Справа № 359/5280/15-к
Провадження № 1-КП/359/290/2015
У Х В А Л А
30 липня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002402 від 11.12.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

встановив :
15.06.2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002402 від 11.12.2014 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою судді від 16.06.2015 року було призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні та викликано всіх учасників судового провадження.

Прокурор вважав за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта немає, і провадження підсудне цьому суду.

Обвинувачений поклався на розсуд суду.

Захисник не заперечував проти призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явився без поважних причин, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, явку представника не забезпечили.

Також у підготовче судове засідання не з`явилася потерпіла ОСОБА_10 , так як не була повідомлена належним чином, оскільки за зазначеною адресою у обвинувальному акті вона не проживає.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка в свою чергу містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, зокрема як повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити, такі дані, як анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

У той же час, вказані вимоги закону виконані не були.

Як вбачається з обвинувального акту, потерпіла ОСОБА_10 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Потерпіла ОСОБА_10 неодноразово викликалася у підготовчі судові засідання, які були призначені на 25.06.2015 р., 09.07.2015 р. та 30.07.2015 р., шляхом направлення рекомендованими листами судових повісток на зазначену в обвинувальному акті адресу. Однак, на жодне із призначених підготовчих судових засідань потерпіла ОСОБА_10 не з`явилася. Усі судові повістки, які направлялися на адресу проживання потерпілої, яка зазначена в обвинувальному акті, повернулася до суду з відміткою: "за зазначеною адресою не проживає" (а.с.36-37, 40-41, 58-59). Контактного номеру телефону потерпілої ОСОБА_11 в матеріалах даного кримінального провадження вказано не було. Таким чином, це свідчить про те, що ОСОБА_11 за вказаною в обвинувальному акті адресою не проживає, і жодних підтверджуючих доказів того за якою саме адресою проживає потерпіла ОСОБА_11 прокурором суду не надано.

Згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 КПК України під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; 7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_10 не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду даного кримінального провадження через невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, оскільки за зазначеною в ньому адресою потерпіла не проживає, суд вважає неможливим проведення судового провадження за її відсутності.

При цьому, суд в підготовчому судовому засіданні, виходячи з правової природи судового розгляду позбавлений можливості вчиняти будь-які розшукові дані з приводу місця знаходження потерпілих.

Судом неодноразово відкладався розгляд даного кримінального провадження для виклику потерпілої ОСОБА_10 . Однак прокурором за час перебування обвинувального акту в провадженні суду, не було вжито жодних заходів по встановленню місця проживання потерпілої ОСОБА_11 , а лише в ході судового засідання 30.07.2015 р. прокурор повідомив, що на досудовому слідстві була відома ще одна адреса проживання потерпілої ОСОБА_10 , а саме: АДРЕСА_3 . В ході досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_10 за даною адресою не проживає, оскільки на неодноразові виїзди працівників міліції двері даної квартири ніхто не відчиняв. У зв`язку з чим дана адреса не була зазначена у обвинувальному акті.

Також у судовому засіданні прокурор повідомив суду номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_10 , та зазначив, що він їй телефонував по даному номеру. В ході телефонної розмори ОСОБА_10 повідомила, що у судове засідання на 30.07.2015 р. вона зобов`язується направити свого захисника. Даний номер телефону був вказаний у заяві ОСОБА_10 від 07.07.2015 р., яка була нею подана до Генеральної прокуратури України. У судовому засіданні прокурор зазначив, що дану заяву він отримав 27.07.2015 р. від Прокуратури Київської області. Жодних відповідей з приводу даної заяви Генеральної прокуратури України та Прокуратури Київської області не приєднував. Завчасно номер мобільного телефону потерпілої ОСОБА_10 , який став йому відомий 27.07.2015 р., до суду не надавав.

Відповідно до п. 2 наказу Державної судової адміністрації України № 73 від 01.06.2013 р. "Порядок надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження) текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень" текст судової повістки може бути надісланий судом Учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або щляхом роздруковування та заповнення Учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. Враховуючи, що ОСОБА_10 не було подано заяви про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення, то суд позбавлений можливості викликати потерпілу ОСОБА_10 у судове засідання шляхом направлення їй SMS-повідомлення.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 не проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та за адресою: АДРЕСА_2 , яка зазначена у обвинувальному акті, а повідомити потерпілу ОСОБА_10 про розгляд даного кримінального провадження по номеру мобільного телефону: НОМЕР_1 , який начебто належить ОСОБА_10 , суд не має можливості, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для відкладення розгляду кримінального провадження ще раз. При цьому прокурором не було вжито будь-яких заходів щодо забезпечення явки потерпілої ОСОБА_10 у дане судове засідання, хоча він мав таку можливість, оскільки йому був відомий її номер мобільного телефону.

Враховуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що в обвинувальному акті відсутні фактичні достовірні анкетні дані потерпілої ОСОБА_11 , які б давали можливість суду повідомити її про день, час та місце судового засідання, що в свою чергу позбавляє ОСОБА_11 використати в повній мірі свої процесуальні права як потерпілої.

Також вказана невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України на даний час призводить до порушення розумних строків розгляду справи, оскільки судом неодноразова відкладалися підготовчі судові засідання у вказаному кримінальному провадженню, у зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_11 , яка не була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи належним чином.

Відповідно до п. 7 постанови ПВССУ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" від 17.10.2014 р. № 11, судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків.

Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, зокрема, якщо їх порушено через відкладення справи через її неналежну підготовку до судового розгляду, оскільки наведена причина свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення до виконання своїх обов`язків.

Пунктом 9 даної Постанови закріплено, що судді повинні проводити ретельну підготовку справ до судового розгляду, оскільки недоліки і недбалість, допущені на цій стадії, можуть призвести до порушення не лише строків розгляду справ, а й прав учасників судового процесу та ухвалення незаконних і необґрунтованих рішень.

Таким чином, вищевикладене свідчить про те, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України невірно зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_11 . Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а усунення вищевказаних невідповідностей обвинувального акту, вимогами КПК України на стадії судового провадження чинним законодавством не передбачено. Вказана невідповідність у обвинувальному акті унеможливлює забезпечення явки потерпілої ОСОБА_11 в підготовче судове засідання та проведення судового розгляду за її участю, що у свою чергу призводить до порушення розумних строків розгляду справи, про недопущення чого неодноразово вказував Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях.

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, дата внесення відомостей по даному кримінально провадження за № 0002402 до ЄРДР вказана 11.12.2014. Також, аналогічне зазначене у супровідному листі Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області № 3821 вх.-15 вих. від 11.06.2015 р., а саме, що до Бориспільського міськрайонного суду Київської області направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР № 0002402 від 11.12.2014 р., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (а.с.14).

В той же час, відповідно до розписок про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_4 отримали копію обвинувального акта у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002402 від 11.06.2015 р. (а.с.12, 13).

Стаття 293 КПК України встановлює, що одночасно з переданням обвинувального акта, до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, зважаючи, що підозрюваним ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 було вручено обвинувальні акти, які за датою внесення до ЄРДР відрізняються з тим, що надійшов до суду, суд вважає, що прокурором не були виконані вимоги ст. 293 КПК України, оскільки в матеріалах даного кримінального провадження відсутні розписки про отримання обвинуваченим ОСОБА_3 та його захисником ОСОБА_4 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002402 від 11.12.2014 р. Зазначене свідчить про те, що підозрюваний та його захисник фактично не отримали копії обвинувальних актів. Таким чином прокурором було порушено п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, так як до обвинувального акту не додано розписок підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про отримання ними копії обвинувального акту, який надійшов до суду.

Необхідність дотримання норм процесуального закону щодо змісту обвинувального акту є передумовою дотримання гарантованого права обвинуваченого на захист. Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Пелісьє та Сассі проти Франції", а також "Даллос проти Угорщини"). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, його правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Зазначена норма Конвенції вказує на те, що право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку може бути реалізоване в разі встановлення обґрунтованості обвинувачення, що має безпосереднє своє вираження в обвинувальному акті. Тобто, для реалізації зазначеного права обвинувальний акт повинен відповідати вимогам КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається, зокрема, реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 109 КПК України передбачено, що реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування, її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, помітку про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, данні про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ст. 290 КПК України) тощо.

У порушення вимог ст. 109 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не містяться дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування - її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, відсутні відомості про відкриття матеріалів досудового розслідування потерпілим по даному кримінальному провадженню, що свідчить про порушення їх процесуальних прав.

Невнесення до реєстру матеріалів досудового розслідування вищевказаних даних, тягне за собою невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України та не дають суду підстав для призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту, а тому останній підлягає поверненню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 56, 109, 110, 290, 291, 314, 315, 316, ч. 2 ст. 369, ст. 370, ч. 3 ст. 371, ст. 372, 395 КПК України, суд

постановив:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002402 від 11.12.2014 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - повернути прокурору Бориспільської міжрайонної прокуратури Київської області.

Зобов`язати прокурора усунути виявлені недоліки протягом одного тижня з дня проголошення ухвали.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Бориспільського
міськрайоного суду ОСОБА_1