Справа № 11-258 Головуючий у І інстанції Г.В. Стасенко
Категорія 21 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді В.Р.Шроля,

суддів А.М.Нагорний, В.В.Загоруйко,

з участю прокурора І.М.Скрипка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року , яким

ОСОБА_2, 04 грудня 1989 року

народження, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_1,

кв. 149, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружений,

маючий одну неповнолітню дитину, не працюючий, раніше судимий

23.11.2009 року Бородянським районним судом Київської області за

ч.2 ст.186,75 КК України до 4-х років позбавлення волі із звільненням

від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 23 листопада 2009 року і остаточно призначено покарання у вигляді 4-х років 3-х місяців позбавлення волі,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,

уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_4 Київської

області, вул. Чапаєва, 44, гр. України, з професійно-технічною

освітою, не одружений, працюючий молодшим оператором на АЗС

«Тріада Плюс», раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі. У відповідності до вимог ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням на нього обовязків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,

уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_6,

з вищою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 20 травня 2010 року, близько 2-ї години, разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в приміщенні магазину, що орендує фізична особа підприємець ОСОБА_6, на території АЗС «НК»по вул. Леніна, 98, за попередньою змовою між собою відкрито викрали з прилавку магазину апельсини, лимони, огірки, банани та цукерки «Чупа-чупс»на загальну суму 125 грн. 64 коп.

В апеляцій засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, виключивши з вироку кваліфікуючу ознаку «за попередньою змовою групою осіб», заперечуючи наявність домовленості між співучасниками злочину, та фактично пом»якшити призначене покарання, посилаючись на те, що судом не враховано перебування у нього на утриманні доньки ІНФОРМАЦІЯ_7 і того факту, що на даний час його жінка знову є вагітною.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, за обставин, викладених у вироку, стверджуються показаннями засудженого ОСОБА_2, співучасників злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про обставини вчинення злочину, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, актом інвентаризації товарів, яким встановлена нестача у магазині у розмірі 125 грн. 60 коп.(а.с.17), протоколом впізнання свідком ОСОБА_7 засудженого ОСОБА_2 як особу, що приймала участь у незаконному заволодінні чужим майном, протоколами відтворень обстановки і обставин події з участю засуджених (а.с.36-38,57-59,78-80), які детально на місці події вказували на процес вчинення злочину.

Доводи апеляції про відсутність у діях засудженого ОСОБА_2 такої кваліфікуючої ознаки ч.2 ст.186 КК України як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб на матеріалах справи не ґрунтується, оскільки з показань засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_3, свідка ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2 відволікав увагу продавця, а інші засуджені в цей час таємно викрадали майно, що потім переросло у відкрите викрадення. Зазначене свідчить про те, що дії засуджених були обєднані одним умислом, були узгодженими, що підтверджує висновок суду першої інстанції про наявність між засудженими згоди на вчинення злочину.

Твердження апеляції засудженого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного внаслідок суворості є безпідставними, оскільки судом першої інстанції покарання ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України призначено з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України з врахуванням даних про його особу, ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також обставин, що помякшують та обтяжують покарання, в тому числі і перебування на утриманні малолітньої дитини.

Також з дотриманням вимог ст.71 КК України ОСОБА_2 призначено покарання за сукупністю вироків.

Порушень норм кримінально-процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.365,366 КПК України,колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2010 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 без зміни.

Суддя: підпис Суддя: підпис Суддя: підпис