та обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, оскільки подання слідчого та постанова суду не містить в собі жодного обґрунтованого та обєктивного доказу на можливість ОСОБА_6 перешкодити встановленню істини у кримінальній справі та ухилитися від слідства та суду.

На думку захисника суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги статті 150 КПК України і не врахував особу обвинуваченого на утриманні якого знаходиться непрацездатна, хвора мати, його позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляції, посилаючись на поганий стан здоровя та знаходження на його утриманні хворої матері, просив обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд.

Заслухавши доповідача, слідчого, думку прокурора, котрий вважав постанову суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінальної та судової справ, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

Відповідно до статей 148, 155 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатись ухилитись від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Взяття під варту, як запобіжний захід, застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у звязку з чим він обирається за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обовязків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

У відповідності до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді

взяття під варту та продовження строків тримання під вартою

на стадіях дізнання і досудового слідства від 25 квітня 2003 року № 4, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що в органу досудового слідства є в розпорядженні, встановлені у визначеному законі порядку, достатні дані, які свідчать про наявність ознак злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_6 предявлено з додержанням вимог статті 140 КПК України. Постанова про притягнення як обвинуваченого відповідає вимогам статті 132 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що 15 січня 2011 року та 18 січня 2011 року відносно ОСОБА_6 порушені кримінальні справи за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 КК України.

Згідно протоколу, ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у скоєнні злочину 16 січня 2011 року.

17 та 23 січня 2011 року ОСОБА_6 предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 КК України, санкція якої передбачає покарання тільки у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Характер предявленного обвинувачення ОСОБА_6, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обставини справи, особа обвинуваченого, вказують на обгрунтованість висновків суду першої інстанції про неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 при більш мякому запобіжному заході.

Постанова місцевого суду є обґрунтованою, законною і підстав для її скасування або зміни, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362, 377, 379, 382 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6, залишити без задоволення.

Постанову Борзнянського районного суду Чернігівської області від

24 січня 2011 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_6, залишити без зміни.

СУДДІ:

А.С. ОСОБА_8 ОСОБА_9ОСОБА_3