АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/145/15 Справа № Б/н Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

підозрюваної ОСОБА_8

розглянувши 18 лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Дніпропетровськ, неодруженої, непрацюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26 березня 2015 року, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що слідчим та прокурором при розгляді клопотання не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відповідно, що досудовим розслідуванням не встановлені обставини, які свідчать, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 . Матеріали кримінального провадження та клопотання також не містять таких даних. Крім того, підозрювана має постійне місце проживання, соціальні зв`язки в місці свого проживання, має на утриманні малолітніх дітей, від органів досудового розслідування не переховувалась, на виклики до слідчого для проведення слідчих дій з`являлась.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під ватою.

В обґрунтування вимог скарги прокурор, посилається на те, що підозрювана перебуваючи на волі, незважаючи на вже наявні покарання за скоєння корисливих злочинів, незважаючи на вже наявне покарання у виді реального позбавлення волі, знову вчинила злочин, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_8 буде продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові корисливі злочини, що є одним з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора та слідчого, які кожен окремо просили ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, 28 січня 2015 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

30 січня 2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого прозастосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників процесу, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого та відмовив у задоволенні клопотання, та підозрюваній було обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 26 березня 2015 року, з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, що підтверджується вагомими доказами, зібраними у кримінальному провадженні.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Так, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини в кримінальному провадженні та враховуючи особистість підозрюваної, яка постійне місце проживання, соціальні зв`язки в місці свого проживання, має на утриманні малолітніх дітей, від органів досудового розслідування не переховувалась, на виклики до слідчого для проведення слідчих дій з`являлась, вмотивовано дійшов висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, з чим також погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги прокурора в частині наявності ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони нічим не підтверджені та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, самі по собі припущення наявності ризиків, які визначають необхідність в застосуванні виняткового виду запобіжного заходу за відсутності достатніх для цього доказів їх наявності за своїм характером порушують принцип презумпції невинуватості й за жодної підстави не можуть слугувати за правомірну обставину для позбавлення особи волі.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваною кримінального правопорушення, та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання її винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст. 177 КПК України, потребує позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії).
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області погоджене з прокурором прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська про застосування щодо

підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_9 ОСОБА_3