Справа
№1-79 2007 p.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року Корабельний районний
суд м. Миколаєва

у складі : головуючого судді Батченко В.Г.

при секретарі Рачкович Н.І.

за участю прокурора Непша Н.П.,

адвоката ОСОБА_4.

потерпілого ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду кримінальну справу за
звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця Красноярського краю, Російська Федерація, росіянина,

громадянина України, з
середньою освітою, не
жонатого, не

працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1,
раніше не судимого,

за ст. 121
ч. 1
КК України,

ВСТАНОВИВ:

6 жовтня 2006
року протягом дня ОСОБА_1 двічі здавав металобрухт на пункт прийому
АДРЕСА_2 у м.
Миколаєві заготівельнику ОСОБА_2. При
цьому у підсудного виникла особиста неприязнь
до ОСОБА_2.

З цієї причини в цей же день, знаходячись в стані

алкогольного
сп'яніння, з метою
заподіяння ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень підсудний, взявши із собою кухонний ніж , біля 12 години прийшов
до вказаного прийомного пункту, та навмисно наніс ножем ОСОБА_2 удар в живіт,
завдавши йому тяжкі тілесні ушкодження ,небезпечні
для життя в момент заподіяння, після
чого з місця
вчинення злочину зник.

У судовому засіданні
підсудний визнав себе винним повністю та пояснив, що він дійсно 6 жовтня 2006 р. двічі здавав
металобрухт ОСОБА_2, останній прийняв у нього, як він вважав, кольоровий
металобрухт по нижчій ціні від належної у зв'язку з чим він, після вживання
спиртних напоїв, прийшов з ножем до приймального пункту та наніс ножем удар
ОСОБА_2 в живіт, після чого,
злякавшись вчиненого, втік.

Винність підсудного
в умисному заподіянні
ОСОБА_2 тяжких

тілесних ушкоджень, крім визнання ним своєї вини,

підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_2, який
пояснив, що дійсно
підсудний двічі здавав
металобрухт, він

правильно
з ним розрахувався, але в цей же день біля 12 год. підсудний знову прийшов до приймального пункту та наніс
йому удар ножем в
живіт.

Показання підсудного, потерпілого
підтверджуються

висновком судово-медичної експертизи ( а.с. 129),із якої
вбачається, що у потерпілого ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді
проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням
печінки, підшлункової залози. Вказані тілесні ушкодженні могли бути заподіяні
клинком ножа і по ступеню тяжкості ці тілесні ушкодження відносяться до
категорії тяжких за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Свідок ОСОБА_3
пояснив, що б жовтня 2006 р. біля 12 години на приймальному пункті задзвонив
дзвінок виклику і його син, потерпілий ОСОБА_2,
пішов до дверей, через декілька хвилин він повернувся, тримався за бік, та
повідомив, що його вдарили
ножем.

Як вбачається із протоколу впізнання (а.с.80)

потерпілий ОСОБА_2 по
фотознімку впізнав підсудного як

особу, яка нанесла
йому удар ножем.

Дії підсудного
слід кваліфікувати за ч. 1
ст. 121 КК
України, так як він умисно причинив потерпілому ОСОБА_2 тяжке тілесне ушкодження,
небезпечне для життя
в момент заподіяння.

При призначенні
покарання суд враховує, що ОСОБА_1 вчинив
тяжкий злочин.

При призначенні покарання суд також враховує, що ОСОБА_1 раніше не судимий,
за місцем проживання характеризується

задовільно, а за
місцем останньої роботи
-позитивно, щиро

кається у вчиненому. Крім того, суд
враховує, що кримінальна справа порушена за фактом заподіяння ОСОБА_2. тілесних
ушкоджень, а не відносно підсудного (
а.с.1), 7 жовтня 2006 р. ОСОБА_1
з'явився до міліції, та написав заяву про вчинення ним вказаного злочину( а.с.68), тільки
після цього стала відома особа, яка вчинила злочин, та були проведені слідчі
дії по перевірці заяви підсудного та його пояснень. Вказане свідчить
про з'явлення підсудного зі зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, що,
згідно ст.. 66 КК
України, є обставиною, яка також пом'якшує
покарання.

Суд також
враховує, що матеріальна та моральна шкода відшкодовані у повному обсязі, та
потерпілий не має до підсудного
претензій.

З урахуванням вказаних обставин, які пом'якшують
покарання, суд вважає за можливе на підставі ст.. 75 КК України звільнити підсудного від відбуття покарання з
випробуванням та покладенням на нього
обов'язки, передбачені ст.. 7 6 КК України.

Керуючись ст..ст. 323,324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у
вчинені злочину, передбаченого ст.. 121 ч.1 КК України,
та призначити йому покарання у
вигляді 5
років
позбавлення волі.

На підставі ст.. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий
строк З роки.

На підставі ст.. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну
місця проживання, періодично з'являтися в цей органи для реєстрації, не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цього органу.

Міру запобіжного
заходу змінити на підписку про невиїзд, звільнивши із-під
варти в залі
суду.

Речові докази по справі ,
які знаходяться в камері схову

Корабельного РВ ММУ УМВД України в Миколаївській обл.,: джинсову

куртку - повернути
засудженому ОСОБА_1 (а.с 94,95); дві

металеві ємкості, два
відрізка із алюмінію від
гардини

повернути ОСОБА_3 (а.с.111,112) ; джинсові
штани, кофту, майку, рукавиці -повернути ОСОБА_2.( а.с.111,112);
ватний тампон -
знищити

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь Жовтневої центральної районної лікарні Миколаївської області
( код 01998489, НОД АППБ
„Аваль" МФО 826013 р/р 1450) 1341 грв. 86 коп.
витрачених на лікування
потерпілого ОСОБА_3.

Вирок може
бути оскаржений до
апеляційного суду
Миколаївської області протягом
15 діб з моменту
проголошення.

Суддя