Справа № 1-440/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2010 року м. Коломия

в складі: судді Пятковського В.І.

секретаря Іванишин Х.І.

з участю прокурора Гнідана Р.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу про обвинувачення :

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманнні перестаріла бабуся, працюючого менеджером по збуту Коломийської індустріальної компанії, раніше не судимого, гр. України,

- за ст. 364 ч.З, 190 ч.І, 365 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, будучи працівником правоохоронного органу зловживав службовим становищем, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб та використав як службова особа своє службе становище всупереч інтересам служби, що явно виходило за межі наданих йому повноважень і супроводжувалося діями, що ображають особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування та заволодів чужим майном шляхом обману.

Дані злочини було скоєно при наступних обставинах.

Так ОСОБА_2 працюючи на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області, маючи спеціальне звання лейтенант міліції, отримавши 24 липня 2010 р. заяву жительки м.Коломиї ОСОБА_3 з приводу заволодіння шляхом обману ОСОБА_1 її грошима в сумі ПО доларів США, зареєстрував її в журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини та розпочав по ній перевірку.

З цією ціллю того ж дня підсудний зустрів ОСОБА_1 і в своєму службовому кабінеті під час відібрання пояснення перевищуючи владні повноваження, усвідомлюючи, що потерпілий к чинить опору і жодним чином не перешкоджає виконанню ним своїх службових обовязків, іс зважаючи на просьби потерпілого, застосував до нього спеціальні засоби - наручники, вигнувши їх на запястя рук останнього, вчиняючи в такий спосіб психологічний тиск. Також при цьому, діючи умисно, виходячи за межі своїх владних повноважень підсудний вилучив у Вогачука паспорт громадянина України та паспорт для виїзду закордон, не склавши про це юдного процесуального документу.

Одразу ж після цього не знімаючи з потерпілого наручники, підсудний в супроводі двох своїх колег працівників міліції відвіз його на автомобілі таксі в Коломийську ЦРЛ для уведення медичного освідчення на предмет вживання алкоголю. Таким чином підсудний прямуючи потерпілого в наручниках протягом тривало часу, вчинив умисні дії, що ображають хобисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування.

Після проведеного медичного освідчення підсудний в приміщенні Коломийського МВ (МВС України в Івано-Франківській області відібрав у потерпілого зобовязання зявлятись до мго за викликом і відпустив додому.

і 29 липня 2010 р. потерпілий на телефонну вимогу підсудного близько 17 год. з»явився в иомийський МВ УМВС, де підсудний зловживаючи своїм службовим становищем, діючи існо, всупереч інтересам служби, з метою отримання незаконної наживи та заволодіння ®м майном шляхом обману, достовірно знаючи, що згідно заяви ОСОБА_3 в діях ОСОБА_1

відсутній склад злочину, передбачений ст.190 КК України, і вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності не входить в коло його службових обовязків, переконав останнього, що стосовно нього може бути порушено кримінальну справу за ознаками шахрайства і в подальшому він понесе відповідальність у вигляді позбавлення волі, проте за винагороду в розмірі 200 доларів США, він зуміє вирішити так питання, що його І оштрафують.

01 серпня 2010 р. потерпілий повернув свій борг ОСОБА_3, про що остання написала розписку і повідомила по телефону підсудного, проте той виконуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майно шляхом обману, приховав факт повернення грошей і 03 серпня 2010 р. передав матеріали по заяві ОСОБА_3 старшому дізнавачу Коломийського МВ УМВСУ в області Юращуку для порушення протокольного провадження стосовно ОСОБА_1.

5 серпня 2010 р., близько 10 год. 30 хв. потерпілий згідно вказівки підсудного зявився в Коломийський МВ УМВСУ в області, де передав йому копію розписки про повернення грошового боргу, проте підсудний старшого дізнавача Юращука про це знову не повідомив.

Юращук не перебуваючи в злочинній змові з підсудним і не будучи обізнаним про повернення ОСОБА_1 грошей ОСОБА_3, став готувати матеріали кримінальної справи протокольної форми.

6 серпня 2010 р., перед дачею грошей ОСОБА_1 звернувся у відділ внутрішньої безпеки в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України із заявою про вимагання в нього хабара ОСОБА_4 в розмірі 200 доларів США.

Того ж дня підсудний, не будучи наділеним процесуальним правом вирішення питання порушення кримінальної справи та кваліфікації злочинних дій, достовірно знаючи, що матеріали перевірки по заяві ОСОБА_3 уже не перебувають у нього на розгляді зустрівся з потерпілим на вул.Театральна в м.Коломиї і останній передав йому гроші в сумі 1600 грн. за вирішення питання притягнення його до кримінальної відповідальності за ніби-то вчинення менш тяжкого злочин. Після заволодіння в такий спосіб чужим майном шляхом обману, підсудний був затриманий співробітниками відділу внутрішньої безпеки в Івано-Франківській області СВБ ГУБОЗ МВС України.

