Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/8966/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/791/2014 Доповідач у 2-й інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 179 КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2014 року м. Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8
розглянула в апеляційному порядку, у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року, якою
відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 від 21 листопада 2014 року про обрання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, працюючого неофіційно водієм, з професійно-технічною освітою, маючого на утриманні матір пенсійного віку, яка доглядає за бабцею 1929 року народження, проживаючого у цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , яка має на утриманні малолітню доньку 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів та покладено на нього такі обов`язки:
1. прибувати до слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області, прокурора та судді за першою вимогою;
2. не відлучатися з території м. Бердянська Запорізької області без дозволу, слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Зобов`язання, зазначені у пункті 3, застосовуються до підозрюваного на строк 2 місяці з дати винесення ухвали до 23 січня 2015 року.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладено на слідчого СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_9 .
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що з клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в останніх числах серпня 2014 року, в денний час, знаходячись в лісосмузі, розташованій з правої сторони від прохідної заводу «Скловолокно» по вул. Кірова в м. Бердянську Запорізької області, ОСОБА_7 виявив 2 сухих кущі дикорослої коноплі.
Далі ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою незаконного виготовлення наркотичного засобу для подальшого його збуту, зірвав з даних кущів листя та верхівки, чим незаконно придбав наркотичний засіб, на місці руками перетер їх, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, який незаконно зберігаючи, з метою збуту, переніс за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 , де продовжив незаконно зберігати наркотичний засіб з метою збуту.
22 вересня 2014 року, в ранковий час, знаходячись за місцем свого мешкання ОСОБА_7 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, взяв його частину та незаконно зберігаючи при собі, переніс його до міського палацу культури, розташованого по пр. Праці в м. Бердянську Запорізької області, де того ж дня, приблизно о 09 годині 00 хвилин, шляхом продажу за 150 гривень, незаконно збув ОСОБА_11 , згідно висновку особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 2,44 гр. (в перерахунку на суху речовину), яку ОСОБА_11 в подальшому добровільно видав працівникам міліції. Залишкову частину наркотичного засобу ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою збуту.
Також, 17 жовтня 2014 року, в вечірній час, знаходячись за місцем свого мешкання ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, взяв його частину та незаконно зберігаючи при собі, переніс його до магазину «Арарат», розташованого по вул. Орджонікідзе в м. Бердянську Запорізької області, де того ж дня, приблизно о 22 годині 20 хвилин, повторно, шляхом продажу за 170 гривень, незаконно збув ОСОБА_12 , згідно висновку експерта, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою 1,25 гр. (в перерахунку на суху речовину). Залишкову частину наркотичного засобу ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою збуту.
Крім того, 22 жовтня 2014 року, в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, взяв його частину та незаконно зберігаючи при собі переніс його на перехрестя вул. Димитрова та вул. Піонерській в м. Бердянську Запорізької області, де того ж дня, приблизно о 13 годині 10 хвилин, повторно, шляхом продажу за 480 гривень, незаконно збув ОСОБА_12 , згідно висновку експерта, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масами 3,28 гр. та 2,08 гр. (в перерахунку на суху речовину), а загальною масою 5,36 гр. (в перерахунку на суху речовину). Залишкову частину наркотичного засобу ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою збуту.
Матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення та підготовки до вчинення кримінальних правопорушень були внесені до ЄРДР: 22 вересня 2014 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України: 04 листопада 2014 року з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
17 листопада 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, виготовленні зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання старшого слідчого, у своїй ухвалі зазначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину, за яке Кримінальним кодексом України передбачено найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що дає підстави вважати, що усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та невідворотність суворого покарання, він може переховуватись від суду та слідства, чим перешкодити кримінальному провадженню.
Про наявність інших ризиків, а саме, ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурором та слідчим, на думку слідчого судді, будь яких доказів не надано.
При цьому, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні зазначених у клопотанні злочинів та активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті інкримінованих йому кримінальних правопорушень, має на утримані матір пенсійного віку, яка доглядає за його бабцею 1929 року народження, позитивно характеризується за місцем мешкання. Крім цього ОСОБА_7 має інші стійкі соціальні зв`язки, оскільки має постійне місце проживання та цивільну дружину ОСОБА_10 , у якої на утриманні є від першого шлюбу малолітня донька 2009 року народження.
Разом з тим, оскільки протягом розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, слідчий суддя зазначив, що є підстави для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам, оскільки ОСОБА_7 схильний до вчинення корисливих злочинів. Також вказує, що слідчий суддя безпідставно врахував те, що ОСОБА_7 неофіційно працює, посилаючись лише на пояснення підозрюваного. Просить скасувати ухвалу слідчого судді, винести нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 , який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.
Слідчий суддя, відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 зазначив, що прокурором та органами досудового провадження та зібраними матеріалами кримінального провадження не доведено, наявність ризиків, зазначених у клопотанні, і підстав застосування такого запобіжного заходу.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, тому твердження в апеляції прокурора про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними.
Відповідно до положень ч. 1, 2, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_7 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у скоєнні зазначених у клопотанні злочинів та активно сприяє органу досудового розслідування у розкритті інкримінованих йому кримінальних правопорушень, має на утримані матір пенсійного віку, яка доглядає за його бабцею 1929 р. народження, позитивно характеризується за місцем мешкання. Крім цього, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та цивільну дружину, у якої на утриманні є від першого шлюбу малолітня донька, дані про переховування, перешкоджання кримінальному провадженню, впливання на свідків відсутні і такі не встановлені апеляційною колегією суддів.
Між тим, органом досудового розслідування та прокурором в судовому засіданні під час розгляду в суді першої інстанції так і при апеляційному розгляді, не наведено таких даних, з огляду на які як суду першої так і в подальшому апеляційній інстанції беззастережно дозволило б обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 , також не надано беззастережних доказів, що підтверджували б версію досудового розслідування, про здійснення перешкод та тиску на свідків.
Приймаючи рішення по справі, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі ці обставини, обґрунтовано, без порушення вимог кримінального процесуального законодавства, зазначив про недоведеність слідством обставин про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , який в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив, що він неофіційно працює водієм по перевозкам вантажів в межах м. Бердянська Запорізької області, більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з законністю рішення слідчого судді, не знаходить підстав для його скасування і задоволення апеляційної скарги прокурора.
Приймаючи до уваги вищезазначене, на підставі ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 листопада 2014 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 та застосовано щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: 1. 2. 3.