Справа № 158/1017/15-к
Провадження № 1-кп/0158/84/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до обвинувального акту від 27 травня 2015 року, 21.05.2015 року близько 21 години 30 хвилин працівниками Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області, спільно з працівниками Холоневичівського лісництва, поблизу 41 кварталу Холоневичівського лісництва було затримано ОСОБА_5 , у якого було виявлено та вилучено мисливський карабін, який згідно висновку судово-балістичної експертизи № 476 від 26.05.2015 року є нарізною вогнепальною зброєю однозарядним мисливським карабіном «ТОЗ-16», заводський № НОМЕР_1 , калібру 5.6 мм, 1957 року виготовлення, для стрільби придатний, та дев`ять патронів до нього калібру 5.6 мм, які відносяться до боєприпасів, є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення, для стрільби придатні, які останній в січні 2012 року отримав від свого покійного брата, та зберігав їх у гаражі за місцем проживання.
За таких обставин ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у придбанні, зберіганні, носінні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.263 КК України.
Також, угодою визначено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він протягом встановленого судом іспитового терміну строком 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного:
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Погоджена сторонами угоди міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст.263 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати пов`язані із проведенням судово-балістичної експертизи в розмірі 491 грн. 04 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
Затвердити угоду від 05.06.2015 року про визнання винуватості, укладену між прокурором прокуратури Ківерцівського району ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: мисливський карабін «ТОЗ-16» заводський № НОМЕР_1 , калібру 5.6 мм передати на зберігання в дозвільну систему УМВС України у Волинській області, чотири гільзи та п`ять патронів кільцевого запалення калібру 5.6 мм, які передано на зберігання в дозвільну систему УМВС України у Волинській області згідно квитанції № 36 від 04.06.2015 року, - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Волинської області через Ківерцівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1