Справа №583/2484/13-к Головуючий у суді у 1
інстанції - Кудін А.М.Номер провадження
11-кп/788/284/13 Суддя-доповідач - Шунько Г. О.
Категорія - Заява про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2013 року колегія суддів з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Шунька Г. О.,

суддів - Борсая В. М., Олійника В. Б.,

при секретарі судового засідання -
Сисенко Н.В.

з участю прокурора - Савостьянової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Суми апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на ухвалу Охтирського
міськрайоного суду Сумської області
про відмову в перегляді вироку
Охтирського районного суду Сумської
області від 30 червня 1999 року за
нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 3 жовтня 2013
року відмовлено ОСОБА_3 в задоволенні
заяви про перегляд за нововиявленими
обставинами вироку Охтирського
районного суду Сумської області від 30
червня 1999 року з мотивів відсутності
підстав для здійснення кримінального
провадження за нововиявленими
обставинами які впливали б на
законність і обґрунтованість
постановленого вироку.

ОСОБА_3, не погодився з рішенням суду і у
поданій апеляційній скарзі, просить
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
те, що громадянка ОСОБА_4, яка визнана
потерпілою по справі, не являлася
об'єктом злочину передбаченого ст.. 176-3
КК України в редакції закону від 4
травня 1990 року. Кримінальна справа по
факту образи судді, а саме судді
ОСОБА_7, у зв'язку з її діяльністю по
здійсненню правосуддя не порушувалася.
Зазначені обставини, стали йому відомі,
після ознайомлення з матеріалами
відновлюваного провадження і
впливають на правильність та
законність вироку відносно нього.
Проте місцевим судом не надано
належної оцінки наведеним в заяві
обставинам.

Крім того, іншими новоявленими
обставинами ОСОБА_3, вважає, порушення
відносно нього кримінальних справ за
ст.. 176-3 КК України в одному випадку, у
редакції закону 1960 року, а в іншому, у
редакції закону від 4 травня 1990 року;
без зазначення у постанові про
порушення кримінальної справи
прізвища судді ОСОБА_7, чи інших суддів,
яких начебто він образив.

Звертає увагу на те, що визнання судді
ОСОБА_7, потерпілою по кримінальній
справі відбулося через рік і вісім
місяців, після порушення відносно
нього справи; на її суперечливі покази
про час трудової діяльності на посаді
судді; не наведення у вироку
формулювання його образ суддів і
показів усіх осіб які визнані по справі
потерпілими; висновки лінгвістичної
та культурологічної експертиз, які суд
поклав у вирок, без вирішення питання
про їх належність і допустимості як
доказ, експертиза проведена з
порушенням його прав передбачених ст..
197 КПК України (1960 року); Посилаючись на
зміну територіальної підсудності
справи, утримання під вартою та в
психіатричному закладі позбавило йому
можливості самостійно встановити й
довести, свою невинність по справі і що
потерпіла ОСОБА_4, не являлася об'єктом
злочину за ст. 176-3 КК України (1960 року).

На думку ОСОБА_3, місцевий суд при
розгляді його заяви не надано належної
оцінки наведеним в заяві підставам як
нововиявленим.

Апелянт, просить розглянути
апеляційну скаргу без його
присутності.

Інші учасники судового провадження,
які належним чином повідомлені про
день і час розгляду подання, в судове
засідання не з'явилися, про поважність
причин свого неприбуття суд не
повідомляли. Відповідно до ч. 4 ст.405 КПК
України неприбуття учасників судового
провадження не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги. Заперечень та
клопотань про відкладення дати
розгляду справи не надійшло.

Заслухавши доповідь судді про
обставини справи та зміст апеляційної
скарги, думку прокурора який вважав,
що оскаржувана ухвала суду є законною
і скасуванню не підлягає, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
доводи наведені у справі та апеляційні
скарзі, колегія суддів дійшла до
висновку, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступних
підстав.

Нововиявлені обставини, на підставі
яких може бути переглянуті судові
рішення, які набрали законної сили
зазначені в ч. 2 ст. 459 КПК України, а
саме:

1). штучне створення або підроблення
доказів, неправильність перекладу
висновку і пояснень експерта, завідомо
неправдиві показання свідка,
потерпілого, підозрюваного,
обвинуваченого, на яких ґрунтується
вирок;

2). зловживання слідчого, прокурора,
слідчого судді чи суду під час
кримінального провадження;

3). скасування судового рішення, яке
стало підставою для ухвалення вироку
чи постановлення ухвали, що належить
переглянути;

4). визнання Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом;

5). інші обставини, які не були відомі
суду на час судового розгляду справи,
при ухваленні судового рішення і які
самі по собі або разом із раніше
виявленими обставинами доводять
неправильність вироку чи ухвали, що
належить перегляду.

