Справа № 646/1676/14-к
Провадження № 1-кс/646/749/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2014 року
м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського
районного суду м. Харкова Нікуліна Л.П.

при секретарі - Жорнік Н.Г.,

слідчого - Чередник С.О.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову
про закриття кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000010 від 17.04.2013 року,-

в с т а н о в и в:

29.01.2014 року старшим слідчим першого
слідчого відділу управління
прокуратури Харківської області
юристом 2 класу Чередник С.О. винесено
постанову про закриття кримінального
провадження, внесеного до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000010 від 17.04.2013 року за ознаками
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.
364 КК України, у зв'язку з відсутністю в
діяннях співробітників
Нововодолазьського РВ ГУ МВС України в
Харківській області та ГУ МВС України в
Харківській області складу
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, з
мотивуванням тих обставин, що у ході
досудового розслідування даного
кримінального провадження слідством
проведено всі необхідні і можливі
слідчі та процесуальні дії, за
результатами яких не встановлено
об'єктивних даних про застосування до
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заходів фізичного та
психологічного насилля, нанесення їм
тілесних ушкоджень співробітниками
Нововодолазького РВ ГУ МВС України в
Харківській області та ГУ МВС України в
Харківській області, а також про
наявність самого факту наявності у
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень
під час досудового слідства у
кримінальній справі № 87070044 в
травні-серпні 2007 року.

24.02.2014 року до Червонозаводського
районного суду м. Харкова через
адміністрацію слідчого ізолятору № 27
Харківської області надійшла скарга
ОСОБА_1, яку він уточнив усно в судовому
засіданні, на вказану постанову
слідчого про закриття кримінального
провадження.Заявник вважав оскаржену
постанову незаконною, у зв'язку з чим
просив скасувати рішення слідчого про
закриття кримінального провадження, як
таке, що не відповідає вимогам діючого
законодавства України та порушує його
конституційне право на захист своїх
прав та інтересів.

В судовому засіданні заявник
ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її
задовольнити у повному обсязі.

Прокурор заперечував проти
задоволення скарги, оскільки вважав
постанову слідчого

законною та обґрунтованою та винесеною
з додержанням вимог Кримінально -
процесуального Кодексу України.

Суд, вислухавши думку сторін,
перевіривши матеріали справи та
матеріали кримінального провадження,
дійшов до висновку про задоволення
скарги, виходячи з наступних підстав.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
або прокурора, які можуть бути
оскаржені під час досудового
розслідування, та право на оскарження.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК
України, на досудовому провадженні
можуть бути оскаржені рішення слідчого
про закриття кримінального
провадження - заявником, потерпілим,
його представником чи законним
представником.

Як на підставу про закриття
кримінального провадження слідчий
посилався в оскарженій постанові на
те, що були допитані в якості свідків
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, які вироком
Нововодолажського районного суду
Харківської області від 24.04.2013 року
засуджені за ст.ст. 185,186 КК України.
ОСОБА_1 постановою старшого слідчого
першого слідчого відділу управляння
прокуратури Харкіської області від
10.12.2013року відмовлено у визнанні
потерпілим у зв'язку з не встановленням
очевидних та достатніх даних вважати,
що діями працівників Нововодолазького
РВ ГУ МВС України в Харківській області
та ГУ МВС України в Харківській області
йому завдано моральної, фізичної чи
майнової шкоди, на яку ОСОБА_1 подано
скарги. Ухвалами слідчих суддів
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 23.12.2013року та 30.12.2013року
ОСОБА_1 в задоволенні скарг відмовлено,
а вказану постанову слідчого залишено
в силі.

Крим того, слідчий в оскарженій
поставі посилався на пояснення
допитаних свідків, які повністю
спростували покази ОСОБА_1 про
спричинення йому та іншим тілесних
ушкоджень працівниками міліції.

Між тим , суд звертає увагу на ті
обставини, що крім свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які є батьками ОСОБА_1 і які
бачили ОСОБА_1 побитим після
затримання із гематомами на лиці,
тілі та голові, інші свідки є діючими
або колишніми працівниками міліції та
органів слідства.

Що ж стосується перевірки заяви про
злочин, скоєний на думку ОСОБА_1,
відносно нього також працівниками
«Беркут», то як вказано в постанві : «…
На запит слідчого до батальйону
міліції особливого призначення
«Беркут» ГУ МВС України в Харківській
області надійшла інформація, що
документально факт залучення екіпажів
БМОП «Беркут» до операції з затримання
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 07.05.2007-08.05.2007року на
автодорозі «Харків-Сімферополь»
поблизу смт. Нова Водолага встановити
немає можливості, оскільки документи
(постова відомість та рапорти) щодо
проведеної роботи за 2007 рік знищені на
підставі наказу МВС України від 04.06.2002
№ 519, яким затверджено Перелік
документів, що утворюються в процесі
діяльності органів внутрішніх справ,
навчальних закладів, підприємств,
установ, організацій системи МВС
України, із зазначенням строків
зберігання документів. Таким чином,
встановити цих працівників БМОП
«Беркут» не має можливості, зважаючи
крім цього на те, що ніхто з допитаних в
ході даного досудового розслідування
свідків їх прізвищ не назвав»..

