АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів Шеніна
П.О.,

Ткаченка В.Л.

прокурора Воронухи
Д.С.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

представника
цивільного відповідача - ОСОБА_4розглянула у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Житомирі кримінальну
справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та цивільного відповідача ДП
"Луганське лісове господарство" в частині задоволення цивільного
позову на вирок Коростенського міськрайонного суду від 23 жовтня 2007 р.

Цим вироком

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, мешканця АДРЕСА_1, несудимого засудженого за ст.
286 ч.2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України на три роки позбавлення волі без позбавлення права
керувати транспортними засобами.

На
підставі ст. 1 п."ж" Закону
України "Про амністію" від 19.04.2007 року ОСОБА_3 3вільнено від
відбування призначеного покарання.

Цивільний
позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 -задоволений.

Стягнуто
з Державного підприємства "Луганське лісове господарство" на користь
ОСОБА_2 - 8138 грн.12 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Справа №
11-840 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Коренюк В.П.

Категорія ст. 2861, -2 КК України Доповідач
Ткаченко В.Л.

2

Як
встановив суду - 1 березня 2006 року,
біля 12 год. 15 хв. в
м. Коростені, на вул. Селезньова,
водій ОСОБА_3, керуючи
автомобілем "УАЗ-469" державний номер НОМЕР_1, який належить Державному підприємству
"Луганське лісове господарство",
рухався в напрямку с. Поліське зі швидкістю біля 40 км. на годину.

При
проїзді відрізку дороги в районі ЗОШ № 13,
водій ОСОБА_3 виявив неувагу до дорожніх обставин та їх змін, не переконався в безпеці своїх дій, маючи технічну можливість, не зменшив швидкість аж до зупинки
автомобіля, продовжив рух з попередньою
швидкістю та в попередньому напрямку,
внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода - малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.народження, який перетинав проїзну частину дороги справа
наліво в зоні пішоходного переходу.

В результаті наїзду малолітньому ОСОБА_5
були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя, у вигляді перелому лівої скроневої клітки з
переходом на основу черепа та інші тілесні ушкодження: забій головного мозку
легкого ступеня; забій м'яких тканин,
підапоневротичні гематоми лівої потилочної ділянки; садна лоба, носа; травматичний середній отит.

Невиконання
водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.7; 2.3 б); 8.7.3 д); 12.3 та дорожніх знаків
1.33; 5.35.1 "Правил дорожнього руху України" стало причиною
виникнення даної ДТП (а.с. 103).

В
апеляції засуджений ОСОБА_3 просить скасувати вирок і повернути справу
прокурору на додаткове досудове слідство,
оскільки висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи -
дитина сама вдарилась об автомобіль, так
як, проявивши неуважність до дорожньої
обстановки, вибігла з опущеною головою
на проїзну частину дороги безпосередньо перед автомобілем.

В
апеляції цивільний відповідач в частині задоволення цивільного позову просить:

Скасувати
вирок Коростенського міськрайонного суду від 22.10.2007 р. щодо ОСОБА_3 в
частині стягнення з ДП "Лугинський лісгосп" майнової та моральної
(немайнової) шкоди, відмовивши в
задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, оскільки пішоход ОСОБА_5 допустив грубу необережність. Крім того, зазначив апелянт, без належного юридичного обгрунтування на
цивільного відповідача покладена значна частина матеріальних затрат, понесених потерпілою стороною.

В
запереченнях на апеляційну скаргу ДП "Луганське лісове господарство"
ОСОБА_2 в інтересах сина - неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 просить вирок,
в частині задоволення цивільного позову,
залишити без зміни.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
залишення вироку без зміни, доводи
захисника, представника цивільного
відповідача та засудженого на підтримку поданих апеляцій, заперечення представника неповнолітнього
потерпілого на подані апеляції,
перевіривши матеріали справи і обговоривши

з

апеляційні
вимоги, колегія суддів залишає апеляції
без задоволення, а вирок без зміни.

Висновок
суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - відповідає фактичним
обставинам справи і є обгрунтованим.