Згідно ч. 3 ст. 459 КПК України обставини ,
передбачені 2 і 3 цієї статті, повинні
бути встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, а при
неможливості ухвалення вироку -
підтверджені матеріалами
розслідування.

Як вбачається з матеріалів
справи, вироком Охтирського районного
суду Сумської області від 30 червня 1999
року ОСОБА_3, був засуджений за ст.. 173-3
КК України в редакції закону 1990 року на
1 рік виправних робіт з утриманням 20
відсотків заробітку на користь
держави; за ст. 176-3 КК України в
редакції закону від 8 лютого 1995 року до
1 року виправних робіт з утриманням 20
відсотків заробітку на користь
держави; за ст.. 176-3 КК України в
редакції закону від 2 жовтня 1996 року на
2 роки позбавлення волі і на ст.. 42 КК
України (в редакції 1960 року) за
сукупністю злочинів, шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
остаточно було визначено до відбування
2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.. 7 п. а Закону
України « Про амністію» від 24 липня 1998
року ОСОБА_3, скорочено строк
відбування покарання до 1 року
позбавлення волі.

Вирок Охтирського районного суду
Сумської області від 30.06.1999 року був
переглянутий судовою колегією по
кримінальним справам Сумського
обласного суду 5 серпня 1999 року. По
результатам перегляду, колегія суддів
прийшла до висновку, що висновок суду
першої інстанції про доведеність вини
ОСОБА_3 у скоєнні злочинів повністю
відповідає дослідженим в судовому
засіданні доказам і викладеним у
вироку обставинам. У вироку, суд
вказав, оскільки злочинна діяльність
ОСОБА_3, тривала в період з 1990 по 1997 рік
і за цей період редакція кримінального
закону яка передбачає
відповідальність за образу судді
змінювалася, то дії ОСОБА_3, за період з
23 серпня 1990 року по 8 лютого 1995 року
необхідно кваліфікувати за ст.. 173-3 КК
України в редакції від 4 травня 1990 року,
а дії ОСОБА_3 з 8 лютого 1995 року по 31
жовтня 1997 року необхідно
кваліфікувати в редакції ст.. 176-3 КК
України від 2 жовтня 1996 року.

Судова колегія вирок змінила в сторону
пом'якшення призначеного ОСОБА_3
покарання. За покарання призначене за
ст.. 176-3 в редакції закону від 2 жовтня 1996
року у виді позбавлення волі скорочено
до 1 року і 6 місяців і підставі ст.. 42 КК
України за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно було
визначено до відбування 1 рік і 6
місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 7 п. а Закону України
« Про амністію» від 24 липня 1998 року
строк покарання у виді позбавлення
волі ОСОБА_3 було скорочено 9 місяців
позбавлення волі. У іншій частині вирок
суду залишено без зміни.

Питання передачі справи з м. Харкова до
Охтирського районного суду Сумської
області для розгляду справи по суті,
відповідала правилам ч. 4 ст.38 КПК
України (1960 року) і не є нововиявленою
обставиною так як (ст. 38 КПК України)
вказаний порядок передачі справі не
був визнаний неконституційним.

Зловживання слідчого, прокурора,
слідчого судді чи суду під час
кримінального провадження, а також
скасування судового рішення, яке б
стало підставою для ухвалення вироку
чи постановлення ухвали, що належить
переглянути по справі, колегією суддів
не встановлено і в апеляційні скарзі
чи у заяві про перегляд судового
рішення ОСОБА_3 не наведено.

Суд першої інстанції вірно визначив,
дослідив і дав оцінку тому, що наведені
ОСОБА_3, у заяві про перегляд судового
рішення обставини, не можуть бути
визнані як нововиявленими обставинами,
бо мають характер повторного
дослідження процесуальних дій
досудового слідства; події злочину;
винуватості у вчиненні злочину, форми
вини і мотивів скоєння злочину, оцінки
доказів покладених судом в основу
вироку, правової кваліфікації. Колегія
суддів, з висновками суду першої
інстанції, погоджується.

Крім того, одною із засад кримінального
провадження ст.. 7 ч.1 п.1 КПК України
являється верховенство права, яке
передбачає принцип юридичної
визначеності, відповідно до якого, якщо
суди остаточно вирішили справу, їхнє
рішення не повинно братися під сумнів,
жодна із сторін не повинна вимагати
перегляду остаточного і обов'язкового
судового рішення лише з метою
повторного слухання та ухвалення
нового судового рішення.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції та задоволення
апеляційної скарги ОСОБА_3

Керуючись ст.. 400, 405, 407, 459, 466, 467 КПК
України колегія суддів апеляційного
суду,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 3 жовтня 2013
року про відмову задоволенні вимог
заяви ОСОБА_3 про перегляд за ново
виявленими обставинами вироку
Охтирського районного суду Сумської
області від 30 червня 1999 року - залишити
без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3
без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
проголошення.

СУДДІ:

Шунько Г. О. Борсай В. М. Олійник
В. Б.