Справа № 1-206/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2011 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Поступайла В.В.,

при секретарі Чорнобривець О.Є.,

з участю прокурора Гончаренка Р.Ю.,

підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання та реєстрації, відповідно до ст.89 КК України такого, що не має судимостей,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, а також замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище за таких обставин.

06 грудня 2010 року близько 16 год. ОСОБА_1, перебуваючи біля домоволодіння №18 по провулку 3-му Госпітальному у м. Кіровограді, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перелізши через паркан, проник на територію зазначеного домоволодіння, належного ОСОБА_2, звідки діючи умисно та з корисливих спонукань, таємно викрав три металеві труби довжиною 3,5м, діаметром 76мм та товщиною труби 0,8см кожна, вартістю 300 грн. 54 коп. за одну трубу. З викраденими трубами ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 901 грн. 62 коп.

Крім того, 07 грудня 2010 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до домоволодіння №18 по провулку 3-му Госпітальному у м. Кіровограді, де перелізши через паркан, проник на територію зазначеного домоволодіння, та побачивши міст від автомобіля «Москвич-412», вартість якого становить 1923 грн. 54 коп., вирішив викрасти його. Взявши даний міст, ОСОБА_1 з метою крадіжки почав тягти його до паркану, вчинивши всі дії направлені на викрадення мосту, але з причин, що не залежали від його волі, не зміг завершити свій злочинний намір, оскільки був затриманий чоловіком власниці домоволодіння ОСОБА_3

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що 06 грудня 210 року близько 16 год., йдучи повз домоволодіння №18 по провулку 3-му Госпітальному у м. Кіровограді, побачив на подвірї залізні труби та вирішив їх викрасти з метою продати та отримати кошти на проживання. Перелізши через паркан, він взяв три труби, перекинув їх через паркан та неподалік від Критого ринку продав незнайомому чоловікові за 48 гривень. Наступного дня він знову вирішив піти до того самого домоволодіння з метою викрасти та здати на металобрухт метал. Прийшовши туди та перелізши через паркан, побачив на землі міст від автомобіля та намагався перекинути його через паркан, але у цей час з будинку вийшов господар та затримав його. У вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілих, повністю визнає обставини вчинення злочинів, вказані у його обвинуваченні, кількість та вартість викраденого майна.

Підсудному ОСОБА_1 та іншим учасникам процесу зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як пояснив ОСОБА_1 під час досудового слідства та в суді давав покази правдиво та добровільно, так як щиро кається у вчиненому. У звязку з цим після розяснення всім учасникам процесу наслідків, передбачених ч.3 ст.299 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом підсудного, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції.

Таким чином, обвинувачення, предявлене підсудному, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

Суд розглядаючи справу в межах предявленого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у сховище, а також замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у сховище.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_1 вчинив умисні закінчений та незакінчений корисливі злочини, віднесені до категорії тяжких.

Як особа ОСОБА_1 характеризується посередньо, постійного місця проживання та реєстрації не має, не працює, не одружений, утримувався у спеціальній палаті протитуберкульозного диспансеру «Лісова поляна»у звязку із захворюванням на туберкульоз легенів, на обліках у Кіровоградському обласному наркологічному диспансері та Кіровоградській обласній психіатричній лікарні не перебуває, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та наявність тяжкого хронічного захворювання.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого перевиховання підсудного та попередження вчинення нових злочинів, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі підсудного, оскільки він не має постійного місця проживання та реєстрації, не має офіційних заробітків, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення низки умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові злочини, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства. За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування відносно ОСОБА_1 ст.ст.69, 75 КК України відсутні.

Судові витрати у справі за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 258 грн. необхідно стягнути з підсудного на користь держави відповідно до ст.93 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Речовий доказ міст від автомобіля «Москвич-412», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_3, відповідно до ст.81 КПК України підлягає залишенню йому як власникові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць;

- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попередню взяття під варту.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати із 28 грудня 2010 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 258 грн.

Речовий доказ міст від автомобіля «Москвич-412»- залишити потерпілому ОСОБА_3

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда

ОСОБА_4