Кримінальне судочинство
Злочини проти безпеки руху та
експлуатації транспорту -- 42 Справа
№ 1-117/08 копія
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Вирок

іменем України

10 листопада 2008 року м.
Любомль.

Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Дороша П.І.,

при секретареві Федчишин Г.В.,

з участю прокурора Лебедюка В.С.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, уродженця та жителя м.
Ковель Волинської області, АДРЕСА_1, менеджера ТзОВ «Верес», м. Ковель, з
загальною середньою освітою, несудимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,--

встановив:

10 серпня 2008 року близько 18 години ОСОБА_5
керуючи належним ОСОБА_2. вантажно-пасажирським автомобілем «Рено Кенгу»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, на ґрунтово-щебеневій дорозі між селами Вигнанка
та Почапи Любомльського району порушив п. 2.9 (а), п. 12.1 та п. 12.3 Правил
дорожнього руху України, -- керував транспортним засобом в стані сп'яніння, не
врахував дорожньої обстановки при виборі швидкості руху, при виникненні
перешкоди, яку об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного засобу,-- внаслідок чого здійснив наїзд
на металеву огорожу моста. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир
автомобіля ОСОБА_4 від отриманих травм померла на місці пригоди.

Підсудний ОСОБА_5 в суді
свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій визнав повністю і показав, що
вранці 10 серпня 2008 року разом з своїм знайомим ОСОБА_2 рибалив на водоймі
поблизу с. Чорноплеси Любомльського району. В бесідку, що знаходилась
неподалік, прийшли троє дівчат, згодом ще два хлопці. Він підійшов та
познайомився з ними. З дозволу ОСОБА_2 їздив на його автомобілі за печивом. В
процесі спілкування розпивав разом з ними спиртне. Пізніше одна з дівчат
попросила поїхати за морозивом. Він погодився. Без відому власника
транспортного засобу разом з дівчиною на
ім'я ОСОБА_4 поїхав у село Почапи. У місцевому магазині морозива не виявилось.
Тоді вони вирішили поїхати у сусідню Вигнанку. Приблизно за двісті метрів до
села він почав розмовляти з ОСОБА_4, втративши пильність, не помітив наближення
до перешкоди та допустив зіткнення з
металевою огорожею моста. Події після аварії він Код суду - 0310
1- інстанція
пам'ятає мало. Пригадує, що з автомобіля виліз сам та підійшов до Ганни,
яка лежала на дорозі. Приблизно через 15 хвилин після пригоди, дівчина
перестала подавати ознаки життя. Після чого він зателефонував у міліцію і
повідомив що трапилось.

Крім показань
підсудного його винуватість підтверджується іншими доказами, що зібрані у справі.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні
показав, що 09 серпня 2008 року разом з своїм співробітником ОСОБА_5 поїхав в
с. Чорноплеси Любомльського району на рибалку з ночівлею. Близько 18 години
вони під'їхали до водойми, почали рибалити. В ході цього заняття розпивали
спиртне. Зранку наступного дня знову пішли на став. Невдовзі ОСОБА_5 підійшов
до нього та повідомив, що познайомився з дівчатами та хотів би з'їздити в село
за печивом. Він дозволив взяти його автомобіль, оскільки раніше неодноразово
давав ОСОБА_5 керувати транспортним засобом у його присутності. Підсудний
невдовзі повернувся та знову пішов в бесідку до дівчат. В обідню пору він
заснув. Прокинувшись близько 19 години, --
побачив, що немає його автомобіля. Припускає, що сам забув замкнути
транспортний засіб. Будь-яких претензій з приводу того, що трапилось до ОСОБА_5
він не має.

Від потерпілої ОСОБА_6 - матері загиблої ОСОБА_4 - до суду
надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Надані на досудовому
слідстві показання вона підтверджує, претензій до ОСОБА_5 не має, просить
суворо його не карати. У своїх показаннях вказує, що в цей час разом з
чоловіком та донькою знаходились у своїх родичів в с. Чорноплеси Любомльського
району. В обідню пору ОСОБА_4 попросилась піти до подруг. Приблизно між 17 та 18 годинами їй повідомили, що біля
Вигнанки трапилась аварія, начебто з участю її доньки. Приїхавши на місце
пригоди, вона побачила ОСОБА_4, яка лежала посеред дороги мертвою.

У протоколі огляду місця події (а.с.6) з
фототаблицями ( а.с. 8-15), схемі дорожньо-транспортної пригоди ( а.с.7), протоколом огляду транспорту ( а.с.
16) зафіксовано обставини скоєного
ОСОБА_5 злочину: місце дорожньо-транспорної пригоди, відтворено траєкторію руху
автомобіля, встановлено механічні пошкодження транспортного засобу та огороджень дороги.

Відповідно до висновку судово-медичного
експерта ( а.с. 23-25) ОСОБА_4 померла внаслідок закритої травми грудної клітки
з множинними переломами ребер та розривами легень. Вказані тілесні ушкодження
утворилися від дії тупих предметів, що могло мати місце при
дорожньо-транспортній пригоді при обставинах та в термін, зазначений у
постанові про призначення експертизи.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 ставиться
у вину недотримання п. 2.1 Правил
дорожнього руху України. Проте, досліджені у судовому засіданні докази,
приводять до висновку, що вказані порушення не перебувають у прямому причинному
зв'язку, з наслідками, що настали від злочину.

Таким чином, оцінивши всі зібрані у справі
докази, суд приходить до висновку про доведеність факту необережного порушення
ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху, які спричинили смерть потерпілого,
тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК.

Вирішуючи питання про відповідальність
ОСОБА_5, суд у відповідності до ст. 65 КК враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, а також інші обставини.

До пом'якшуючих обставин слід врахувати:
каяття підсудного і сприяння на слідстві та суді у встановленні істини,
позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що ОСОБА_5 у
позасудовому порядку відшкодовує завдані злочином збитки.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному
не встановлено.

Вчинення злочину в стані сп'яніння включено в
фабулу обвинувачення, а тому не може повторно розцінюватися як обтяжуюча
покарання обставина.

Отже, суд приходить до висновку, що для
досягнення мети, визначеної ст. 51 КК України, ОСОБА_5 слід призначити
покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування на
підставах, передбачених ст. 75 КК, з обмеженнями, передбаченими ст. 76 КК.

Додаткове стягнення у виді позбавлення права
керування транспортними засобами застосовувати не слід, оскільки ОСОБА_5 на
момент розгляду справи в суді у встановленому порядку цього права не набув.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну
силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Питання про долю речових доказів слід
вирішити відповідно до положень ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. 323-324 КПК України,суд, --

присудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, і
призначити йому покарання - чотири роки
позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК вирок не
приводити до виконання якщо ОСОБА_5 протягом трьох років не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього обов'язки, зокрема: не виїжджатиме за межі
України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи;
повідомлятиме ці органи про зміну місця роботи, проживання; періодично
з'являтиметься для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до
вступу вироку у законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ - автомобіль
«Рено Кенгу», реєстраційний номер НОМЕР_1, що знаходиться на штрафмайданчику
Любомльського РВ УМВС, повернути його законному володільцю.

На вирок
протягом 15 діб з моменту проголошення можуть бути подані апеляції до
апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Головуючий:
суддя П.І.
Дорош