Ухвала

іменем України 4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_30,

суддів: ОСОБА_31, ОСОБА_32,

при секретарі ОСОБА_33,

за участю прокурора ОСОБА_34,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054, за касаційними скаргами захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 та прокурора на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 22 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

встановила:

Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 22 липня 2014 року засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Нововолинська Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_8,

за:

- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

- ст. 395 КК України на 3 місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ст. 72 КК України, ОСОБА_2 остаточно визначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого;

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

уродженця м. Нововолинська Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_9,

за:

- ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_3 остаточно визначено покарання 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішені питання про речові докази, судові витрати та цивільні позови у провадженні.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 31 жовтня 2014 року даний вирок суду залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у вчиненні ряду умисних корисливих злочинів, за наступних обставин.

15 жовтня 2012 року приблизно о 22 год., ОСОБА_2, перебуваючи неподалік будинку №25 по проспекту Перемоги у м. Нововолинську, застосовуючи насильство, яке не є небезпечне для життя та здоров'я потерпілої, і виразилось у нанесенні ударів ногами по тілі ОСОБА_4, відкрито заволодів жіночою сумкою, у якій знаходились майно потерпілої та паспорт громадянина України і пенсійне посвідчення видані на ім'я ОСОБА_4, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1625 грн.

30 жовтня 2012 року в період часу із 21 по 22 годину, ОСОБА_2 перебуваючи поруч із перехрестям вулиць Маяковського та Провулку №2 у м. Нововолинську, із корисливою метою, повторно, відкрито вирвав із рук ОСОБА_5 жіночу сумку, у якій знаходились майно потерпілої паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, ощадна книжка - на її ім'я, чим спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 385 гривень.

В період часу з 10 год. 09 січня 2013 року по 11 год. 15 січня 2013 року, ОСОБА_2 шляхом пошкодження вікна, проник у квартиру АДРЕСА_1, звідки повторно, таємно викрав майно ОСОБА_6, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 12095 грн.

21 лютого 2013 року, приблизно о 20 год. у м. Нововолинську, працівниками міліції був затриманий ОСОБА_2 із пакунком в якому знаходилась речовина рослинного походження - темно-коричневого кольору, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечний наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 11,84 г, яку останній отримав через відділення "Нова Пошта", що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, проспект Перемоги, 19 від невстановленої особи з метою подальшого збуту.

В період часу з 18 год. 1 квітня 2013 року по 16 год. 2 квітня 2013 року у м. Нововолинську, ОСОБА_2 проник через вікно у квартиру АДРЕСА_2, в Нововолинську, звідки повторно, таємно викрав майно, потерпілої ОСОБА_7 загальну суму 4550 грн.

В період часу з 18 год. 6 травня 2013 року по 10 год. 8 травня 2013 року, ОСОБА_2, проник через вікно у квартиру АДРЕСА_10, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 13797 грн.

В ніч на 17 травня 2013 року, ОСОБА_2 проник через вікно в квартиру за адресою: АДРЕСА_11, звідки повторно, таємно викрав різні документи та майно, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 шкоду на загальну суму 4020 грн.

В період часу з 10 по 24 год. 7 червня 2013 року, ОСОБА_2, через вікно проник у квартиру АДРЕСА_3, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 3500 грн.

В період часу з 22 год. 30 хв. 21 червня 2013 року по 16 год. 22 червня 2013 року, ОСОБА_2, через вікно проник у квартиру АДРЕСА_12, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_11 на загальну суму 32880 грн.

ОСОБА_2 в період часу з 15 год. 10 липня 2013 по 8 год. 50 хв. 11 липня 2013 року, проник через вікно до квартири АДРЕСА_4, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 7320 грн.

В період часу з 7 год. 30 хв. 29 липня 2013 року по 19 год. 45 хв. 30 липня 2013 року, ОСОБА_2 через вікно проник у приміщення квартири АДРЕСА_5, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_13 на загальну суму 9600 грн.

В період часу з 19 год. 4 серпня 2013 року по 14 год. 8 серпня 2013 року, ОСОБА_2 через вікно проник у приміщення квартири АДРЕСА_13, звідки повторно, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_14 на загальну суму 9835 грн.

ОСОБА_2 в період часу з 21 год. по 22 год. 20 хв. 24 серпня 2013 року, через вікно проник у квартиру АДРЕСА_14, звідки повторно, таємно викрав грошові кошти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 1800 грн.

В період часу з 15 год. 2 вересня 2013 року до 6 год. 3 вересня 2013 року, ОСОБА_2, через вікно проник у приміщення квартири АДРЕСА_15, звідки повторно, таємно викрав майно та грошові кошти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 6269,40 грн.

