Справа -11-345/2008 р. Головуючий 1 інстанції -
-ст.115 ч.1 КК Доповідач
28 липня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі :
Головуючого - Салая Г.А.
Суддів: Баглая І.П., Антипець В.М.
За участю прокурора - Шваб Л. В.
При секретарі: Масловій О.В., Терешко В.В.
Потерпілої - ОСОБА_4
Представника потерпілої - ОСОБА_3
Засудженої - ОСОБА_1
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок Носівського районного суду від
Цим вироком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українка, громадянка
України, уродженка та жителька с. Червоні Партизани Носівського району,
Чернігівської області, проживаюча по АДРЕСА_1 освіта середня, не заміжня,
працююча прибиральницею на станції Київ-пасажирський, раніше не судима,
засуджена за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі.
З ОСОБА_1 стягнуті судові витрати в сумі 91 грн. 55 коп. за проведення
дактилоскопічної експертизи та на користь ОСОБА_4 1350 грн. матеріальної шкоди
і 4000 грн. моральної шкоди.
Вироком суду засуджена ОСОБА_5
визнана винною в тому, що 19.01.2006 року, близько 22-ї години, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння в своєму будинку в АДРЕСА_1 в ході сварки з її
співмешканцем ОСОБА_6, спровокованою нею, умисно нанесла ОСОБА_6 удар ножем в
грудну клітину, причинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани
передньої поверхні грудної клітини зліва, що проникає в ліву плевральну
порожнину з пошкодженням хрящової частини другого ребра, верхньої частини лівої
легені, серцевої сорочки і легеневої артерії серця, які є несумісні з життям,
від яких сталася смерть ОСОБА_6 зразу після заподіяння тілесних ушкоджень
ударом ножа.

В апеляціях:

Засуджена ОСОБА_1 просить вирок Носівського районного суду від 15 червня 2006
року скасувати, а справу направити на новий розгляд. Вважає вирок суду
незаконним, посилаючись на поверхово та однобічно проведене судове слідство.
Пояснює, що скоєний нею злочин є результатом протиправної поведінки з боку
потерпілого та її сильного душевного хвилювання на момент скоєння злочину.
Також просить взяти до уваги те, що на її утриманні знаходяться неповнолітні
діти, а також те, що раніше вона не притягувалась до будь-якої
відповідальності.

Адвокат ОСОБА_7 просить вирок змінити і перекваліфікувати дії її
підзахисної на ст.. 119 ч.1 КК України оскільки її дії вказують, що наміру
позбавляти життя потерпілого у неї не було.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_1 та адвокат ОСОБА_2 частково
підтримали подані апеляції. Вони просили скасувати вказаний вирок суду, а
справу закрити по ст. 6 п.2 КПК України, оскільки. згідно висновків основної і
додаткової експертизи ОСОБА_1 під час інкримінованого діяння перебувала в
короткочасному хворобливому розладі психічної діяльності, у вигляді гострої реакції
на стрес по типу реакції „короткого замикання”, тому є неосудною.

Прокурор, потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_3 просили
подані апеляції залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без
змін.

Заслухавши доповідача, засуджену ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_2, думку прокурора, потерпілу та її представника
адвоката ОСОБА_3, дослідивши під час
судового слідства в апеляційній інстанції докази по справі, колегія суддів
вважає необхідним подані апеляції задовольнити частково, вироку суду відносно
засудженої скасувати, а справу закрити на підставі ст. 6 п. 2 КПК України в
зв'язку з неосудністю ОСОБА_1 в період інкримінованого діяння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з ОСОБА_6 співмешкала на протязі
8 років. Спочатку жили нормально. Однак, останнім часом ОСОБА_6 почав
зловживати спиртними напоями, погано ставитись до неї і дітей. 19. 01.2006 року
вона була в гостях у ІНФОРМАЦІЯ_2, де допомогла зустрічати гостей. Там, на
протязі дня, з обіду до вечора, вона випила приблизно 200 гр. горілки, але
п'яною не була. Потім до ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов ОСОБА_7у нетверезому стані, він
почав її ображати і принижувати. Знайомого ОСОБА_8 вона попросила відвезти
ОСОБА_6 додому. Коли вона прийшла додому, то побачила, що ОСОБА_7лежить на
ліжку в спальні. Коли вона пішла на
кухню, туди за нею прийшов ОСОБА_7Там, він знов почав сварку, кричати, лаяти
її. Біля столу ОСОБА_7почав тягнути її за футболку. Їй показалось, що
ОСОБА_7візьме ніж, що лежав на столі. Вона першою взяла цей ніж і приставила
його до грудей ОСОБА_6 Він почав хилитись до неї і ніж залишився у його тілі.
Потім вона пішла в кімнату, а він залишився сидіти на стільці. Вона почула,
ОСОБА_7впав, пішла на кухню і побачила, що він лежав на підлозі.

Згідно висновку судово - медичного експерта № 49 від 25. 01. 2006 року
ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді невеликих крововиливів на
лівому плечі і правому стегні. Ушкодження завдані дією тупих предметів або від
ударів об такі. По строку спричинення пошкодження відповідають 6 - 7 денній
давності і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. ( т. 1 а. с. 72)
ОСОБА_1 пояснила, що старий Новий рік ОСОБА_7побив її і від цього у неї дані
тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона проживає в будинку у тітки ОСОБА_1, яка співмешкала
з ОСОБА_6 Коли 19.01.2006 року вони приїхали з гостей, то ОСОБА_7був в
нетверезому стані, вдома кричав на тітку, буянив. ОСОБА_1 просила піти його з
дому, але він кричав і погрожував. Потім вона почула стук на кухні. Вона
побачила, що ОСОБА_7лежав на підлозі. ОСОБА_1 кричала, у неї була істерика.

Дослідженими в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_10 також
підтверджується, що 19.01.2006 року ОСОБА_7у вечорі був п'яним, а мати
випившею, але не сильно. Близько о 21
годині 30 хвилин він почув на кухні стук. Потім він почув істеричний крик
матері. Коли прийшов на кухню, то побачив, що ОСОБА_7сидів на стільці, а мати
стояла перед ним і тримала в руці ніж. Він у матері забрав ніж, кинув його на
підлогу. А матір відвів в спальню. Потім він на кухні почув гуркіт. Зайшов туди
і побачив, що ОСОБА_7стояв на колінах, а лобом упирався у підлогу. На грудях у
нього була кров. ( а. с. 99 - 101)

Відповідно до вимог ст. 18 ч. 1 КК України суб'єктом злочину є фізична

осудна
особа, яка вчинила злочин у віці, з якого може настати кримінальна
відповідальність. Відповідно до вимог ст. 19 ч.2 КК України не підлягає
кримінальній відповідальності особа, яка
під час вчинення суспільно небезпечного діяння не могла усвідомлювати свої дії
(бездіяльність) або керувати ними внаслідок
хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної
діяльності.

Згідну висновку амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 625 від
20. 10. 2006 року ОСОБА_1 під час інкримінованого їй діяння перебувала в
короткочасному хворобливому розладі психічної діяльності у вигляді гострої
реакції на стрес по типу реакції „короткого замикання” (F 43.0 - за
Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), з якого вона повністю вийшла і
на даний час розладів психічної діяльності у неї не знайдено. ( т. 2 а. с. 34 -
38)

З даних додаткової судово - медичної експертизи від №5 від 26.01.2006 року
вбачається, що поранення у потерпілого ОСОБА_6 виникло від дії однаразового
удару ножем, діючого з великою силою. Вказана обставина може свідчити про
целяспромованість умислу ОСОБА_1 під час конфлікту.

Під час проведення досудового слідства і в судовому засіданні ОСОБА_1
пояснила, що в день інкримінованого їй злочину 19.01.2006 року вона вживала в
гостях спиртні напої. Так, з 10 години ранку до 20 години вечора вона випила
приблизно 200 грамів горілки, але в стані сп'яніння вона не перебувала.

Вказаним обставинам у висновку експерта № 625 від 20.10.2006 року не надано
ніякої оцінки, не вказано чи впливав стан сп'яніння ОСОБА_1, а також факт нанесення
потерпілому удару з великою силою на її поведінку під час сварки, а також
здатність усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Тому, час проведення судового слідства в апеляційній інстанції була
призначена додаткова судова - психіатрична експертиза для з'ясування
питання: „Чи впливав стан алкогольного
сп'яніння засудженої, якщо так, то яким чином, а також факт нанесення удару
потерпілому з великою силою ОСОБА_1 на
її поведінку під час сварки і здатність усвідомлювати свої дії і керувати
ними?”

Згідно висновку додаткової судово - психологічної експертизи № 369 від 16.
07. 2008 року можливий стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 . а також факт
нанесення нею удару потерпілому з великою силою, не виключав перебування
ОСОБА_1 під час інкримінованого їй діяння в тимчасовому (короткочасному)
хворобливому розладі психічної діяльності у вигляді реакції „короткого
замикання” (F 43.0 - Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), що позбавляв її
здатність усвідомлювати свої дії та ними керувати. ( т. 2 а. с.129 - 134)

Колегія суддів не сумнівається в наукової обґрунтованості, переконливості й
вмотивованості вказаного висновку експерта, оскільки він не суперечить іншим
доказам, що досліджені по справі.

Так, згідно висновку судово - психологічної експертизи № 178 від 23. 03.
2006 року, проведеного під час досудового слідства вбачається, що на момент скоєння вбивства ОСОБА_1 перебувала в афективному стані
емоційного напруження, який виник внаслідок агресивних дій потерпілого, які
носили не передбачуваний та неконтрольований
характер ( т. 1 а. с. 181 - 185)

Поясненнями свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 підтверджується, що 19. 01. 2006
року, під час сварки вдома з ОСОБА_6 у ОСОБА_1 була істерика.

В судовому засіданні експерті Максимов В.С. пояснив, що вони дослідили всі обставини
справи і на час проведення експертизи було достатньо матеріалу, щоб прийняти
рішення. При цьому вони досліджували і висновок судово-психологічної
експертизи, який був зроблений під час досудового слідства і згідно якого на
момент скоєння злочину ОСОБА_1 перебувала в афективному стані емоційного
напруження, який виник внаслідок агресивних дій потерпілого, які носили не
передбачуваний та неконтрольований характер. Але вони прийшли до висновку, що у
ОСОБА_1 був не тільки психологічний розлад здоров'я, а й психічний. У ОСОБА_1
було виявлене коротке замикання, що характеризується короткочасним глибоким
розладом свідомості. Це стрес організму, коли людині погрожує небезпека. На
даний час ОСОБА_1 психічно здорова людина і тому необхідності в більш детальному
досліджені її психічного стану у умовах стаціонару немає.

Наведені докази свідчать, що ОСОБА_1
в час вчинення суспільно небезпечного
діяння не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними
внаслідок, тимчасового розладу психічної діяльності, тому її необхідно визнати
неосудною.

Керуючись ст., ст. 365, 366 КПК України судова колегія ,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 та її адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2006
року відносно ОСОБА_1 скасувати, а справу
закрити на підставі ст. 6 п.2 КПК України, в зв'язку з неосудністю
ОСОБА_1 в вчинення суспільно небезпечного діяння.

Судді:

Салай
Г.А.
Баглай І.П. Антипець В.М.