Справа № 382/427/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/581/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 15.06.2015

УХВАЛА
Іменем України

15 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого: - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Яготинського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин. Так, 15 листопада 2014 року близько 15 години ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кафе «Міраж», який розташований на Привокзальній площі станції Яготин зустрів потерпілого ОСОБА_8 , під час розмови з яким, в нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме шкіряної куртки ОСОБА_8 .

В подальшому, діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, він не застосовуючи насильства, відкрито заволодів шкіряною курткою коричневого кольору, що належала потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 720 гривень. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить переглянути справу та призначити йому більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_7 являється опікуном своєї бабусі ОСОБА_9 .

В запереченнях, що надійшли до суду 12 червня 2015 року прокурор, який брав участь у розгляді справи просить вирок Яготинського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Фактичні обставини справи обвинуваченим ОСОБА_7 не оспорюються, тому дослідження доказів відносно фактичних обставин справи не є доцільним.

Судом першої інстанції вірно кваліфіковані дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, що не оскаржується апелянтом.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статі (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону, а саме врахував тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, врахував всі обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме щире каяття, а також рецидив злочину.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Яготинського районного суду Київської області від 18 березня 2015 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і засуджено до 4 років позбавлення волі залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: