Провадження № 11-кп/779/88/2015
Категорія ст.185 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001570 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше двічі судимий: 05.08.2008р. Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 600 грн.; 21.01.2010р. тим же судом за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі та 600 грн. штрафу, громадянин України, -

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання 3 (трьох) місяці арешту.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання постановлено приєднати невідбуту частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 21.01.2010р. та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 3 (трьох) місяців арешту та штрафу 600 гривень, який відповідно до вимог ч.3 ст.72 КК України слід допустити до самостійного виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою.

Строк відбуття покарання постановлено обчислювати з моменту фактичного затримання з 16.12.2014 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз №437 та №438 від 04.08.2014 року в сумі 1 032 гривень 72 копійки.

Цивільні позови потерпілої задоволено, постановлено стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_10 2 948 гривень матеріальної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_9 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України, 26.06.2014 року близько 02.00 год., таємно проник в автомобіль марки «Пежо-307», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку №1 по вул. Північний Бульвар в м. Івано-Франківську, та викрав звідти майно ОСОБА_10 : GPS навігатор вартістю 361 грн., мобільні телефони вартістю 292 грн. та 487 грн. , жіноче пальто вартістю 1000 грн та інший одяг і речі, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4 055,00 гривень.

Не оспорюючи доведеність вини, правильність кваліфікації дій, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненням, у якій вважає вирок суду незаконним з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також з підстав неправильного застосування норм КК України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Під час апеляційного розгляду прокурор подану апеляційну скаргу підтримав.

Обвинувачений заперечив доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини справи та прийшов до правильного висновку щодо виду та розміру покарання.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, прокурора, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, які йому інкримінується, також правильність кваліфікації дій, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Що стосується покликання прокурора про незаконність та м`якість призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів вважає, що такі є обґрунтованими.

Насамперед, суд першої інстанції хоч і вказав про те, що обвинувачений неодноразово будучи судимим, вчинив новий злочин, і це вказує на його протиправну направленість та небажання виправитися, але при визначенні виду та розміру покарання фактично не врахував ці обставини. Крім того, суд безпідставно вказав про позитивну характеристику обвинуваченого та врахував це як обставину, яка пом`якшує покарання.

Таким чином, суд, призначивши мінімальне покарання за ч.2 ст.185 КК України, не дотримався засад ст.65 КК України і визначив обвинуваченому надто м`яке покарання.

Відповідно до правил ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання. Такі підстави встановлені при апеляційному перегляді вказаного провадження.

Крім цього, суд безпідставно застосував ст.71 КК України, оскільки покарання у виді штрафу, яке було призначене за попереднім вироком 21.02.2010 року, у зв`язку із закінченням двохрічного строку давності його виконання не могло призначатися за сукупністю вироків.

Призначаючи покарання, колегія суддів врахувала особу винного, вище наведені обставини, які вказують про небажання ОСОБА_9 виправитися, та вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі. Зазначене покарання буде справедливим, необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 374, 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року відносно ОСОБА_9 в частині призначення покарання скасувати з ухваленням нового вироку.

ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України призначити покарання - один рік позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.12.2014 року, зарахувавши час перебування ОСОБА_9 під вартою.

Запобіжний захід тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців учасниками судового засідання з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_11
Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2