Справа №1-223/07
ВИРОК

Іменем України

28 квітня 2007 року м.
Полтава

Ленінський
районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Новака Ю.Д.,

при секретарі -
Мотієнко О.О.,

за участю прокурора Паскевича О.Г., у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві, розглянувши кримінальну справу по
обвинуваченню, -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженки м. Кобеляки, Полтавської області, українки, громадянки
України, вдови, непрацюючої, освіта середня - спеціальна, проживаючої:
АДРЕСА_1, раніше несудимої,

у
вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч.1, ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1.
восени 2006 року у приміському поїзді знайшла пенсійне посвідчення інваліда
3 групи серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2. Забравши посвідчення собі привезла його додому
та вклеяла у вказане посвідчення свою фотокартку, тобто частково
сфальсифікувала документ з метою подальшого його використання для безкоштовного
проїзду у громадському транспорті. Підробленим пенсійним посвідченням підсудна ОСОБА_1. користувалася при
проїзді у громадському транспорті, пред'являючи його кондукторам до 10.03.2007
року. 10.03.2007 року під час проїзду у тролейбусі №6 підсудна ОСОБА_1.
пред'явила посвідчення контролеру Полтавського тролейбусного управління, яке у
нього викликало підозру і він звернувся до працівників міліції за допомогою.
Під час огляду працівниками міліції о 15-30 год. у приміщенні Ленінського РВ
ПМУ УМВС України в Полтавській області підсудна ОСОБА_1. добровільно видала у
присутності двох понятих підроблене нею посвідчення, у якому згідно висновку
експерта встановлені ознаки зміни початкового змісту документа, що виражені у
переклеюванні фотокартки.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1.
вину у вчиненні злочинів визнала повністю. При цьому детально
пояснила, що вона восени 2006 року у приміському поїзді знайшла пенсійне
посвідчення інваліда 3 групи на ім'я ОСОБА_2. Забравши посвідчення собі,
привезла його додому та вклеяла у вказане посвідчення свою фотокартку з метою
подальшого його використання для безкоштовного проїзду у громадському
транспорті. Підробленим пенсійним посвідченням вона користувалася при проїзді у
громадському транспорті, пред'являючи його кондукторам до 10.03.2007 року.
10.03.2007 року під час проїзду у тролейбусі вона пред'явила посвідчення
контролеру яке у нього викликало підозру і він звернувся до працівників міліції
за допомогою. Під час огляду працівниками міліції дане підроблене нею
посвідчення було вилучене. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевнила, що вже
зробила для себе вагомі висновки, та те, що більше ніколи не буде вчиняти
злочинні діяння.

Враховуючи, що підсудна вину у вчиненні злочинів визнала повністю, в суді
заявила, що сумнівів у достовірності зібраних по справі доказів вона не має, то
після роз'яснень їй положень ст. 299 КПК України судове слідство по справі було
обмежене допитом підсудної та дослідженням матеріалів справи які характеризують
її.

Правильною є кваліфікація злочинних дій підсудної ОСОБА_1. за ст. 358 ч.1
КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право
видавати такі

2

документи, і яке надає права і звільняє від обов'язків з
метою його використання, так як підсудна восени 2006 року знайшла пенсійне
посвідчення інваліда 3 групи серії НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2 та забравши його
собі, підробила його вклеївши туди свою фотокартку з метою подальшого його
використання для безкоштовного проїзду у громадському транспорті.

Кваліфікація злочинних дій підсудної ОСОБА_1. за ст. 358 ч.3
КК України, як незаконне використання завідомо підробленого документу, є вірною,
так як підсудна підроблене посвідчення умисно використовувала для безкоштовного
проїзду в громадському транспорті і при проїзді таким чином у цьому транспорті
10.03.2007 року вона була затримана і підроблене посвідчення було вилучено.

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання, та виходить з того, що призначене підсудній покарання має бути
необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових
злочинів.

Суд встановив, що пом'якшуючими обставинами є те, що
підсудна вину визнала повністю, щиро розкаюється, першу судимість, позитивно
характеризується, відсутність тяжких наслідків та її похилий вік.

Обтяжуючих
обставин суд не вбачає.

Призначаючи
покарання, суд, враховуючи викладене, а також те, що підсудна вчинила злочини,
що не є тяжкими, раніше не судима, вину визнала повністю та щиро розкаюється,
позитивно характеризується, вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від
суспільства, а досягне мети при призначенні їй покарання у вигляді обмеження
волі з іспитовим строком згідно ст. 75 КК України, яке буде необхідним і
достатнім для виправлення підсудної і попередження вчинення нових злочинів.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винною у вчиненні злочинів, передбачених ст. 358 ч.1 та ч.3 КК України, на
підставі яких призначити їй покарання:

· за ст.
358 ч.1 КК України у вигляді одного року обмеження волі;

· за ст.
358 ч.З КК України у вигляді одного року двох місяців обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів,
шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання
засудженій ОСОБА_1. визначити у вигляді одного року двох місяців обмеження
волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_1. від
відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного
року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї
обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1. у період
іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1.
- підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Речовий доказ по справі ( а.с. 46) - підроблене пенсійне посвідчення
інваліда 3 групи серії НОМЕР_13 на ім'я ОСОБА_2 - залишити в матеріалах
кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд міста Полтави на протязі 15 діб з моменту його
проголошення.