Справа № 738/2798/14-к
№ провадження 1-кп/738/37/2015
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2015 року

08 травня 2015 року Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мена Чернігівської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000331 від 10.09.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, працюючого лісорубом Менської виробничої дільниці у відокремленому підрозділі Бахмацької дистанції захисних лісонасаджень Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця», розлученого, має на утримання двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого

обвинуваченого за ст. 336 КК України,

за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_3 з 25.06.1996 року проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, де здобув військову спеціальність «оператор радіолокаційних станцій спостережень». Звільнившись 29.11.1996 року у запас із званням «рядовий» перебував на військовому обліку, як військовозобов`язаний у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про мобілізаційну підтримку та мобілізацію», ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним, що знаходиться в запасі, на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року підлягав призову на військову службу, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією за ст. 336 КК України, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з метою ухилення від призову за мобілізацією, без поважних причин, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 31.08.2014 року о 17 год. 30 хв., знаходячись у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою ухилення від призову за мобілізацією відкрито відмовився від отримання повістки Менського РВК за призовом на військову службу у Збройні Сили України по частковій мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав частково , та показав, що в 1996 році він проходив строкову військову службу у Збройних Силах України. Через 6 місяців після призову на службу його комісували, через те, що померла мати, і залишився неповнолітній брат, якому він став опікуном. В липні 2014 року ОСОБА_3 проходив медичний огляд за направленням військового комісаріату, а через тиждень знову проходив медичний огляд вже по роботі. Після цього, 31.08.2014 року в після обідню пору, коли обвинувачений їхав з роботи додому, йому зателефонувала дружина та повідомила, що принесли повістку про виклик до військового комісаріату на 31.08.2014 року о 17.00 год. Обвинувачений з`явився за цією повісткою до військового комісаріату, де йому повідомили, про те, що він потрапив під третю хвилю мобілізації, що потрібно допомогти хлопцям, які служать в НОМЕР_1 та 41 батальйонах, на що він відповів, що не бажає бути добровольцем і відмовився підписувати будь-які документи. На це йому сказали, щоб писав заяву, в якій вказав, з яких причин не бажає проходити службу. Обвинувачений написав заяву, в якій вказав, що не бажає бути добровольцем для проходження військової служби, бо не хоче, щоб його діти залишились сиротами. Після цього, йому роз`яснили про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України, повідомили, що справу буде передано в прокуратуру і відпустили. Ніякої повістки про призов до військової мобілізації йому не вручали і він її тоді не бачив.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що в кінці травня чи на початку червня до них додому по пошті прийшла перша повістка з військового комісаріату про проходження обвинуваченим медичного огляду. Другу повістку 31.08.2014 року після 12.00 год. приніс додому чоловік, якого вона раніше часто бачила, і повідомив їй, що це повістка для її бувшого чоловіка обвинуваченого ОСОБА_3 про виклик до військового комісаріату. Вона отримала цю повістку, відразу зателефонувала обвинуваченому та повідомила, що його цього ж дня викликають до військового комісаріату. Обвинувачений приїхав додому через годину і на 17.00 год. поїхав до військового комісаріату. Коли повернувся додому, то розповів свідкові, що йому запропонували йти в армію, але він відмовився. Також розповів, що написав заяву, в якій вказав, що в нього на утриманні двоє малолітніх дітей та брат, який є сиротою.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що він працює головним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_3 . 