В судовому засіданні підсудний свою вину у пред»явленому обвинуваченні визнав повністю і дав показання, що дійсно після отримання заяви від ОСОБА_3 вирішив їй допомогти, щоб повернути борг. Знайшовши потерпілого доставив його у відділ міліції і оскільки той відмовлявся повернути борг вирішив залякати і одів наручники, а після подумавши, що він може втекти, в наручниках повіз його у лікарню на медичне освідчення. Через кілька днів почув від ОСОБА_3, що їй повернуто борг, проте забув сказати про це слідчому, якому передав матеріали справи по шахрайству.

Також не заперечує, що пропонував потерпілому передати йому 200 доларів США за сприяння у не притягненні його до кримінальної відповідальності і той передав йому 06 серпня 2010 року 1600 грн.

У вчиненому щиро розкаюється, просить врахувати, що він має постійне місце праці та утримує непрацюючу дружину і перестарілу бабусю, а тому не карати суворо.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_1 дав показання, що дійсно мав боргові зобов»язання перед ОСОБА_3. Коли його привели у міліцію він визнав свою вину і пообіцяв повернути їй 400 доларів і просив підсудного зняти з нього наручники, однак той не звертав уваги. В даних же наручниках його повезли у лікарню на медосвідчення, хоча потреби у цьому не було, так як він того дня жодних протиправних дій не вчиняв.

Через кілька днів він повернув ОСОБА_3 заборговану суму і передав розписку підсудному. При зустрічі ОСОБА_4 сказав, що для перекваліфікації його дій на більш легший злочин йому необхідно сплатити 200 доларів. Після цього він звернувся в УБОЗ УВС в Івано- Франківській області.

06 серпня 2010 року при зустрічі в м. Коломиї передав підсудному 1600 грн.

На даний час жодних претензій до підсудного немає і на суворому покаранні його не наполягає.

Виходячи із вимог ст. 299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються і всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Таким чином в судовому засіданні знайшла підтвердження вина підсудного у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, вчинене працівником правоохоронного органу, тобто скоєнні злочину передбаченого ст. 364 ч. З КК України та умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав, які супроводжувались діями, що ображають особисту гідність потерпілого, за відсутності ознак катування, тобто скоєнні злочину передбаченого ст.365 ч.2 КК України, а також скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч.І КК України, оскільки він заволодів чужим майном шляхом обману.

При обранні покарання підсудному суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину та дані про його особу.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

До обставин, що помякшують покарання підсудному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину суд відносить - щире розкаєння у вчиненому, відсутність попереднього притягнення до кримінальної відповідальності, просьбу потерпілого суворо не карати та відсутність претензій з його боку, що характеризується позитивно, утримує перестарілу бабусю та непрацюючу дружину, має постійне місце праці, а тому вважає за можливе застосувати до нього ст. 69 КК України і обрати йому покарання нижче нижчої межі ніж визначено санкцією статті, без застосування конфіскації належного майна.

Речовими доказами розпорядитися за належністю.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 364 ч. З, 365 ч.2, 190 ч.І КК України та призначити покарання :

за ст. 364 ч. З КК України із застосуванням ст. 69 КК України - штраф у розмірі чотири тисячі гривень, з позбавленням права займати атестовані посади у правоохоронних органах пов»язані з виконанням функцій представника органу влади, строком на три роки, без конфіскації майна;

за ст. 365 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України - штраф у розмірі дві тисячі гривень, з позбавленням права займати атестовані посади у правоохоронних органах пов»язані з виконанням функцій представника органу влади, строком на один рік;

за ст. 190 ч.І КК України - штраф у розмірі вісімсот п»ятдесять гривень.

На підставі ст. 70 КК України визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - чотири тисячі гривень штрафу, з позбавленням права займати атестовані посади у правоохоронних органах пов»язані з виконанням функцій представника органу влади, строком на три роки, без конфіскації майна.

Речові докази : компакт диск із записом камери спостереження Коломийського МВ УМВС - повернути Коломийському відділу УМВС, гроші в сумі 1600 грн. - залишити прокуратурі Івано-Франківської області, мобільний телефон марки «Самсунг» - повернути ОСОБА_2, пачку з-під сигарет «Бонд» та ватні тампони - знищити, інші речові докази залишити при матеріалах справи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі пятнадцяти діб, з моменту проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.