ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000254 від 14.02.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Луганськ, громадянина України, не працюючого, освіта середньо-технічна, неодруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 01.03.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 2 роки з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України;
обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 в січні 2015 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлено, близько 08:00 год. перебував на території гаражного кооперативу «Осінь» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння 2. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , в січні 2015 року, точну дату під час досудового розслідування не встановлено, близько 08:00 год., на території гаражного кооперативу «Осінь» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння 2, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і що сторонніх осіб навколо нього немає, за допомогою гвинтового ключа відчинив гвинтовий замок воріт та проник до гаражу № НОМЕР_1 , з якого викрав три насадки для газозварювального апарату виготовлені з бронзи, двадцять метрів алюмінієвого кабелю та чотири колісні диски для автомобілю з розміром радіусу R-17 марки «МАК Aria Silver», що належить ОСОБА_5 .

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 21 752 (двадцять одна тисяча сімсот п`ятдесят дві) гривень.

08.02.2015 ОСОБА_4 близько 20:00 год. перебував на території гаражного кооперативу «Осінь» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння 2. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , 08.02.2015 близько 20:00 год., на території гаражного кооперативу «Осінь» за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Осіння 2, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, і що сторонніх осіб навколо нього немає, за допомогою гвинтового ключа відчинив гвинтовий замок воріт та проник до гаражу № НОМЕР_2 , з якого викрав дві передні фари від автомобілю марки «ВАЗ» моделі 2107, що належать ОСОБА_6 .

Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 630 (шістсот тридцять) гривень 36 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і показав, що дійсно в січні- лютом 2015 р. він, коли проходив повз гаражного кооперативу «Осінь» вирішив вкрасти майно, що знаходилось у гаражі. За допомогою ключа від сараю він відкрив ворота та викрав насадки для газозварювального апарату виготовлені з бронзи, двадцять метрів алюмінієвого кабелю та чотири колісні диски для автомобілю з розміром радіусу R-17 марки «МАК Aria Silver». Іншого разу за аналогічних обставин в іншому гаражі обвинувачений викрав передні фари від автомобілю марки «ВАЗ». Диски та фари обвинувачений продав, кошти витратив на власні потреби.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування по ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки він своїми умисними діями, які виразились у незаконному таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, те, що він не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст.66 КК України.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України судом не встановлено. При цьому суд бере до уваги той факт, що обвинувачений був двічі засуджений за вчинення аналогічних злочинів із застосуванням іспитового строку. Однак належних висновків для себе не зробив, та кожного разу після закінчення іспитового строку продовжував вчиняти злочини.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані з залученням експертів в кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Речовий доказ: три бронзові насадки на газозварювальний апарат вилучені в ході огляду від 14.02.2015, які передані під гарантійну розписку потерпілому ОСОБА_5 повернути ОСОБА_5 ; гвинтовий ключ, ліхтарик, які використовувались ОСОБА_4 при вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, вилучені в ході огляду від 14.02.2015 передані до камери схову речових доказів Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в особі Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи від у розмірі 1228,8 грн., шляхом перерахування коштів на рахунок експертної установи.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1