Справа № 729/1543/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/495/2015
Категорія - ст. 119 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 01 листопада 2014 року за № 0000660 та від 10 жовтня 2014 року № 0000373 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Бобровицького району ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з вищою освітою, раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року ОСОБА_9 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 3905,73 грн. та моральну шкоду в сумі 100 000 гривень.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що 30.10.2014 року в період часу з 18 годин до 20 годин ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем проживання в одній з кімнат будинку, що в АДРЕСА_1 , під час сварки зі своєю співмешканкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій, усвідомлюючи, що може заподіяти тяжку шкоду її здоров`ю та свідомо допускаючи настання її наслідків, завдав кілька ударів в область живота та грудної клітки.

01.11.2014 року о 15 год.20 хв. ОСОБА_11 була госпіталізована до лікувально-профілактичного закладу "Бобровицька центральна районна лікарня", де їй в той день була проведена хірургічна операція, але незважаючи на це ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 20 год.10 хв. померла.

Згідно висновку експерта № 90 від 01.11.2014 року, який проводив судово-медичну експертизу у трупа ОСОБА_11 виявлені - крововиливи на обличчі та правому плечі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, закрита травма грудної клітки: переломи IX-X ребер справа по середньо-паховій лінії, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, закрита травма органів черевної порожнини: розрив стінки тонкого кишківника, який ускладнився розлитим гнійним перитонітом та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_11 настала на фоні наростаючої інтоксикації, яку викликав розповсюджений перитоніт, внаслідок розриву тонкої кишки.

Смерть ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а саме закритою травмою органів черевної порожнинами, розриву тонкої кишки.

Тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , могли виникнути за обставин викладених ОСОБА_9 .

На вирок суду прокурор прокуратури Бобровицького району ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду від 14 березня 2014 року та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що в судовому засіданні повністю знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_9 протиправних дій, в результаті яких потерпіла отримала тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя та в результаті яких настала смерть ОСОБА_11 . Настання смерті ОСОБА_11 знаходиться в прямому причинному зв`язку з отриманими внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 тілесними ушкодженнями. Тобто, у діях обвинуваченого ОСОБА_9 встановлено наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Водночас, ухвалюючи вирок судом не враховано докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу ОСОБА_9 . Зокрема, не враховано спосіб вчинення кримінального правопорушення, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого, яка передувала події, що потягло за собою неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Не заперечуючи правильності встановлення обставин у кримінальному провадженні, кваліфікації правопорушення, вважає, що вирок є суворим. Зазначає, що він доглядає за важкохворою матір`ю, на його утриманні перебуває неповнолітній син. Вказує, що вину свою визнає повністю і щиро кається, активно сприяв розкриттю даного правопорушення, по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, має намір повністю відшкодувати потерпілому матеріальну та моральну шкоду.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 подав в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 аналогічну за змістом апеляційній скарзі обвинуваченого апеляційну скаргу та просив змінити вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області та застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням.

Також обвинуваченим ОСОБА_9 було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому він просить відмовити в задоволенні вимог зазначених в апеляційній скарзі прокурора прокуратури Бобровицького району ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з указаних у ній підстав, вислухавши думку потерпілого, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора і відмовити в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого і його захисника, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , провівши судові дебати та перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг прокурора, обвинуваченого і його захисника, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За змістом ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у вироку відсутнє формулювання обвинувачення в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК, визнаного судом доведеним, а згідно п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.

Також суд першої інстанції не обґрунтував перекваліфікацію злочину з ч. 2. ст. 121 КК України на ч.1 ст. 119 КК України належними доказами, пославшись лише на показання обвинуваченого ОСОБА_9 .

Ухвалюючи вирок, судом першої інстанції не враховано докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу ОСОБА_9 . Зокрема, не враховано спосіб вчинення кримінального правопорушення, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку обвинуваченого, яка передувала події, що потягло за собою неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Змінюючи правову кваліфікацію, суд не врахував положення п. 22 Постанова № 2 Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров`я особи», відповідно до якої - суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Місцевий суд не звернув на це уваги, обмежившись лише констатацією того, що обвинувачений заявив про відсутність у нього умислу на умисне убивство ОСОБА_11 . Разом з тим, обвинувачений як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді не заперечував, що свідомо наносив удари кулаками в різні частини тіла ОСОБА_11 , в тому числі в живіт, тому оцінка суб`єктивної сторони його дій як злочинної самовпевненості або злочинної недбалості, є сумнівною.

Так як суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, а прокурор у кримінальному провадженні не просив постановити новий вирок та позбавлений можливості внести зміни до апеляційної скарги, колегія суддів, виходячи з загальних засад кримінального провадження, приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції необхідно скасувати, призначивши новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, підстави для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника відсутні, оскільки в них іде мова тільки про пом`якшення призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 7, 404, 405, 409 - 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Бобровицького району ОСОБА_10 задовольнити.

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 14 квітня 2015 року відносно ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4