31.08.2015 року проходила третя хвиля мобілізації на підставі Указу Президента України. Обвинувачений ОСОБА_3 31.08.2015 року близько 17.00 год. прибув до військового комісаріату по повістці. В цей період у військовому комісаріаті проводились заходи по комплектуванні 13 та 41 територіальних батальонів Чернігівської області в кількості 40 чоловік. Працювали зі всіма військовозобов`язаними, роз`яснювали підстави відстрочки. Обвинувачений не заявляв ніяких підстав для відстрочки і згідно медичного огляду був придатним для мобілізації. Бесіду з обвинуваченим проводив свідок особисто, а також майор ОСОБА_10 (заступник військового комісара). Обвинуваченому не пропонувалось йти добровільно, всі особи, які мобілізуються на підставі Указу Президента. Основним критерієм для осіб придатних до мобілізації це вік та стан здоров`я. Обвинувачений повинен був відправлятись по заміні, як кулеметник, як такий, що може за два тижні опанувати навички. Обвинувачений написав заяву, про те, що він не бажає проходити службу, тому йому не була вручена повістка. Це все оформилось документально і справу передали до прокуратури наступного дня. На той час процес відмови від отримання повістки не був законодавчо врегульований, на даний час в присутності свідків складається акт. Крім цього, свідок розповів, що військовозобов`язаним вручаються дві повістки перша проста, а друга бойова з двома гербовими печатками з повідомленням керівнику установи, де працює військовозобов`язаний, про мобілізацію. Обвинуваченому ОСОБА_3 31.08.2015 року була проста повістка, а друга «бойова» після співбесіди повинна була вручатись особисто у військовому комісаріаті. В цій повістці зазначається дата та час прибуття військовозобов`яного на збірний пункт у військовий комісаріат за вказаною в повістці адресою. Крім цього додатково вручається мобілізаційне розпорядження, де визначено номер команди та військова частина, куди буде призваний військовозобов`язаний.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджується :
· відомостями з тексту заяви обвинуваченого про його ставлення до армії ,
· інформацією з картки медичного огляду від 23.06.2014 року про те , що обвинувачений ОСОБА_3 придатний до військової служби ,
· інформацією з військового квитка на ім`я обвинуваченого ОСОБА_3 НОМЕР_2 про те , що він перебуває на військовому обліку ,
· відомостями з Повістки про те , що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно було прибути по команді НОМЕР_3 02.09.2014 року до райвіськомату м.Мена ,
· інформацією з довідки про те , що обвинувачений ОСОБА_3 був спланований до призову по мобілізації на 02.09.2014 року до військової частини НОМЕР_4 за військовою спеціальністю НОМЕР_5 ( номер обслуги кулемета ) . Відповідно наказу МОУ від 02.10.2003 року 73 ДСК на цю спеціальність можуть призначатися військовозобов`язані , незалежно від їх військової-облікової спеціальності без додаткової військової підготовки ,
· інформацією з довідки № 1163 від 30.04.2015 року про те , що обвинувачений ОСОБА_3 був звільнений у запас зі строкової військової служби 29.11.1996 року за сімейними обставинами на підставі ст.17, 26 Закону України « Про загальнообов`язковий обов`язок і військову службу » .

Суд вважає, що всі докази, що знаходяться в матеріалах провадження є належними та допустимими ( ст. 85, 86 КПК України).

В судовому засіданні було встановлено наявність умислу у обвинуваченого ОСОБА_3 на ухилення від проходження служби за мобілізацією .

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразилися в умисному ухиленні від призову за мобілізацією, досудовим слідством правильно кваліфіковано за ст. 336 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини , що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що злочин скоєно особою, яка раніше не судима, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також те , що утримує двох малолітніх дітей , частково визнав свою провину , сам рано залишився без батьків , які померли , був звільнений у запас зі строкової служби по причині залишення малолітнього брата без піклування батьків , які померли . Особисто переживши втрату батьків , уболіваючи за своїх малолітніх дітей був змушений відмотивитися від призову по мобілізації .

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання та ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням особистості обвинуваченого, характеру скоєного злочину, його ставлення до вчинених протиправних дій, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 не є суспільно небезпечним, а тому для обвинуваченого слід обрати міру покарання, яка не була б пов`язана з ізоляцією від суспільства, тобто з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Підстави для обрання міри запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 100, 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання - 2 ( два ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні копія вироку направляється не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1