Справа № 1713/1730/12 .
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

30 грудня 2012 року м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі Лєщенко І.В.

з участю

прокурора Баранчука В.М.

слідчого Острозького МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням слідчого СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4, який народився 30 березня 1991 року в с. Оженин Острозького району Рівненської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимого Острозьким районним судом 20.06.2008 року за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК України з іспитовим строком один рік, 22.01.2009 року Острозьким районним судом за ст.186 ч.2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В СТ А Н О В И В:

30.12.2012 року слідчий СВ Острозького МВ УМВС України в Рівненській області звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4

Клопотання погоджено з прокурором.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 підозрюється в тому, що повторно 29 грудня 2012 року близько 04 год. з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зриву закриваючого пристрою на вхідних дверях проник до житлового будинку по вул.. Коцюбинського, 36 в с. Оженин Острозького району, де проживають пенсіонерки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, де з застосуванням щодо вказаних осіб насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілих та виразилось у заподіянні ударів кулаками рук у різні частини тіла, а також з погрозою застосування такого насильства, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілих в сумі близько 1000 грн.

29.12.2012 року о 23 годин 30 хвилин підозрюваний ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 207, 208 КПК України.

30.12.2012 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 тримання під вартою у звязку з тим, що ОСОБА_4 раніше судимий та злочин скоїв повторно в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, офіційно не працює та не навчається, неодружений, своєї сім'ї немає, матеріальні джерела його існування невідомі, відсутні обставини, що можуть утримувати його за місцем реєстрації і тому є ризики, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду і вчинити нове правопорушення.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те що він може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які просили суд відмовити в задоволенні клопотання, застосувавши більш м'яке, зазначивши, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання, чинити перешкод слідству не буде, має матір, яка є інвалідом та має велику родину, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що 29.12.2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що повторно 29 грудня 2012 року близько 04 год. з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом зриву закриваючого пристрою на хвідних дверях проник до житлового будинку по вул.. Коцюбинського, 36 в с. Оженин Острозького району, де проживають пенсіонерки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, де з застосуванням щодо вказаних осіб насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілих та виразилось у заподіянні ударів кулаками рук у різні частини тіла, а також з погрозою застосування такого насильства, відкрито заволодів грошовими коштами потерпілих в сумі близько 1000 грн., що кваліфікується за ч. 3 ст. 186 КК України.

29.12.2012 року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 був затриманий.

30.12.2012 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вищезазначеного злочину.

Звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, неодружений та не має своєї сім'ї, невідомі матеріальні джерела його існування, відсутні обставини, які можуть утримувати його за місцем реєстрації, є ризики, що він може переховуватись від органів досудового слідства та суду і вчинити інше правопорушення, оскільки є раніше судимим і злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства та суду та можливість вчинити інше правопорушення. На обґрунтування можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий зазначає те, що ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, неодружений та не має своєї сім'ї, невідомі матеріальні джерела його існування, відсутні обставини, які можуть утримувати його за місцем реєстрації.

Зазначені твердження є передчасними, оскільки досудовим розслідуванням не перевірено твердження ОСОБА_4 про наявність в нього роботи на посаді столяра, що може вказувати на наявність в нього джерел існування. Одночасно, з пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він має постійне місце проживання, проживаючи разом зі своєю родиною в с. Оженин Острозького району, що може вказувати на те, що він має родину, що спростовує твердження клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою про те, що ОСОБА_4 немає сім'ї.

Разом з тим, прокурором доведено, що ОСОБА_4 може вчинити інше правопорушення, оскільки ним надано довідку про звільнення з місць позбавлення волі щодо ОСОБА_4, з якої вбачається, що він 22.01.2009 року був засуджений Острозьким районним судом за ст.186 ч.2 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. Водночас в судовому засіданні встановлено, що 20.06.2008 року ОСОБА_4 був засуджений Острозьким районним судом за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 104 КК України з іспитовим строком один рік і зазначений вирок врахований при призначенні ОСОБА_4 покарання 22.01.2009 року.

Наявність непогашеної судимості у ОСОБА_7 вказує на існування ризиків передбачених п. 5 ст. 177 КПК України, а саме про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_4

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту доведено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк від 4 до 8 років і в суді доведено, що ОСОБА_7, перебуваючи на волі, може вчинити нове правопорушення, то щодо нього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме молодий вік ОСОБА_4, наявність в нього родини, з врахуванням того, що досудовим слідством не доведено відсутність в нього роботи, можна прийти до висновку, що застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є виправданим, оскільки попередня поведінка ОСОБА_4 свідчить про те, що зазначені фактори не були стримуючими для нього раніше.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину з застосуванням насильства та погрозою його застосування щодо осіб похилого віку, то підстав для визначення розміру застави в кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів з утриманням в СІ УДПтС України в Рівненській області.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 29.12.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області протягом пяти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя Назарук В.А.