2 вересня 2013 року, приблизно о 20 год., ОСОБА_2 за попередньою змовою із ОСОБА_3, проникли через вікно у квартиру в АДРЕСА_16, звідки повторно намагалися викрасти майно та гроші ОСОБА_17 на загальну суму 15537 гр., однак злочин до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції, а ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник.

3 вересня 2013 року, приблизно о 18 год. ОСОБА_2, перебуваючи в під'їзді №3 по вул. Гагаріна, шляхом ривка зірвав золотий ланцюжок вагою з на шиї ОСОБА_18, тим самим повторно відкрито викрав майно потерпілої, чим спричинив їй матеріальну шкоду на загальну суму 2400 грн.

4 вересня 2013 року, приблизно о 18 годині у м. Нововолинську, неподалік буд. №18, що по проспекту Перемоги, з метою грабежу, шляхом ривка із шиї громадянки ОСОБА_19 повторно відкрито зірвав її золотий ланцюжок, на якому знаходились два золотих кулони, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3074,85 грн.

Крім того, ОСОБА_2, будучи раніше засудженим за ч.2 ст.186 КК України, а згідно постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2012 року йому було встановлено адміністративний нагляд терміном на два роки та оголошено встановлені обмеження адміністративного нагляду, 2 вересня 2013 року не з'явився на реєстрацію та з метою ухилення від адміністративного нагляду самовільно без попередження ОВС залишив місце свого проживання та виїхав за межі м. Нововолинська, чим порушив встановлений відносно нього адміністративний нагляд.

В період часу з 13 год. 21 липня 2013 року по 16 год. 24 липня 2013 року, ОСОБА_3, через вікно проник в квартиру АДРЕСА_6, звідки таємно викрав майно та грошові кошти ОСОБА_20, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 4000 грн.

ОСОБА_3, в період часу з 18 год. 30 хв. 8 серпня 2013 року по 10 год. 45 хв. 9 серпня 2013 року, через вікно проник у квартиру АДРЕСА_17, звідки повторно, таємно викрав майно та грошові кошти потерпілого ОСОБА_21, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 23890 грн.

ОСОБА_3, в період часу з 9 год. 30 хв. 19 серпня 2013 року до 9 год. 21 серпня 2013 року, проник через вікно у квартиру АДРЕСА_7, звідки повторно таємно викрав золотий ланцюжок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_22 матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує на безпідставне виключення з обвинувачення ОСОБА_2 кваліфікуючої ознаки грабежу - застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерплого і виразилось у нанесенні ударів ногами по тілу потерпілої ОСОБА_4 Вважає призначене ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України невиправдано м'яким. Зазначає, що звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням суд належним чином не врахував ступінь тяжкості вчиненого, кількість епізодів злочинної діяльності, розмір шкоди заподіяної потерпілим. Наголошує, що суд апеляційної інстанції на вказані порушення вимог закону увагу не звернув та не усунув їх, а тому його ухвала підлягає скасуванню.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 ставить питання про скасування постановлених судових рішень щодо ОСОБА_2 та призначення нового розгляду в судів апеляційної інстанції. Не оспорюючи правильність засудження ОСОБА_2 за ч. 3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України, вирок та ухвалу в частині визнання його винуватим за ч. 2 ст. 307 КК України вважає незаконними. Наголошує, що дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, не встановлені суб'єктивна та об'єктивна сторони злочину. Вказує, що висновки суду в цій частині не відповідають матеріалам справи, а доказам дана неналежна оцінка. Зазначає про однобічність і неповноту дослідження матеріалів провадження, безпідставне незадоволення клопотань про допит свідків, показання яких мають істотне значення для прийняття законного рішення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає що вони не підлягає задоволенню з таких підстав.

Захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 у касаційній скарзі порушує питання про перегляд судових рішень у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та однобічністю і неповнотою досудового та судового слідства в частині засудження ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 307 КК України. Проте, зазначені обставини були предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанцій, та їм дана належна оцінка. Відповідно до вимог ст. 433 КПК України, вони перегляду в касаційному порядку не підлягають. Тому, при розгляді доводів касаційної скарги захисника, колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судами.

Доводи касаційної скарги захисника про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій та свого підтвердження не знайшли.

Як встановлено судами, з протоколу огляду місця події від 21 лютого 2013 року з фототаблицями до нього, у ОСОБА_2 в приміщенні складу ТОВ «Нова пошта», що на пр. Перемоги у м. Нововолинську було виявлено та вилучено посилку «Нова пошта», у якій знаходився паперовий згорток кубічної форми обмотаний «скетчем», де була пачка сигарет марки «Мальборо» із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабісом. Показання засудженого ОСОБА_2 про те, що він не знав, що у посилці знаходився наркотичний засіб, і що в телефонних розмовах за його участю, які були відтворені в суді першої інстанції мова йде про чай, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що ОСОБА_2 в телефонних розмовах, вживаючи сленг, вів розмову саме про наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс.

