Справа № 146/1736/14-к
Провадження №11-кп/772/344/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
потерпілих: ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши 23 квітня 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0000007 від 07.06.2014 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року, яким, -
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України,
українця, раніше не судимого, -
визнано винним та засуджено за ст. 286 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 3 (три) роки.
Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти КВІ про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання цивільних позовів, судових витрат та речових доказів, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з вироку суду, 06 червня 2014 року близько 21.40 год., дільничний інспектор міліції сектору дільничних інспекторів міліції Томашпільського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки "Chery Amulet", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись з села Яришівка Томашпільського району, в напрямку смт. Томашпіль автодорогою регіонального значення (Р-08) сполученням Ямпіль-Немирів, в зоні дії дорожнього знаку 5.45 (Початок населеного пункту), порушуючи вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год., перевищив швидкість руху керованого ним автомобіля на 24,3 км/год., та не впоравшись з керуванням, допустив занос автомобіля та подальше зіткнення з бетонною стелою з написом "Томашпіль".
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля - ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці пригоди. Інший пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_12 помер при доставлянні його каретою швидкої медичної допомоги до Томашпільської центральної районної лікарні. Пасажиру ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритий перелом хірургічної шийки правої плечової кістки, закритий перелом кісток правого передпліччя, закритий перелом лівої променевої кістки у типовому місці зі зміщенням, закрита черепно-мозкова травма - забій головного мозку середнього ступеню, перелом верхньої щелепи, перелом лобної пазухи зліва без зміщення, перелом градчатого лабіринту, які згідно висновку експерта № 1686 від 20.10.2014 відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до Томашпільської ЦРЛ.
Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 1788/14-21 від 23.10.2014, в даній дорожній ситуації водій автомобіля "Chery Amulet", державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був керуватись технічними нормами вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. При русі автомобіля перед ДТП зі швидкістю не більше 60 км/год. на початок розвитку події ДТП при виникненні бокового заносу автомобіля в досліджуваній ситуації, автомобіль "Chery Amulet" зупинився б до бетонної стели. У даній дорожній ситуації в діях ОСОБА_6 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП.
Не погоджуючись з вироком суду, заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_10 подав апеляцію, в якій просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Також, прокурор просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним та призначити покарання за ст. 286 ч. 3 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. У мотивувальній частині вироку визнати вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та виключити як пом`якшуючу обставину щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. В решті вирок суду залишити без змін.
На дану апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_7 подав заперечення, в якому просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, посилаючись на те, що даний вирок є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим.
Також на апеляцію прокурора надійшли заперечення потерпілих: ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , де зазначають, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають та просять апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду І інстанції щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляції в повному обсязі, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляції прокурора та просив вирок суду І інстанції залишити без змін, заслухавши потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляції прокурора та просили суд не позбавляти волі обвинуваченого; адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_6 , який просив апеляцію прокурора залишити без задоволення та виключити з вироку вказівку про знаходження ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляція заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність вини та правильності юридичної кваліфікації дій ОСОБА_6 учасниками судового провадження не оскаржуються.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України «судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Вирок суду складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частин.» (ст. 374 КПК України).
Ухвалюючи обвинувальний вирок відносно ОСОБА_6 , суд в мотивувальній частині зазначив, що ОСОБА_6 скоїв ДТП, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, а в подальшому, аналізуючи досліджені по справі докази в їх сукупності, виключив з вироку цю обставину, мотивуючи тим, що наданий стороною обвинувачення як доказ довідки про дослідженні крові обвинуваченого (а. с. 221) являються неналежними доказами, як такі, що здобуті всупереч нормам КПК України, а також вони суперечать висновку експертизи № 1338 від 10.06.2014 року, згідно якої при судово-хімічній експертизі крові ОСОБА_6 наявність метилового, етилового та інших спиртів та їх ізомерів не виявлено. (а. с. 36).
Будь-яких інших доказів стороною обвинувачення на підтвердження знаходження ОСОБА_6 за кермом в нетверезому стані суду надано не було, як в суді першої інстанції так і під час розгляду апеляції прокурора.
Оскільки суд при постановленні вироку допустив такі протиріччя, судова колегія вважає згідно до вимог ст. 404 КПК України вийти за межі апеляційних вимог, оскільки цим не погіршується становище обвинуваченого і вважає за необхідним змінити вирок, виключивши з мотивувальної частини вироку вказівку суду про перебування ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння .
Висновки суду І інстанції про недопустимість наданого стороною обвинувачення доказу про стан сп`яніння обвинуваченого згідно до вимог ст. 86 КПК України колегія суддів підтримує та вважає, що вони винесені згідно до вимог закону.
Доводи апеляції прокурора про те, що суд безпідставно прийшов до такого висновку, що по справі стан алкогольного сп`яніння доведений медичним дослідженням являються безпідставними, так як вони суперечать висновку експертизи № 1338 від 10.06.2014 року про відсутність алкоголю в крові ОСОБА_6 , які були взяті на дослідження згідно норм КПК України.
Дослідивши в судовому засіданні вказаний доказ (а. с. 221), а саме бланк з написами «Міністерство охорони здоров`я України КП ВОНД «Соціотерапія» дослідження на етанол гр. ОСОБА_6 № 25 від 06.06.2014 року етанол сечі, етанол крові 0,5 % лікар лаборант 12.06.2014 року і далі нерозбірливий підпис, суд вважає, що на цьому бланку немає даних від кого і коли отримані зразки крові, на якому обладнанні, яким методом і де досліджувалась кров, хто досліджував кров та хто підписав цей бланк.
За таких підстав даний бланк, який прокурор називає медичним дослідженням та записана на ньому інформація суперечить положенням ст. 84 КПК України і є неналежним доказом.
Твердження прокурора про доведеність алкогольного сп`яніння показами свідка ОСОБА_15 суперечить даним судового розгляду, так як при допиті в суді свідок ОСОБА_15 показав, що він як лікар-анестезіолог приймав участь в операції ОСОБА_6 , однак запаху алкоголю від останнього не чув.
Посилання прокурора в апеляції на те, що «у суду була реальна можливість викликати та допитати вищезазначених медичних працівників, детально з`ясувавши вказані обставини», що не зважаючи на очевидну можливість такої перевірки цього зроблено не було колегія суддів вважає, що вони суперечать положенням КПК України, а саме - ст. 22 КПК України, якою передбачена «змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.», а суд має зберігати об`єктивність та неупередженість у розгляді справи.
Обираючи ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд в першу чергу дотримався вимог ст. 65 КК України і врахував те, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, внаслідок скоєння ДТП став інвалідом ІІІ групи та на момент розгляду апеляції продовжує лікування та пересувається за допомогою милиць.
Потерпілі по справі просили суд як І інстанції, так і апеляційний суд не позбавляти обвинуваченого волі, який сам та його батьки частково відшкодували завдану їм шкоду і продовжують допомагати.
Твердження прокурора в апеляції про безпідставне застосування судом до ОСОБА_6 ст.ст. 75, 76 КК України на думку суду з урахуванням всіх обставин справи являються безпідставними.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.02.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України змінити, виключивши із мотивувальної частини вироку вказівку суду про перебування ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.
На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту його оголошення.
Судді: