Справа № 1-48/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2008 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючого-судді:
Ротаєнко Д.С.

при
секретарі: Пугач
В.І.

з
участю прокурора: Бебешка М.М.,
Горбунова В.В.,

адвоката: ОСОБА_1.

потерпілого: ОСОБА_2.,

законного представника потерпілого: ОСОБА_3.

захисника: ОСОБА_4.

підсудного: ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Монастирище справу про обвинувачення ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця с.
Леухи Іллінецького району Вінницької області,
українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого,
непрацюючого, раніше судимого: 1) 22
жовтня 2007 року Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області за ч.2 ст. 187 КК
України до 4 років позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки. 2) 25 жовтня 2007 року Монастирищенський районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, жителя АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 186
КК України,-

в с т а н о в и
в :

ОСОБА_5
будучи раніше судимим 22 жовтня 2007
року Білоцерківським міськрайонним
судом Київської області за ч.2 ст. 187 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки та 25 жовтня 2007
року Монастирищенський районним судом
Черкаської області за ч. З ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення
волі з іспитовим строком на 2 роки,
покарання за які не відбув, знову ж вчинив злочин.

Так він, повторно, 15 лютого 2008 року о 21 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля
приміщення комп'ютерного клубу ПП "Обнявко", м. Монастирище
Черкаської області, умисно з метою відкритого
викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_2, де з погрозою застосувати
насильство, яке не є небезпечним для життя та
здоров'я останнього, що виразилося в словесних погрозах в адресу потерпілого та психологічному тиску відносно нього, а саме:
"віддай все цінне сам, а не то я тебе поб'ю", які
потерпілий сприйняв як реальну загрозу застосування відносно нього насильства, відкрито заволодів речами потерпілого,
а саме: мобільним телефоном марки Самсунг Х-640, імей:
30286, вартістю 520 гривень, стартовим пакетом "Діджус", вартістю 50 гривень, та стартовим пакетом
"Лайф", вартістю 25 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши ОСОБА_2, матеріальну шкоду
на загальну суму 595 гривень.

Підсудний ОСОБА_5на стадії досудового
та судового слідства свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся,
пояснивши при цьому, що 15 лютого 2008 року приблизно о 19 годині він прийшов
до багатоповерхового будинку по вул. Суворова м.Монастирище, де проживають його
товариші брати ОСОБА_6, з якими раніше домовились, що вони разом підуть в бар
попити пива. У барі вони випили по пляшці
пива і вирішили іти на дискотеку біля 21 години. По дорозі брати ОСОБА_6
вирішили зайти в зал комп'ютерних ігор, що поряд з відділенням банку Аваль. Він залишився
чекати поки не вийдуть ОСОБА_6. Через
декілька хвилин вони вийшли з комп'ютерного залу і стали іти в центр м. Монастирище. Була приблизно
21 година 45 хвилин. В цей час він побачив
двох незнайомих йому хлопців на вигляд на декілька років менші за нього. Він
підійшов до них і сказав, щоб вони дали дві гривні. Дані хлопці відповіли, що в
них немає грошей. ОСОБА_6, пішли
далі в сторону центра міста. Він не повірив, що в даних незнайомих йому хлопців немає грошей і
вирішив, що якщо в них є гроші, то він їх забере. Біля приміщення комп'ютерного
залу було світло і він сказав, щоб вони відійшли з ним в сторону, за дане приміщення. Відійшовши декілька метрів
в сторону, він сказав одному із
хлопців, щоб він віддав йому усе цінне, що в нього є, нащо незнайомий хлопець знову повідомив, що в нього нічого немає.
Тоді він сказав, що якщо незнайомий хлопець
не віддасть усе цінне, то він його поб»є і забере у нього все сам. Даний
хлопець перелякався, а він в цей час
став обшукувати його кишені і сказав, щоб краще він віддав йому все сам, щоб
він його не бив. Незнайомий йому хлопець дістав з кишені своїх штанів свій
мобільний телефон марки Самсунг і віддав його, сказавши, що в нього більше нічого не має. Після чого він став обшукувати
даного хлопця і в шкарпетці знайшов у нього гроші в сумі 50 гривень, одною купюрою, які також забрав і положив собі
в кишеню. Відібравши вище вказані
речі, він пішов в центр міста, наздоганяти своїх товаришів. Телефон продав, а
отримані кошти використав для особистих потреб. Просить суворо не карати, так
як щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував завдану шкоду.

