Провадження № 1-кп/200/839/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2014 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0004980, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, студента третього курсу Дніпропетровського технікуму зварювання та електроніки ім.. Є.О.Патона, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2014 року близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні магазину «Бершка», розташованого в ТРЦ «Мост Сіті Центр» по вул.Глінки, 2 у м.Дніпропетровську, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, що належить ТОВ «Бершка», а саме: светр артикул 7311/256/800М, вартістю 497, 50 грн., та зайшов з ним до примірочної кімнати. Знаходячись в примірочній кімнаті, неповнолітній ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, за допомогою бокорізів, відокремив від светра магнітний антикрадіжний датчик, після чого помістив його у власну сумку, з якою прийшов до магазину.

Далі, неповнолітній ОСОБА_6 , вважаючи, що своєю поведінкою він не викличе підозри з боку співробітників магазину, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи викрадене майно у своїй сумці, направився до виходу із вказаного магазину, однак внаслідок спрацювання антикрадіжних воріт магазину, дії неповнолітнього ОСОБА_6 були викриті співробітниками охорони магазину «Бершка», які затримали неповнолітнього ОСОБА_6 з викраденим майном.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_6 виконав усі дії, яка вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не зміг його закінчити з причин, які не залежали від його волі.

Вищевказані умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , який в ході судового розгляду свою провину у скоєнні вищезазначеного злочину визнав повністю та пояснив, що 11 листопада 2014 року приблизно о 16 год. 40 хв. він прийшов до магазину «Бершка», розташованого у приміщенні «Мост-Сіті-Центр» по вул.Глінки, 2 у м.Дніпропетровську. З собою у нього було 470 гривень. Знаходячись у приміщенні зазначеного магазину, він взяв светр та зайшов з ним до примірочної. Там він помітив, що светр коштує 499 грн., тобто грошей у нього бракувало, і тому він вирішив викрасти цей светр. З цією метою він дістав із сумки кусачки і щипцями перерізав пластиковий антикражний датчик, який розсипався на дві половини. Вказані половини датчика він викинув в стелаж, розташований біля примірочної кабінки, а светр сховав собі в сумку. Коли він виходив із магазину, спрацювала антикражна сигналізація, і до нього відразу ж підійшов співробітник охорони та запитав, чи є у нього неоплачений товар, на що він відповів, що не має. Далі він відкрив свою сумку, і охоронець побачив там светр. Після чого вони підійшли до кас, де перевірили, що светр дійсно належить магазину «Бершка» й були викликані робітники міліції.
У скоєному покаявся.
Заходи фізичного та психологічного примусу з боку робітників міліції до нього не застосовувались.
Показами законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні охарактеризувала свого сина з позитивної сторони.

А також дослідженими письмовими доказами по справі:
Протоколом огляду від 11 листопада 2014 року, згідно до якого у ОСОБА_6 виявлений та вилучений светр чорного кольору, кусачки із ручками чорно-жовтого кольору ( а.с.3-5).

Актом інвентаризації ТОВ «Бершка Україна» від 11 листопада 2014 року, відповідно до якого за результатами перевірки встановлена недостача светра артикул 7311/256/800/М ( а.с.8).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №4292-14, згідно до якого ринкова вартість чолового светру розмірі «М» станом на 11 листопада 2014 року складає 497,50 грн. (а.с.45-46).

Речовим доказом чоловічим светром артикул 7311/256/800/М, який повернуто власнику представнику потерпілого ОСОБА_7 , кусачками, які передані на зберіганні до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с.48).

Показами представника потерпілого ОСОБА_7 про те, що свідком подій 11 листопада 2014 року він не був, про факт скоєння крадіжки светра вартістю 497,50 грн. йому стало відомо зі слів охоронця.

Суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 , оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії, що виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує, що злочин скоєний ОСОБА_6 віднесений до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання та навчання характеризується виключно позитивно.

У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_6 , його активне сприяння розкриттю злочину й вік обвинуваченого, який є неповнолітнім.
У відповідності до ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, зокрема характеристики з місця проживання та навчання, умови життя і виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи ОСОБА_6 , який є неповнолітнім, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання з урахуванням ст.100 КК України у вигляді 30 (тридцять) годин громадських робіт, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання з урахуванням ст.103 КК України за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

Речові докази чоловічий светр артикул 7311/256/800/М, вважати повернутим власнику представнику потерпілого ОСОБА_7 , кусачки, які передані на зберіганні до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити (а.с.48).

Стягнути з ОСОБА_6 , а у разі відсутності самостійного заробітку або доходу з законного представника ОСОБА_5 вартість проведеної товарознавчої експертизи № 4282/14 від 22 грудня 2914 року в сумі 196, 80 грн.( ).

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1