Справа № 555/1751/14-к
Номер провадження 1-кп/555/6/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю: прокурораОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне кримінальне провадження № 0000052 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився і проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 240, ч.1 ст. 252 КК України,

В С Т А Н О В И В:
8 лютого 2014 року біля 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 в урочищі "Круги", що неподалік с. Лінчин Березнівського району Рівненської області, на території виділу 30 кварталу 14 обходу 1 Бобрівського лісництва державного підприємства "Березнівське лісове господарство", яка відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду - заказника місцевого значення "Брище", всупереч вимогам п.4 ч.3 ст.9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", яким передбачено видобування дорогоцінного каміння органогенного утворення, до яких у відповідності з Законом України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" належить, зокрема, бурштин, на підставі наданого дозволу (ліцензії), в порушення вимог ст. 19 Кодексу України "Про надра" без отримання спеціального дозволу на користування надрами видобував каміння, схоже на бурштин-сирець, що у відповідності з постановою Кабінету Міністрів України № 827 від 12 грудня 1994 року "Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

При цьому ОСОБА_4 допустив умисне пошкодження грунтового покриву території, що відноситься до об`єкта природно-заповідного фонду, спричинивши шкоду об`єкту природно-заповідного фонду, загальний розмір якої склав 5 161 гривня 18 копійок.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_6 вини не визнав. Пояснив, що на прохання ОСОБА_7 , з яким познайомився в м. Сарни, 8 лютого 2014 року зранку по його телефонному дзвінку привіз в с. Лінчин Березнівського району на таксі солярку, яку придбав за власні кошти, і витрати на поїздку та придання пального йому відразу по приїзді повернув ОСОБА_7 .

Видобутком бурштину не займався. Лише підійшов до місця де працювала одна з мотопомп, що знаходилася метрів за 100 від лісної дороги і була обладнана дизельним двигуном, щоб подивитися як вимивають бурштин.

Всі хто там знаходився в цей час, 15-20 чоловік, перебували на відстані 20 метрів від дороги. Він з ними не спілкувався і їх не знав. Мотопомпа, до якої він підійшов, працювала, але біля неї нікого не було. Там він і забруднив свої одяг і взуття.

Його дійсно затримав працівник спеціальної міліції ОСОБА_8 , взявши за руку. По приїзді працівників міліції з Березнівського райвідділу його передали їм. Ті відбирали у нього пояснення.

Не дивлячись на невизнання себе винним у кримінальних правопорушеннях за ч.3 ст. 240 та ч.1 ст. 252 КК України ОСОБА_4 , суд вважає, що його вину доведено зібраними по справі доказами.

З показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за наявною у них як працівників спеціальної міліції інформацією їм було відомо, що в період з 6 лютого 2014 року група осіб неподалік с. Лінчин Березнівського району проводить незаконний видобуток бурштину.

8 лютого 2014 року вони прибули на місце ймовірного видобутку бурштину, де приблизно годину-півтори непомітно для присутніх спостерігали як група людей з 15-20 чоловік займалися видобутком корисних копалин - бурштину. Бурштин ними видобувався у двох місцях, про що свідчила наявність двох лунок, двох мотопомп, до яких йшли рукави і подавалася вода.

Після того як переконалися хто саме працює безпосередньо на розмиванні грунту, а також беручи до уваги, що одна з цих груп людей припинила роботу і направилась обідати, приблизно о 13 годині 30 хвилин підійшли і взявши за руки зупинили: ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який в каністрі ніс каміння схоже на бурштин, а ОСОБА_8 - ОСОБА_4 . Саме вони обоє безпосередньо працювали на розмиві грунту.

Працівники міліції, які приїхали по їхньому дзвінку, доставили вказаних осіб в Березнівський райвідділ міліції.

Вважають, що затримання ОСОБА_10 та ОСОБА_4 в порядку, передбаченому КПК України, який регулює порядок тимчасового затримання осіб, вони не проводили.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що були на місці видобування бурштину, в той момент видобування уже не проводилося, бачили дві мотопомпи, змотані водозабірні шланги, свіжі ямки на місцевості.

Це площа в 14 кварталі Бобрівського лісництва і належить вона до території заказника місцевого значення "Брище". Камені схожі на бурштинові перераховували, помістили в кульок і опломбували. Складався протокол, який підписував свідок ОСОБА_13 . Останній бачив ОСОБА_4 , той був без наручників. Одягнутий був в камуфляжну форму та гумові чоботи, що були забруднені.