Зокрема, свідок ОСОБА_23 показав, що в ході проведення негласних (розшукових) дій було отримано інформацію, що в грудні 2012 року ОСОБА_24, який відбував покарання в Маневицькій ВК № 42, домовився по мобільному телефону з ОСОБА_25, жителем м. Ужгород, про придбання наркотичної речовини - канабісу, та подальшого її перевезення у м. Нововолинськ через кур'єрську службу «Нова пошта». ОСОБА_25, виконуючи вказівку ОСОБА_26, спочатку 10 грудня 2012 року, а потім 1 лютого 2013 року відправив вищевказану придбану наркотичну речовину з відділення № 4 м. Ужгорода ТОВ «Нова пошта», вказавши у накладній номер мобільного телефону отримувача ОСОБА_26 та анкетні дані ОСОБА_2

20 лютого 2013 року ОСОБА_27, який на той час відбував покарання у Маневицькій ВК № 42 разом із ОСОБА_28, з відома останнього домовився по телефону з ОСОБА_2 про отримання пакету з наркотичним засобом для подальшого його збуту ОСОБА_29 шляхом перекидання через огорожу Маневицької ВК № 42. З метою реалізації інформації та викриття злочину, ним було передано вищевказану інформацію працівникам ВБНОН Нововолинського МВ, які в подальшому затримали ОСОБА_2 у відділенні ТОВ «Нова пошта» після отримання останнім посилки з наркотичною речовиною.

Вищезазначені докази повністю спростовують доводи захисника ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_2 у пред'явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України повністю доведена зібраними і перевіреними у суді першої інстанції доказами і підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_2 в цій частині апеляційний суд не знайшов.

Безпідставними є посилання прокурора в касаційній скарзі на виключення судом з обвинувачення ОСОБА_2 по епізоду незаконного заволодіння майном ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки грабежу - застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

З мотивувальної частини вироку вбачається, що суд, формулюючи обвинувачення ОСОБА_2 по епізоду пограбування ОСОБА_4, чітко вказав, що ОСОБА_2 15 жовтня 2012 року близько 22 години біля будинку №25 на проспекті Перемоги у м. Нововолинську, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, що виразилось у нанесенні ударів ногами по тілу потерпілої ОСОБА_4 відкрито заволодів майном останньої. Дії засудженого ОСОБА_2 за цим епізодом кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. При цьому суд дійсно допустив помилку та не вказав кваліфікуючу ознаку «застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої». Разом з тим, дана обставина, на думку колегії суддів, не тягне за собою скасування судових рішень, оскільки не впливає ні на правильність кваліфікації ні на доведеність або спростування вини засудженого ОСОБА_2

Даних, які б свідчили, що у справі неправильно застосовано кримінальний закон, не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання ОСОБА_2 призначено з дотриманням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого, його ролі, характеру посягання та інших обставин, і є справедливим.

Згідно з ст. 75 КК України передбачено звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, якщо суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Суд призначаючи ОСОБА_3 покарання та звільняючи від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним, фактичні обставини справи, дані про особу засудженого, а саме який, по місцю проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, після зміни запобіжного заходу в ході судового слідства працевлаштувався та одружився. Крім того, судом було враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин, а як обставини, що пом'якшуть покарання ОСОБА_3: з'явлення з зізнанням, щире каяття, часткове відшкодування шкоди потерпілим та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність та достатність призначеного ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п'ять) років із звільненням його від відбування основного покарання на підставі ст. 75 КК України та з встановленням іспитового строку 2 роки.

Аналогічні доводи, щодо призначення засудженому ОСОБА_3 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який з ними не погодився та залишив вирок суду першої інстанції без зміни, а апеляцію прокурора - без задоволення.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що у касаційній скарзі прокурора не наведено обставин, передбачених ст. 414 КПК України щодо призначеного ОСОБА_3 покарання.

Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування кримінального закону, які були б підставою для зміни судових рішень щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3, колегією суддів не встановлено, а тому підстав для задоволення касаційних скарг прокурора та захисника немає.

Керуючись ст.ст. 434, 436, 438 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь в розгляді провадження судом першої та апеляційної інстанцій, та захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 22 липня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без зміни.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ________________ ________________

ОСОБА_35ОСОБА_36 ОСОБА_37