Справа № 645/2692/15-к
Провадження № 1-кп/645/285/15
В И Р О К
Іменем України
20 травня 2015 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, не маючого реєстрації; проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
Обвинувачений ОСОБА_3 18.01.2015 року близько 21:00 год. знаходячись в стані алкогольного сп`яніння зайшов в приміщення супермаркету ТОВ «Велмарт», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 256-Б. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, маючи власник ключ, зайшов в середину торгівельного павільйону «Технікс» де відкрив дерев`яну шафу, в якій знаходився металевий сейф, сірого кольору ТМ «Паритет-К R.26.К», типу мобільний сейф, обладнаний одним ключем, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2178 від 26.02.2015 1896,00 грн., який ОСОБА_3 взяв, тим самим таємно викрав. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, та підтвердив обставини викладені вище.
Враховуючи, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу прийшов до висновку, що дослідження частини доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.
Таким чином, суд вважав за можливе з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення суд вважає доведеною.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, фіційно не працює, характеризується задовільно, раніше не засуджений.
Обставиною у відповідності зі ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, у відповідності до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про міру та розмір покарання, яке належить призначити ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу винного. Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, встановлені судом, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, та звільнити його від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 9476 грн. майнової та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Обвинувачений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав в частині вартості сейфу на суму 1896,00 грн..
З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 майнової шкоди підлягає частковому задоволенню в межах доведеності на суму, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 2178 від 26.02.2015 року. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь потерпілої ОСОБА_5 1896,00 гривень майнової шкоди. Відмовляючи в задоволенні цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що ОСОБА_5 у цивільному позові не визначено конкретної суми моральної шкоди, та не надано суду жодних доказів на підтвердження заподіяння їй моральної шкоди.
Крім того, у судовому засіданні потерпіла вказала, що заявлена нею у цивільному позові сума є майновою шкодою, в обгрунтування якої вона також посилалась на наявність нестачі згідно акту інвентаризації, наданого потерпілою до матеріалів кримінального провадження, з посиланням на те, що ця нестача виникла після злочинних дій ОСОБА_3 .
Процесуальні витрати за проведення:судово-товарознавчої експертизи № 1318 від 10.02.2015 року в сумі 492,00 грн. та судово-товарознавчої експертизи № 2178 від 26.02.2015 року в сумі 98,40 грн., суд покладає на обвинуваченого.
Речові докази у справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити незмінною домашній арешт.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 1896,00 грн. майнової шкоди.
В решті позову відмовити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку підлягає врученню прокурору та обвинуваченому негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1