Справа № 159/2/13- к
Провадження № 1/159/4/14
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 13 лютого 2014 року
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підсудного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 ,

розглянувши справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорніїв Турійського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого експедитором у товаристві з обмеженою відповідальністю «Аміла», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, - вбивстві, вчиненому через необережність, а саме, що він 13 листопада 2010 року близько 12 години у лісовому масиві між річкою Турія та 47 кварталом Осівського лісництва Турійського держлісгоспу (мисливських угідь районного товариства мисливців і рибалок «Тур») під час полювання на кабана, що відбувалося відповідно до ліцензії № 057860, володіючи на законних підставах мисливською рушницею марки «Bernardelli Mega Silver» № НОМЕР_1 , маючи достатній мисливський досвід, будучи проінструктованим щодо правил безпечного поводження з вогнепальною зброєю під час полювання, в порушення вимог п. 4.6 Положення «Про порядок поводження із зброєю, видачі ліцензій на добування мисливських тварин та проведення полювання», затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 129 від 02 квітня 2007 року, перебував у загоні диких тварин із зарядженою рушницею і рухався у напрямку мисливців, які знаходилися на номерах стрілецької лінії. Почувши позаду себе шарудіння, побачив у кущових насадженнях ОСОБА_8 , який приймав участь у полюванні як загонич та зійшов з напрямку загонки і рухався за ним на невеликій відстані. ОСОБА_4 наказав йому зайняти раніше визначений напрямок руху та відійти ліворуч. Через деякий час ОСОБА_4 побачивши позаду себе кабана, не переконавшись, що ОСОБА_8 знаходиться на безпечній відстані, а також, що в даній ділянці лісу відсутні інші мисливці, в порушення вимог п. 4.6 зазначеного Положення, яким передбачено заборону стрільби у загоні, здійснив 2-3 постріли з рушниці в напрямку кабана, внаслідок чого заряди дробу від одного з пострілів влучили в ОСОБА_8 , який знаходився на відстані близько 18 метрів від кабана в кущових насадженнях, та заподіяли останньому тілесні ушкодження у вигляді сліпого вогнепального дробового (картеччю) поранення м`яких тканин лівого стегна, що відповідно до висновку комплексної судово-медичної-балістичної експертизи №37/206 від 10 травня 2011 року стосовно живої людини за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та сліпого вогнепального дробового (картеччю) поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням м`яких тканин грудної клітки, 2 та 5 ребер зліва, верхньої долі лівої легені і лівої підключичної артерії по ходу раневого каналу, що ускладнилося масивною кровотечею та розвитком геморагічного шоку, що відповідно до висновку вказаної експертизи стосовно живої людини за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент спричинення, і в даному випадку призвело до смерті ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав письмове клопотання, в якому просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі п. г ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаним Законом його підзахисний хворів на тяжку хворобу ішемічну хворобу серця.

Підсудний ОСОБА_4 дане клопотання підтримав, просив його задовольнити, згідний на застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2011 році».

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підсудного ОСОБА_4 та його захисника проти задоволення цього клопотання заперечила і просила його відхилити.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання підсудного ОСОБА_4 та його захисника, так як вважають, що ОСОБА_4 на час вступу в дію Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року тяжкими хворобами не хворів.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення підсудного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії та закриття даної кримінальної справи до задоволення не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд виходить з того, що посилаючись, як на підставу на застосування до ОСОБА_4 амністії на підставі п. г ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаним Законом він хворів на тяжку хворобу ішемічну хворобу серця, що передбачено п. 8.1.7 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, не враховано, що вказана норма закону про амністію є бланкетною та не може застосовуватись окремо від порядку передбаченого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6.

Так, згідно вимог п.10.2 Порядку медико санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарання затвердженого спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, медичне обстеження осіб для встановлення наявності захворювань та відповідності їх переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання здійснюють спеціальні лікарські комісії управлінь (відділів) Департаменту в автономній Республіці Крим, областях у складі начальника медичного відділу (відділення) та чотирьох лікарів. Пунктом 10.7 передбачено, що лише вказана спеціальна лікарська комісія складає висновок про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання щодо наявності або відсутності в оглянутого захворювання зазначеного в Переліку.

Надання інших лікарських висновків, довідок, виписок та медичної документації, крім висновку спеціальної лікарської комісії на підтвердження наявності або відсутності в оглянутої особи захворювання зазначеного в Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання законодавством не передбачено.

В обґрунтування ж підстави для застосування амністії до ОСОБА_4 за п. г ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року на підставі медичної документації, на думку суду не може бути законною підставою для застосування амністії.

Крім того, згідно відповіді головного лікаря Ковельського МТМО на запит Ковельського міськрайонного суду щодо визначення тяжкості виставленого лікарем Турійської ЦРЛ в квітні 2011 року діагнозу хвороби ОСОБА_4 : «ішемічна хвороба серця, серцево судинний ризик високий, СН 11 А ст.» стверджується, що вказане захворювання не являється тяжким і не входить до переліку захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання.

Листом головного лікаря Волинської обласної клінічної лікарні від 28.01.2014 року також стверджується, що всі хвороби серця, вказані в пунктах 8.1.1 8.1.8 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від дальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6 є такою підставою в разі наявності недостатності кровообігу111ст.(п.8.1).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у клопотанні про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі п. г ст. 1, ст. 6 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року у зв`язку з тим, що на день набрання чинності вказаним Законом він хворів на тяжку хворобу ішемічну хворобу серця слід відмовити.

Керуючись ст.296 КПК України, ст.6,8 Закону України «Про амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року, Переліком захворювань, які є підставою для подання в суд матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, Порядком медико санітарного забезпечення осіб, які утримуються в слідчих ізоляторах та установах виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарання затвердженого спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарання та Міністерства охорони здоров`я України від 18.01.2000 року № 3/6, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі п. г ст. 1, ст. 6 Закону України Про амністію у 2011 році від 08 липня 2011 року відмовити.

Головуючий ОСОБА_1