Потерпілий ОСОБА_2 покази дані ним під
час досудового слідства підтримав повністю, згідно яких він показав, що 15 лютого 2008 року, приблизно о 21 годині, він
разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 прийшли з с.Аврамівка Монастирищенського району в центр м. Монастирище,
в зал комп'ютерних ігор, що розташований біля відділення банку
"Аваль" м. Монастирище. В комп'ютерному
залі вони з ОСОБА_7 пограли на комп'ютерах приблизно 30 хвилин, після чого приблизно о 21 годині 45 хвилин вийшли
на вулицю, щоб іти додому. Коли вони
вийшли з комп'ютерного залу, то на вулиці побачили гурт незнайомих їм хлопців в
кількості чотири чоловіка, які були
на вигляд старшими віком за них.. Коли вони стали проходити біля даних хлопців, то хтось з них
сказав до них, щоб вони дали їм дві гривні на таксі, на що вони відповіли, що грошей у них не має. Один із хлопців
з даної компанії, який був кучерявий,
одягнений в кашкет та темну спортивну куртку, підійшов до нього і взявши його рукою за комір куртки, в якій він був
одягнений наказав відійти з ним в сторону, за приміщення комп'ютерного залу,
після чого незнайомий хлопець повів його туди, а ОСОБА_7., та три незнайомих йому хлопці залишилися перед комп'ютерним
залом. Коли незнайомий йому хлопець
відводив його в сторону, хтось із його хлопців, які були з ним сказав, до нього щоб він його не
зачіпав, але даний хлопець не відреагував.
Коли незнайомий йому хлопець завів його за приміщення комп'ютерного залу, де було темно, він сказав, щоб він сам
віддав йому все цінне що в нього є. Він відповів, що в нього нічого не має. На що незнайомий йому хлопець
сказав, що він його поб'є, якщо в
нього щось знайде і став замахуватися на нього руками, він сильно перелякався,
так як не хотів щоб даний хлопець побив його і став просити, щоб незнайомий хлопець його не зачіпав, але хлопець
не відреагував, а став обшукувати його. В шкарпетці на лівій нозі незнайомий
хлопець знайшов в нього гроші в сумі 50
гривень, одною купюрою, які він ховав, щоб в нього їх не відібрали, які відразу
забрав і положив собі в кишеню. Після
чого даний хлопець витягнув з кишені його штанів його мобільний телефон марки Самсунг Х-640, імей: 30286, якого
придбали йому батьки в січні місяці
2007 року, за 720 гривень, в якому знаходилося два стартових пакета "Діджус", вартістю 50 гривень та
"Лайф" вартістю 35 гривень, і забравши його телефон з пакетами став
класти його собі в кишеню. Він став просити, щоб даний хлопець залишив йому
його мобільний телефон на що хлопець сказав, щоб він тікав від нього, а не то він його поб'є. Даний хлопець розвернувся і
пішов в сторону центу міста, а він пішов до себе додому (а.с.18). Під
час досудового слідства він впізнав підсудного і дізнався, що це ОСОБА_5.
Просить не позбавляти підсудного волі.

Крім визнання вини підсудним під час судового слідства, його вина у вчиненні злочину доведена
доказами добутими в установленому законом порядку в ході досудового слідства,
які за заявою учасників судового розгляду згідно ст. 299 КПК України в судовому засіданні,
крім показань підсудного, потерпілого, постанови про порушення кримінальної
справи (а.с.1) та характеризуючих
даних особу
підсудного,
не досліджувались, оскільки ні фактичні
обставини справи, ні розмір шкоди ним не оспорюються.

Судом
з»ясовано чи правильно розуміють
підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає
сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз»яснено їм, що у
такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини
справи у апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх сукупності, в результаті повного, всебічного та
об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає,
пред"явлене обвинувачення доведеним.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України,
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосувати
насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, вчинений
повторно.

Призначаючи підсудному покарання, суд виходить з характеру
та ступеня суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого злочину,
характеристики підсудного, яка за
місцем проживання є позитивною.

Обставинами, що пом"якшують покарання
підсудного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, суд визнає вчинення
злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Суд
вбачає в діях підсудного обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів,
але оскільки ні органи досудового слідства, ні потерпілий та його законний
представник не заявили клопотання про збільшення обсягу обвинувачення, суд у
відповідності до ст. 275 КПК України розглядає справу в межах пред»явленого
обвинувачення.

Суд
вважає, що обставину, що обтяжує покарання підсудного «вчинення злочину
повторно», потрібно виключити із пред»явленогоОСОБА_5 обвинувачення, так як
вказана обставина є кваліфікуючою ознакою вчиненого злочину і додаткової
кваліфікації не потребує у відповідності до ч.4 ст.67 КК України.

Враховуючи
те, що підсудним вчинено тяжкий злочин, він раніше двічі судимий за вчинення
тяжких злочинів за які судимість не знята і не погашена, перебуває на обліку у
Монастирищенському районному підрозділі Жашківського МРВ КВІ УДДУПВП, що
свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, з врахуванням обставин,
що пом"якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що його виправлення та
перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити
йому покарання у вигляді позбавлення волі. Оскільки, підсудний засуджений за
двома вироками, які набрали законної сили і виконуються самостійно, виконання
яких неможливе буде при засудженні підсудного до покарання у вигляді
позбавлення волі, тому суд вважає за необхідне призначити покарання, приєднавши
частково невідбуте покарання за вказаними вироками. Суд, підстав для
застосування відносно нього ст. 69 КК України, не вбачає.

Цивільний
позов у справі не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у вигляді 5 (п»яти) років позбавлення волі з відбуванням в
кримінально виконавчій установі.

На
підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати
невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 22 жовтня 2007 року строком 2 місяці, за вироком Монастирищенського
районного суду Черкаської області від 25 жовтня 2007 року строком 4 місяці та
остаточно до відбування призначити покарання у вигляді 5 (п'яти) років 6
(шести) місяців позбавлення волі з відбуванням в кримінально-виконавчій
установі.

Строк відбування
покарання засудженому ОСОБА_5рахувати з часу затримання, а саме : 16 лютого
2008 року.

Міру
запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_5 до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.

Речові
докази:

мобільний телефон марки «Самсунг Х
- 640», аркуш паперу з написом «руководство пользовотеля», талон безкоштовного
сервісного обслуговування, картонна коробка у вигляді упаковки мобільного
телефону, стартовий пакет «Діджус» та «Лайф», які здані на зберігання у камеру зберігання
речових доказів Монастирищенського РВ УМВС України в Черкаській області,
передати потерпілому ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з
дня проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя: Д.С.Ротаєнко