Справа № 164/1888/14-к Провадження №11-кп/773/111/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ст.391 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Маневицького районного суду Волинської області від 22 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Керч Автономної Республіки Крим, громадянин України, з повною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, зареєстрований у м.Керч АР Крим, судимий: 05.01.1998 року Керченським міським судом АР Крим за ч.1 ст.189-4 КК України в ред.1960 р. на 2 роки позбавлення волі; 27.10.1999 р. тим же судом за ч.2 ст.17, ч.3 ст.140 КК України в ред..1960 р. на 3 роки 6 міс. позбавлення волі; 06.03.2003 року тим же судом за ст..395, ст..71 КК України на 1 рік позбавлення волі; 28.03.2006 року тим же судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі; 03.08.2006 р. тим же судом за ч.1 ст.311, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі; 04.04.2008 р. Перевальським районним судом Луганської області за ст.391, ст.71 КК України на 3 роки 3 міс. позбавлення волі; 28.01.2009 року Бердичівським міським судом Житомирської області за ст..391, ст..71 КК України на 2 роки 3 міс. позбавлення волі; 14.02.2012 року Керченським міським судом АР Крим за ч.2 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, покарання не відбув, запобіжний захід не обирався,-

засуджений за ст.391 КК України на один рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Керченського міського суду АР Крим від 14 грудня 2012 року один рік 6 місяців позбавлення волі і остаточно визначено до відбування 3 роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обрано у виді триманні під вартою в залі суду.

ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що будучи засудженим за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі у Маневицькій виправній колонії №42 Управління Державної пенітенціарної служби України у Волинській області, на шлях виправлення не став, проявив себе як злісний порушник встановленого режиму відбування покарання, за що неодноразово піддавався дисциплінарним стягненням. Так, 24.02.2014 року він був поміщений в ДІЗО без виводу на роботу терміном на 15 діб за вчинення 22.02.2014 року порушення режиму відбування покарання паління у спальному приміщенні та відмову припинити зазначене порушення, що заборонене згідно п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом ДДУПВП №275 від 25.12.2003 року. На підставі постанови начальника Маневицької виправної колонії №42 від 07.05.2014 року про перевід засудженого до приміщення камерного типу відповідно до п.9 ст.134 КВК України ОСОБА_8 був переведений до ПКТ терміном на 2 місяці за вчинення 06.05.2014 року порушення режиму відбування покарання вживання алкогольних напоїв та відмову виконати вимоги представників адміністрації установи про припинення вживання нецензурних слів, що заборонено згідно п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом ДДУВПВ 3275 від 25.12.2003 року.

Із неодноразово проведених бесід виховного характеру, а також прийнятих мір дисциплінарного реагування засуджений ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення вперто не бажав ставати, після відбуття стягнення у виді переведення до ПКТ продовжує порушувати режим відбування покарання. Так, 11.07.2014 року він був поміщений в ДІЗО терміном на 15 діб за вчинення цього ж дня порушення режиму відбування покарання вживання алкогольних напоїв та відмову виконати вимогу представника адміністрації установи начальника відділення №4 ОСОБА_9 про припинення вживання нецензурних слів, що заборонено згідно п.29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань. 29.08.2014 року ОСОБА_8 був поміщений в ДІЗО терміном на 10 діб за вчинення цього ж дня грубого порушення режиму відбування покарання вживання алкогольних напоїв, що заборонено п.29 Правил внутрішнього розпорядку… 19.09.2014 року начальником установи йому було оголошено сувору догану за відмову в категоричній формі виконати вимогу представника адміністрації установи у відповідності до затвердженого 01.09.2014 року першим заступником начальника установи графіка приступити 10.09.2014 року до виконання робіт по благоустрою установи, що передбачено п.64 Правил внутрішнього розпорядку… та забовязаний був зробити згідно п.29 вказаних Правил. На підстави постанови начальника Маневицької виправної колонії №42 від 25.09.2014 року про перевід засудженого до приміщення камерного типу відповідно до п.9 ст.134 КВК України ОСОБА_8 був переведений до ПКТ терміном на один місяць за відмову в категоричній формі виконати 29.04.2014 року вимогу представника адміністрації установи начальника відділення №4 ОСОБА_9 про переселення на інше спальне місце. 08.10.2014 року він був поміщений в ДІЗО терміном на 5 діб за вчинення 02.09.2014 року порушення режиму відбування покарання, яке полягало у зберігання забороненого предмету мобільного телефону.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що в ході судового розгляду справи судом першої інстанції перекручено показання свідків, які представляли як адміністрацію колонії так і засуджених. Його показання та суперечливі показання свідків судом не були перевірені. Апелянт вважає, що за допущені порушення він відбув покарання. Порушення, за які він притягнутий до кримінальної відповідальності, є дисциплінарними і адміністративними. Прохає постановити щодо нього виправдувальний вирок.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини справи та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника ОСОБА_7 , які подану обвинуваченим ОСОБА_10 апеляційну скаргу підтримали, прокурора, який заперечив апеляцію, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності, стверджується належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, постановами про поміщення засудженого в ДІЗО, карцер установи, витягом із протоколу засідання профілактичної комісії Маневицької виправної колонії №42 по прийняттю рішень щодо застосування до засуджених крайніх заходів дисциплінарного впливу, іншими документами та показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та інших.

Посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції була дана неналежна оцінка показанням свідків, які нібито є суперечливими, не заслуговує на увагу, оскільки із матеріалів кримінального провадження і змісту обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 видно, що показання свідків, які покладені судом в основу обвинувачення, є послідовними, об`єктивними і такими, що стверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Не відповідає дійсності і твердження ОСОБА_8 про те, що за скоєні правопорушення він вже відбув покарання.

Таким чином, суд першої інстанції, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, правильно прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст..391 КК України, оскільки, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, будучи засудженим за злочин категорії середньої тяжкості, порушував вимоги режиму відбування покарання, за що протягом року піддавався стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу і продовжував вчиняти злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань.

Підстав для скасування вироку з наведених в апеляційній скарзі доводів колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, Апеляційний суд Волинської області, -

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Маневицького районного суду від 22 грудня 2014 року відносно нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуючий:
Судді: