Справа № 11-1269/15 2008 року Головуючий у 1-й інстанції
Категорія ст. 121 ч. 1 КК України Островський Р.В.
Доповідач: Кожевніков О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської
області у складі:

Головуючого Куліша В.М. Суддів
Копитько Л.І., Кожевникова О.В. за
участю прокурора Гринь Н.Г. засудженої ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава 16 січня 2008 року кримінальну справу за апеляціями
прокурора Котелевського району, засудженої ОСОБА_1 на вирок Котелевського
районного суду від 23 жовтня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженка с
Козлівщина, мешканка

АДРЕСА_1, не працює. Одружена, має
н утриманні одну неповнолітню дитину,
раніше не судима, засуджена за
ст. 121 ч. 1 КК України на 7 років позбавлення волі. за ст. 166 КК України
ОСОБА_1 виправдана. За вироком вона визнана винуватою в тому, що в ніч на 27
липня 2007 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, умисно нанесла
своєму малолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, удари рукою по голові
заподіявши тяжкі тілесні ушкодження в вигляді закритої черепно - мозкової
травми, гематом м'яких тканин обличчя, шиї, забою головного мозку важкого
ступеню з судинним синдромом, що потягло мозкову кому другого ступеню.

2

В апеляції прокурор Котелевського району просить
вирок скасувати т постановити новий засудивши ОСОБА_1 за ст.ст. 121 ч.1,
166 КК України на 7 років позбавлення волі, посилаючись на безпідставне її
виправдання судом за ст. 166 КК України.

В апеляції
засуджена ОСОБА_1 просить пом'якшити їй покарання з врахуванням визнання вини,
щирого каяття та призначити його з застосуванням ст. 69 КК України.

Вислухавши
доповідача, засуджену ОСОБА_1, яка підтримала апеляцію, міркування прокурора,
щодо залишення вироку без змін, а апеляцій без задоволення, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора району не
підлягає до задоволення, а апеляція засудженої підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину за обставин викладених у вироку матеріалами справи
доведена її дії за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковані правильно, що не
спростовується в апеляціях.

Твердження в
апеляції прокурора про безпідставне виправдання засудженої за ст. 166 КК
України є необгрунтованим.

Відповідно до
диспозиції ст. 166 КК України відповідальність за нею настає за злісне
невиконання батьками встановлених законом обов'язків по догляду за дитиною, що
спричинило тяжкі наслідки.

Посилаючись на
невиконання засудженою обов'язків щодо створення належних умов для проживання дитини, залишення її без догляду, прокурор
як у обвинуваченні, так і в апеляції не навів які тяжкі наслідки настали
саме від вказаних дій засудженої, а також якими доказами це підтверджується.

По справі
встановлено, що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_2 заподіяні засудженою і є
наслідком застосування нею фізичної сили, а не від нестворення належних умов
для проживання дитини чи залишення її без догляду.

За таких умов
висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу злочину передбаченого ст.
166 КК України є правильним, а отже підстави до задоволення апеляції прокурора
відсутні.

Разом з тим,
призначаючи ОСОБА_1 покарання суд правильно врахував ступінь тяжкості,
вчиненого злочину, обставини, які обтяжують її покарання та хоча і перелічив у
вироку обставини, що пом'якшують його але фактично не врахував останні,
оскільки обране засудженій покарання є близьким до максимального, передбаченого
санкцією ст. 121 ч. 1 КК України.

Колегія суддів
вважає, що з урахуванням віку засудженої, її розумових здібностей, визнанням
нею вини та щиросердним каяттям призначене їй покарання слід пом'якшити.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

3

Апеляцію
прокурора Котелевського району залишити без задоволення.

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково, вирок
Котелевського районного суду від 23 жовтня 2007 року щодо неї змінити,
пом'якшивши покарання до 5 років позбавлення волі, в інший частині вирок
залишити без змін.