Справа № 11 - 421/07 Головуючий
у 1 інстанції Федонюк СЮ.
ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 20
липня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді: Польового
М. І.

суддів: Олексюка Я.М. , Матата О.В.

з участю
прокурора: Скучинського Є.М.

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Нововолинського міського суду від 28 квітня 2007 року, яким ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженець м. Луцька Волинської
області, житель м. АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з повною
середньою освітою, не одружений, раніше судимий

-
вироком Нововолинського міського суду від 02 березня 2006 року за ч. 1 ст.
309, ст. 69, ч.
1 ст.
311, ст. 70 КК України до 2 000 (двох тисяч) грн.
штрафу;-

засуджений
за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 (двох) років позбавлення
волі.

На
підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом
повного приєднання до покарання,
призначеного за даним вироком, не
відбутого покарання за вироком Нововолинського міського суду від 02 березня
2006 року - 2 000 (дві тисячі) штрафу,
остаточно до відбування ОСОБА_1 визначено покарання у виді 2 (двох)
років позбавлення волі та штрафу в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн.

Постановлено
початок строку відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з моменту його затримання -
з 26 квітня 2007 року.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу постановлено
залишити попередню - утримання під вартою.

Стягнуто
з ОСОБА_1 в доход держави судові витрати по справі за проведення експертизи в
розмірі 164 (сто шістдесят чотири) грн. 77 коп.

Вирішено також
питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Даним
вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 28.05.2006 року, перебуваючи с. Литовеж Іваничівського
району, незаконно повторно придбав, присвоївши знайдену макову соломку, для власного вживання, яку перевіз додому в м. АДРЕСА_1 де незаконно виготовив наркотичний
засіб - опій ацетильований. Частину виготовленого наркотичного засобу
засуджений спожив, а решту вагою 0, 12 г. зберігав за місцем свого проживання без
мети збуту.

В
поданій на вирок апеляції та доповненні до неї засуджений, не оспорюючи доведеності вини та правильності
кваліфікації дій, просить пом'якшити
призначене йому покарання,
застосувавши ст. 75 КК України. Апеляцію обґрунтовує тим, що судом не взято до уваги щире каяття та
активне сприяння у розкритті злочину, те
що на його утриманні знаходиться мама,
яка є інвалідом 2-ї групи.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та
доводи апеляції, засудженого, який апеляцію підтримав, міркування прокурора про залишення апеляції
без задоволення, а вирок суду без
змін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок
суду про вчинення засудженим злочину,
при вказаних у вироку обставинах,
ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні
доказах, яким суд дав належну юридичну
оцінку.

Кваліфікація дій
засудженого за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною.

Як
вбачається з вироку суду, при обранні
ОСОБА_1. покарання, судом першої
інстанції враховано: тяжкість скоєного злочин,
особу засудженого, який раніше
притягувався до кримінальної відповідальності,
посередню характеристику за місцем проживання, пом'якшуючі його покарання обставини, до яких суд відніс щире каяття.

Не
береться судом до уваги посилання засудженого про те, що у нього на утриманні знаходиться мати -
інвалід II групи, оскільки
такі дані в матеріалах кримінальної справи відсутні.

За таких
обставин, вірно оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про можливість перевиховання
засудженого виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши ОСОБА_1. покарання у виді двох
років позбавлення волі з застосуванням ч. 1
ст. 71 КК України.

Призначене
судом покарання відповідає вимогам
ст. ст. 50, 65
КК України, є необхідним і достатнім для
виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Рішення
суду належним чином мотивоване у вироку і в ньому вказано які саме факти чи
обставини покладено в основу прийнятого рішення. Підстав сумніватися в його
правильності колегія суддів не вбачає.

Підстав для
зміни вироку по обставинах, викладених в
апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок
Нововолинського міського суду Волинської області від 28 квітня 2007 року
відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а
апеляцію засудженого - без задоволення.