Свідок ОСОБА_14 показав, що прибув на місце видобування бурштину в складі слідчо-оперативної групи. На місці події вилучили камінці схожі на бурштин, один водозабірний шланг, дві мотопомпи.

З його пояснень допитаний тоді як свідок ОСОБА_4 визнавав себе винним в скоєному в групі з ОСОБА_10 . Їх не затримували, а було запропоновано проїхати в райвідділ міліції.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 20 січня 2015 року подано клопотання про визнання доказу - висновку експерта ОСОБА_15 № 12/14 від 14.02.2014 року недопустимим, що не підлягає дослідженню в ході судового розгляду з посиланням на ст. 89 КПК України. Підставою для цього захист вважає той факт, що директор ТзОВ "Ембер" ОСОБА_15 згідно витягу з реєстру атестованих експертів в ньому не значиться, що унеможливлює згідно ч.3 ст. 10 Закону України "Про судову експертизу" проведення ним судової експертизи.

А згідно вказаної норми Закону "Про судову експертизу" до проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Сторона обвинувачення щодо цих аргументів захисту заперечень не подала.

Таким чином, слід погодитися з позицією захисту про те, що директор ТзОВ "Ембер" ОСОБА_15 не вправі був проводити судову гемологічну експертизу від 14 лютого 2014 року № 12/14. Цим висновком його як експерта встановлено, що надані на експертизу камені є бурштином-сирцем, визначено його вагу - 288, 44 г.в тому числі в розрізі вагових фракцій і їх вартість та вартість всього бурштину-сирцю в цілому.

Отже, вказаний доказ дійсно є недопустимим, виходячи з вимог ст. 86 КПК України, і суд його до уваги не бере.

Проте, визнання цього доказу недопустимим не змінює кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 чи ступінь доведеності його вини у вчиненому.

Адже частина третя статті 240 КК України встановлює відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду або вчинені повторно, а за частиною другою статті 240 КК України наступає відповідальність, зокрема, за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Злочин за ст. 240 КК України вважається закінченим з початком незаконного видобування корисних копалин, незалежно від їх наявності в результаті такого видобування.

Та обставина, що ОСОБА_4 проводилося видобування корисних копалин доводиться безпосередньо показаннями свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також ОСОБА_13 , який був залучений в якості понятого при складанні протоколу огляду місця події 8 лютого 2014 року, та ОСОБА_16 - очевидця огляду місця події в присутності ОСОБА_4 , а також протоколами одночасного допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_4 (а. к. п. 123-125), свідка ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_4 (а. к. п. 126-128), свідка ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_4 ( а. к. п. 129-132).

З самого протоколу огляду місця події від 8 лютого 2014 року (а. к. п. 5-15) також відомо, що для видобування корисних копалин використовувалися дві мотопомпи з пожежними рукавами, що видно з фототаблиць на а. к. п. 7-14, а також виявлено каміння схоже на бурштин-сирець (а. с. 15).

При цьому, суд зазначає, що покликання сторони захисту на те, що на фото зображена одна й та ж сама мотопомпа спростовується їх зовнішнім виглядом - одна з них з однієї сторони має кріплення схоже на перемотування її чимось на зразок липкої стрічки.

Не спростованою залишилася та обставина, що в ході видобування корисних копалин поблизу с. Лінчин Березнівського району ОСОБА_4 був в робочому одязі (камуфляжі), який виявився забрудненим.

Позиція захисту не брати до уваги показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 тільки тому, що вони є працівниками міліції, а отже можуть бути необ`єктивними, є необгрунтованою. Адже вони допитувалися в якості свідків як в ході досудового розслідування, так і в суді. Свідки попереджалися про кримінальну відповідальність за неправдиві покази суду.

Покликання на те, що їхні показання на досудовому розслідування і в суді суперечливі, є надуманими і не відповідають дійсності.

Той факт, що видобуток корисних копалин мав місце в кварталі 14 Бобрівського лісництва на території заказника місцевого значення "Брище", крім показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , доводиться також повідомленнями ДП "Березнівське лісове господарство" № 164 від 18.02.2014 року (а. к. п. 38-39), № 364 від 12.06.2014 року (а. к. п. 36), Положенням про загальнозоологічний заказник місцевого значення "Брище" (а. к. п. 101-104), зокрема, вказівкою в ньому на те, що територія заказника, разом з усіма об`єктами, що на ньому знаходяться, є у землекористуванні ДП "Березнівський лісгосп" (далі Земелекористувач) в межах, зокрема, кварталу 14, виділ 1-36 (пункт 1.4) .