Проаналізувавши
показання ОСОБА_3, який визнав свою вину частково як на досудовому
слідстві, так і в суді, в сукупністі: з даними огляду місця події; з
показаннями свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10,
ОСОБА_11; з даними протоколів відтворення обстановки та обставин події з
неповнолітнім свідком ОСОБА_12, з участю
ОСОБА_3; з даними висновку авто-технічної експертизи №904/365 - суд дійшов до
висновку, що ОСОБА_3, об'єктивно виявивши небезпеку для руху, негайно не вжив заходів для зменшення
швидкості, аж до зупинки транспортного
засобу.

Так, з показань ОСОБА_3 видно, що під час руху по вул. Селезньова в м.
Коростені, він, керуючи автомобілем "УАЗ", що належить ДП "Луганський
лісгосп", помітив на відстані 15
метрів з правої сторони навпроти школи групу дітей, яка бігла до пішохідного переходу. Він знизив
швидкість до 40 км. Діти підбігли до
проїжджої частини дороги, зупинилися і
стояли на обочині тротуару. Однак, коли
він наблизився до них, то один хлопчик з
тієї групи раптово почав бігти за пішохідним переходом на його смугу руху...
Дорожні знаки "Обережно діти" та світлофор він (ОСОБА_3) побачив на
відстані 5-10 метрів.

Свідок
ОСОБА_6 стверджував, що того дня він
знаходився в автомобілі "УАЗ", яким керував ОСОБА_3 Навпроти школи № 13 в м. Коростені
стояли діти. Десь за метрів 20, він
(свідок ОСОБА_6) і ОСОБА_3 побачили дітей,
що стояли навпроти школи. Він особисто бачив, що стояло четверо хлопців. Десь приблизно за
4-5 метрів, він (свідок ОСОБА_6)
побачив, що один із хлопців почав
перебігати дорогу. ОСОБА_3 також побачив дитину і здійснив поворот ліворуч.

Виходячи
з даних показань - момент виникнення небезпеки для руху у ОСОБА_3 настав з
моменту появи можливості бачити дітей поблизу проїзної частини в зоні
пішохідного переходу. Відповідно до вимог п.1.7 Правил дорожнього руху -
Водії, пішоходи та пасажири зобов'язані
бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти,
люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності.

Згідно
висновку автотехнічної експертизи (питання 3): В наведених дорожніх умовах (при
заданих вихідних даних) відповідно до результатів, проведених відтворень обстановки та обставин
місця ДТП, як за участю водія ОСОБА_3, так і зі свідками ОСОБА_6, ОСОБА_9 - водій
автомобіля УАЗ-469 д/з НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути наїзду
на пішохода Гадомського шляхом своєчасного застосування термінового гальмування
з моменту виникнення небезпеки для його руху.

4

Технічна
можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування маневру об'їзду з
моменту виникнення небезпеки для руху у даному випадку не визначалась, тому що застосувати маневр об'їзду для
запобігання дорожньо-транспортної пригоди можна рекомендувати лише для об'їзду
нерухомої перешкоди, а якщо виникає
небезпека для руху, то у відповідності
до п.12.3 Правил дорожнього руху України,
необхідно застосувати лише гальмування,
бо рухома перешкода у будь-який момент часу може зупинитися або змінити
напрямок і темп свого руху (а.с. 103).

Щодо
призначеного покарання ОСОБА_3, то воно
повною мірою відповідає характеру і ступеню суспільної небезпечності вчиненого
злочину, установленим у справі
даним, які характеризують особу, і тим обставинам, що пом'якшують відповідальність.

Крім того, в справі на аркуші 209 є
заява ОСОБА_33 проханням звільнити його від кримінальної відповідальності за
вчинений ним злочин, передбачений ст. 286 ч.2 КК України і застосувати до
нього, як до потерпілого від аварії на
ЧАЕС, ст. 1 п."ж" Закону
України "Про амністію" від 19.04.2007 року.

Колегія
суддів погоджується з рішенням суду щодо вирішення цивільного позову. Воно є
належно вмотивованим і не суперечить положенням чинного законодавства.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_3 та цивільного відповідача Державного підприємства
"Луганське лісове господарство" залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду
від 22 жовтня 2007 р. щодо ОСОБА_3 - без зміни.