Між тим, встановлено, що згідно з
ухвалою Нововодолазького районного
суду Харківської області від 17.04.2013
року в ході розгляду кримінальної
справи, слідчий номер 87070044, за
обвинуваченням ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 186, ч. 2
ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України та ОСОБА_3 за
ч. З ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК
України в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 заявив про те, що до нього зі
сторони працівників міліції з часу
його затримання застосовувались
недозволені методи ведення слідства,
застосовувалось як фізичне, так і
психологічне насилля оперативними
працівниками, які проводили
затримання, а всі показання в ході
досудового слідства по справі були
надані ним в результаті тільки
вказаних вище обставин, про що свідчать
сліди крові на документах, підписаних
ним в ході слідства, в зв'язку з чим він
себе фактично оговорив в ході
досудового слідства внаслідок таких
дій стосовно нього.

Суд зобов'язав прокурора провести
перевірку достовірності показань
підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо
працівників міліції СУ ГУ МВС України в
Харківській області, які приймали
участь при затриманні, отриманні
первинних даних по справі щодо
застосування недозволених методів
ведення досудового слідства, даних про
наявність наявних слідів крові на
аркушах справи та її приналежності (т. 2
а.с. 69, 70, 72, 109, 126, 128, 155, 156, 158, 160, 164, 172, 173).

17.04.2014року заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про
злочин внесено до Єдиного реєстру
досудових розслідувань під №
0000010, за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 364
КК України.

В ході розслідування ОСОБА_1 не був
визнаний потерпілим, не встановлені
конкретні особи, які затримували
ОСОБА_1, отримували первинні данні по
проведенню недозволених методів
ведення досудового слідства, даних про
наявність слідів крові на аркушах
справи та її належність т.2 а.с. 69,70,72,
109,126,128,155,156,158,160,164,171,173.

Крім того, допитаний в якості свідка
ОСОБА_7, який працює на посаді
начальника СКР Нововодолазького РВ ГУ
МВСУ в Харківській області, пояснив, що
в 2007 році за скоєння грабежів
співробітниками Нововодолазького РВ
ГУ МВСУ в Харківській області
затримано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Хто саме
приймав участь у затриманні та допитах
вказаних осіб йому не відомо, оскільки
на той час він займав посаду старшого
оперуповноваженого СКР та займався
розшуком осіб, які переховувалися від
слідства та суду, безвісно зниклих
осіб, тобто розкриттям грабежів не
займався. У 2011 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3
судом було оголошено в розшук та обрано
запобіжних захід у виді тримання під,
вартою, в зв'язку з чим ОСОБА_7
проводились розшукові заходи та
встановлено місцезнаходження вказаних
осіб. Під час затримання він заходів
фізичного впливу до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не
застосовував, тілесних ушкоджень не
завдавав. Про те, що до ОСОБА_1 та ОСОБА_3
застосовувались заходи фізичного
впливу або їм заподіювались тілесні
ушкодження йому нічого не відомо.

Але при проведенні одночасного допиту
свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_7 кожен з них
наполягав на своїх показаннях. При
цьому ОСОБА_1 зазначив, що в 2007 році
після його затримання ОСОБА_7 в
приміщенні Нововодолазького
райвідділу міліції бив його руками по
різних частинах тіла, погрожував, а
коли ОСОБА_7 відбирав у нього пояснення
від отриманих тілесних ушкоджень на
аркуш пояснення потрапила його кров.
ОСОБА_7 пояснив, що зі свідченнями
ОСОБА_1 не погоджується, в його
затриманні не приймав участі, а лише в
приміщенні райвідділу відбирав у
ОСОБА_1 пояснення, які той добровільно
надав, заходів фізичного,
психологічного чи іншого впливу ні
він, ні інші працівники міліції до
ОСОБА_1 не застосовували

Між тим, прокурором не виконані
вказівки суду про проведення
конкретних дій, вказаних в ухвалі
суду, з посиланням на те, що факт
наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_1
та ОСОБА_3 впродовж травня-серпня 2007
року, окрім показань зазначених
свідків, спростовується інформацією
Харківського СІЗО, будь-якої медичної
чи іншої документації з цього приводу
немає.

В оскарженій постанові прокурор
посилається на те, що з метою
всебічності та об'єктивності
досудового розслідування, повноти
дослідження доводів ОСОБА_1, для
призначення та проведення судових
експертиз щодо встановлення на аркушах
кримінальної справи № 87070044, як
стверджує ОСОБА_1, крові, яка належить
йому, в ході досудового розслідування
із застосуванням фотозйомки проведено
огляд документів - матеріалів
кримінальної справи № 87070044, яким
виявлено плями бурого кольору, зовні
схожі на кров, на 20 аркуші тому № 2
вказаної кримінальної справи. Вказані
плями різних форм зовні нагадують
сліди, зроблені пальцями рук людини. До
матеріалів кримінального провадження
долучено завірені копії аркушів
вказаної кримінальної справи, на яких
виявлено зазначені плями, а також копія
вироку Нововодолазького районного
суду від 24.04.2013року по вказаній
кримінальній справі, який не набрав
законної сили з вище зазначених причин.
11.12.2013року прокурором у даному
кримінальному провадженні до слідчого
судді Червонозаводського районного
суду м. Харкова заявлено клопотання про
тимчасовий доступ з можливістю
вилучення документів, що містяться в
томі № 2 кримінальної справи № 87070044.
Проте ухвалою слідчого судді
Червонозаводського райсуду м. Харкова
Шелест ЇМ. від 11.12.2013року у задоволенні
вказаного клопотання відмовлено в
зв'язку з тим, що вказаний вирок сулу
від 24.04.2013року за обвинуваченням
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не набрав законної
чинності через вище зазначені
обставини.