Таким чином, в діях ОСОБА_4 має місце склад кримінального правопорушення, передбачений ч.3 ст. 240 КК України.

Не вбачає суд ознак затримання ОСОБА_4 працівниками міліції на місці його виявлення поблизу с. Лінчин Березнівського району 8 лютого 2014 року, виходячи зі змісту ст. 207-209 КПК України.

Факт умисного пошкодження території об`єкту природно-заповідного фонду доводиться актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду від 04 квітня 2014 року, з якого слідує, що на території загальнозоологічного заказника місцевого значення "Брище" в кварталі 14, виділ 30 Бобрівського лісництва знято грунтовий покрив (родючий шар грунту) на орієнтовній площі 0.05 га (а. к. п. 88).

Загальний же нагляд прокуратури скасовано Законом України від 14 жовтня 2014 року про внесення змін до закону України «Про прокуратуру», яким позбавлено органи прокуратури в Україні функції загального нагляду. А тому заперечення захисту про те, що вказаний доказ добутий досудовим розслідуванням за дорученням прокурора в порядку загального нагляду, отже незаконним способом, є безпідставним.

Розмір спричиненої шкоди внаслідок зняття грунтового покриву на вказаній земельній ділянці доведено розрахунками на а. к. п. 107-109 і становить 5 161 гривня 18 копійок (673,40 +3494,42+993,36).

Таким чином, в діях ОСОБА_4 має місце склад злочину, передбачений ч.1 ст. 240 КК України - умисне знищення або пошкодження територій, взятих під охорону держави, та об`єктів природно-заповідного фонду.

Разом з тим, розмежувати розмір спричиненої шкоди довколишньому середовищу ОСОБА_4 , при тому що спричинена вона діями кількох осіб, в тому числі не виключено що ОСОБА_10 , неможливо.

У відповідності з дорученням слідчого від 14 травня 2014 року працівникам СДСБЕЗ Березнівського РВ УМВС України доручено провести комплекс пошукових заходів з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 та винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування відносно нього (а. к .п . 115, 141-142).

За наведених обставин покладати відповідальність за спричинену шкоду в повному обсязі на ОСОБА_4 , не розмежувавши її або не встановивши осіб, які мають нести разом з ним солідарну відповідальність, не можна. А тому суд залишає позов прокурора без розгляду.

В обвинувальному акті слідчим зазначено, що ОСОБА_4 вчинив злочин за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , проте жодних доказів цього факту в матеріалах кримінального провадження не наведено. Не включена вказана обставина до обвинувального акту і як обтяжуюча його покарання.

За таких обставин врахувати її як доведену, в тому числі при призначенні покарання, суд не може.

Суд вважає, що встановити вказані факти можливо лише після надходження в суд кримінального провадження у відношенні ОСОБА_10 .

При призначенні покарання ОСОБА_4 за скоєне, суд враховує характеристику його особи, обставини ним вчиненого і приходить до висновку про доведеність його вини згідно обвинувального акту та призначення йому покарання у виді обмеження волі із застосуваннями ст. ст. 75,76 КК України.

Виявлені в ході огляду місця події камені, зовні схожі на бурштин-сирець, в кількості 57 штук та знаряддя їх видобування, слід конфіскувати.

Керуючись ст. ст. 369-371,373-374,376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.240, ч.1 ст. 252 КК України і призначити покарання:

за ч.3 ст. 240 КК України - два роки обмеження волі з конфіскацією незаконного добутого - 57 каменів, схожих на бурштин-сирець, та знарядь їх видобування - дві мотопомпи, чотири пожежних рукави, один рукав із забірником, три металевих тички та два шрайбери;

за ч.1 ст. 252 КК України - один рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді двох років і шести місяців обмеження волі з конфіскацією незаконного добутого - 57 каменів, схожих на бурштин-сирець, та знарядь їх видобування - дві мотопомпи, чотири пожежних рукави, один рукав із забірником, три металевих тички та два шрайбери.

У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного за цим вироком основного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов прокурора прокуратури Березнівського району про стягнення з ОСОБА_4 на рахунок Балашівської сільської ради спричиненої шкоди в розмірі 5161 гривня 18 копійок залишити без розгляду.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Березнівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1