У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М., Кривенди О.В.

за участю прокурора

Пересунька С.В.

та засуджених

ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 27 листопада
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого заступника
прокурора Волинської області на вирок Рожищенського районного суду Волинської
області від 20 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

засуджено
за ч. 2 ст. 28 та ч. 3 ст. 364 КК України до позбавлення волі строком 5 років з
позбавленням на 2 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних
повноважень в органах МВС України без конфіскації майна з позбавленням на
підставі ст. 54 КК України спеціального звання - молодший лейтенант міліції; за
ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 366 КК України до обмеження волі строком 2 роки з
позбавленням на 1 рік права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних
повноважень в органах МВС України.

На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено позбавлення волі
строком 5 років з позбавленням на 2 роки права обіймати посади, пов'язані з
виконанням владних повноважень в органах МВС України без конфіскації майна з
позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - молодший
лейтенант міліції.

Відповідно
до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням 2 роки, з покладенням на засудженого обов'язків, передбачених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

немаючого
судимості,

засуджено
за ч. 2 ст. 28 та ч. 3 ст. 364 КК України до позбавлення волі строком 5 років з
позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних
повноважень в органах МВС України без конфіскації майна з позбавленням на
підставі ст. 54 КК України спеціального звання - майор міліції; за ч. 2 ст. 28
та ч. 1 ст. 366 КК України до обмеження волі строком 3 роки з позбавленням на 2
роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням владних повноважень в
органах МВС України.

На підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 визначено позбавлення волі
строком 5 років з позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з
виконанням владних повноважень в органах МВС України без конфіскації майна з
позбавленням на підставі ст. 54 КК України спеціального звання - майор міліції.

Відповідно
до вимог ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з
випробуванням 3 роки, з покладенням на засудженого обов'язків, передбачених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

В
апеляційному порядку вирок не переглядався.

Як
зазначено у вироку ОСОБА_1, працюючи в.о. слідчого Ківерцівського РВ УМВС України
у Волинській області за попередньою змовою з начальником слідчого відділу
Ківерцівського РВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_2, у період
листопада-грудня 2004 року та січня 2005 року, використовуючи службове
становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів та в інтересах третіх
невстановлених слідством осіб з метою приховування фактів незаконної реєстрації
невстановленими слідством особами транспортних засобів іноземного виробництва в
Луцькому МРЕВ ВДАІ УМВС України у Волинській області, використавши частину
документів про реєстрацію ряду транспортних засобів в зазначеному МРЕВ, склали
завідомо неправдиві процесуальні документи по кримінальній справі № 17-072-04,
що перебувала в провадженні ОСОБА_1, які не мали відношення до розслідування
даної кримінальної справи, а саме, протоколи проведення виїмки документів, що
стали підставою для реєстрації в Луцькому МРЕВ ВДАІ УМВС у Волинській області
транспортних засобів, у які, крім заяви громадянина про реєстрацію
транспортного засобу та тимчасового свідоцтва про його реєстрацію, внесли
неправдиві дані щодо документів, що стали підставою для постановки транспортних
засобів на облік, зокрема, довідок-рахунків, рішень суду, біржових угод, а
також інших документів, які вимагались при первинній реєстрації транспортних
засобів.

У листопаді-грудні 2004 року ОСОБА_1, складені ним
особисто та з ОСОБА_2 завідомо неправдиві постанову та протоколи проведення
виїмки, пред'явив службовим особам Луцького МРЕВ ВДАІ УМВС України у Волинській
області для підпису та ознайомлення, провівши, таким чином, виїмку документів
реєстрації транспортних засобів, частина з яких в Луцькому МРЕВ ВДАІ УМВС в
області була відсутня. На підставі зазначених постанови про проведення виїмки
та протоколів виїмок, ОСОБА_1 у період листопада-грудня 2004 року були ніби-то
вилучено у Луцькому МРЕВ ВДАІ УМВС України у Волинській області первинні
документи, яких насправді не існувало, про реєстрацію транспортних засобів
іноземного виробництва, що дало змогу приховати незаконну реєстрацію зазначених
транспортних засобів, яка була вчинена службовими особами Луцького МРЕВ ВДАІ
УМВС України у Волинській області у період листопада-грудня 2004 року.

Крім того, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 у
грудні 2004 року та січні 2005 року, всупереч інтересам служби, з корисливих
мотивів, в інтересах третіх осіб, з метою сприяння невстановленим слідством
особам в легалізації на території України транспортних засобів, які не
перебували раніше на обліку в органах МРЕВ ДАІ УМВС України, шляхом визнання
судом для окремих громадян права власності на ці транспортні засоби, умисно
склав завідомо неправдиві документи, а саме, постанови про порушення
кримінальних справ за ст. 358 КК України за фактами збуту невстановленими
особами окремим громадянам підроблених документів реєстрації транспортних
засобів іноземного виробництва, завідомо неправдиві протоколи затримання та
огляду транспортних засобів від імені працівників ДАІ УМВС України у Волинській
області про те, що нібито транспортні засоби затримувались та оглядались по
кримінальних справах, частина з яких, за попередньою домовленістю, була
складена ОСОБА_2 та надана ОСОБА_1 У цей же період, ОСОБА_1, в рамках згаданих
вище фактично неіснуючих кримінальних справ, було винесено завідомо неправдиві
постанови про відмову в порушенні кримінальних справ відносно окремих громадян
щодо непричетності їх до збуту підроблених документів по реєстрації
транспортних засобів, частина з яких, за попередньою домовленістю, також була
складена ОСОБА_2 та надана ОСОБА_1

У касаційному поданні перший заступник прокурора
Волинської області, не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації
дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зазначає, що суд безпідставно, на підставі ст. 75 КК
України, звільнив засуджених від відбування покарання з випробуванням. Просить
скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення засуджених, які заперечували проти задоволення касаційного подання,
міркування прокурора, який підтримав касаційне подання, обговоривши його доводи
та перевіривши кримінальну справу, колегія суддів вважає, що касаційне подання
задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується
сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у
встановленому кримінально-процесуальним законом порядку.

Дії засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 28 та ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 366 КК
України кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 призначено у відповідності з
вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених ними
злочинів, особи винних та обставин, що пом'якшують покарання.

Так, звільняючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд навів у вироку
переконливі підстави прийняття такого рішення. Зокрема, суд врахував, як
вбачається з вироку, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненому та щиро
розкаявся, з'явився із зізнанням, раніше не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні
малолітню дитину, його стан здоров'я; ОСОБА_2 раніше не судимий, має на
утриманні 2 малолітніх дітей, позитивно характеризується. Судом також враховано
і відсутність по справі обтяжуючих їх покарання обставин.

Наведені обставини, що пом'якшують покарання, дані про
особи винних давали суду підстави дійти до висновку про можливість виправлення
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без відбування покарання, якщо вони протягом визначеного
судом іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них
обов'язки.

Таким чином, підстав вважати призначене ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 покарання м'яким, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

вирок Рожищенського районного суду Волинської області від
20 липня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без зміни, а касаційне
подання першого заступника прокурора Волинської області без задоволення.

С у д д і :

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Кривенда О.В.