Слідчий також вказав, що для
проведення відповідних судових
експертиз необхідно надати експертам
безпосередньо досліджувані об' єкти
(аркуші з тому № 2 кримінальної справи
№ 87070044), в доступі до яких судом
відмовлено, у звязку з чим призначення
та проведення експертиз неможливе.

Наступною підставою для закриття
справи слідчий також вважав і те, що
згідно з інформацією Харківського СІЗО
в період з травня по серпень 2007 року у
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не
зареєстровано.

Окрім того, за інформаціями об'єднаної
спеціальної установи ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області,
Красноградського РВ ГУ МВС України в
Харківській області та Балаклійського
РВ ГУ МВС України в Харківській області
до ізоляторів тимчасового тримання
яких, як встановлено в ході досудового
розслідування, доставлялись та
поміщувались під час досудового
слідства по кримінальній справі № 87070044
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, - надати інформацію
щодо їх перебування в цих установах та
фіксації при цьому у них тілесних
ушкоджень неможливо з причин знищення
відповідної обліково-реєстраційної
документації за 2007 рік у зв'язку з
закінченням терміну її зберігання на
підставі наказу МВС України від 04.06.2002
№ 519.

Слідчий також вказав, що на його запит
надійшла інформація про те, що надати
інформацію про надходження впродовж
травня-вересня 2007 року звернень ОСОБА_5
та ОСОБА_8 неможливо, у зв'язку із
знищенням відповідних
обліково-реєстраційних документів за
2007 рік на підставі вище вказаного
наказу МВС України від 04.06.2002 № 519.

Вказана мотивація слідчого
знаходиться в протиріччі з
матеріалами кримінальної справи,
поясненнями ОСОБА_1, що вказує на
передчасність прийнятого слідчим
рішення про закриття провадження у
справі, скільки слідчий, приймаючи
рішення за п.2 ч.І ст.284 КПК України про
закриття кримінального провадження за
заявою ОСОБА_1 та відповідною ухвалою
суду щодо спричинення йому тілесних
ушкоджень, в порушення п. 1 ч.2 ст.242 КПК
України не звернувся до експерта для
встановлення тяжкості та характеру
тілесних ушкоджень та не врахував
численні звернення ОСОБА_1 про вчинене
щодо нього кримінального
правопорушення працівниками міліції
при його затриманні, а також виходячи з
отриманих потерпілим тілесних
ушкоджень не призначено відповідну
експертизу,

В ст. 284 КПК України чітко визначені
підстави до закриття кримінального
провадження. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91
КПК України у кримінальному
провадженні підлягають доказуванню
подія кримінального правопорушення
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення кримінального
правопорушення). За загальним правилом,
визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України,
обов'язок доказування обставин,
передбачених ст. 91 КПК України,
покладається на слідчого, прокурора.

Таким чином, слідчим суддею
встановлено, що постанова слідчого
першого слідчого відділу управління
прокуратури Харківської області
юристом 2 класу Чредник С.О. про
закриття кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000010 від 17.04.2013
року за ознаками правопорушення,
передбаченого ч.3 с т. 364 КК України, у
зв'язку з відсутністю в діяннях
співробітників Нововодолазьського РВ
ГУ МВС України в Харківській області та
ГУ МВС України в Харківській області
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 364 КК України, є
передчасною, необґрунтованою, та не
об'єктивною.

Оскаржена постанова також не містить
висновків процесуальних причин, з
яких відмовлено в порушені
кримінальної справи, та прийнята з
порушенням вимог статей 110,284 КПК
України, що є підставою для
задоволення скарги та скасування
постанови про закриття кримінального
провадження.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 110,284, 303-307, 309, 372 КПК України,
слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову про
закриття кримінального провадження,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000010 від 17.04.2013
року,- задовольнити.

Постанову старшого слідчого
першого слідчого відділу управління
прокуратури Харківської області
юриста 2 класу Чредник С.О. про
закриття кримінального провадження, у
зв'язку з відсутністю в діяннях
співробітників Нововодолазьського РВ
ГУ МВС України в Харківській області та
ГУ МВС України в Харківській області
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст. 364 КК України,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000010 від 17.04.2013, -
скасувати.

Матеріали кримінального
провадження за № 0000010 від 17.04.2013
року направити до слідчого відділу
управління прокуратури Харківської
області для організації досудового
розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Слідчий суддя
Нікуліна
Л.П.