Справа № 682/3829/13-к
Провадження № 1-кп/682/170/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2013 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.,

прокурора Шуль І.М.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0001182 щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що восени 2013 року, в денний час, перебуваючи на території смітєзвалища, що розташоване поблизу с. Крупець Славутського району,під час пошуку скляних пляшок, знайшов саморобний пристрій, який згідно висновку експерта № 109-Б від 20.11.2013 р. є гладко ствольною нестандартною вогнепальною зброєю та є обрізом, виготовленим саморобним способом із мисливської одноствольної куркової рушниці 16 калібру моделі "ЗК" виробництва Іжевського механічного заводу, 1956 року випуску, шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 280мм і виготовлений саморобним способом, серійні номери знищені, придатний до проведення пострілів, та не маючи відповідного дозволу, переніс в будинок АДРЕСА_1, де проживає, та зберігав без передбаченого законом дозволу.

19.11.2013 року, працівниками міліції під час проведення санкціонованого огляду житлового будинку, що належить ОСОБА_1, з письмової згоди останнього, виявлено та вилучено вищевказану гладкоствольну нестандартну вогнепальну зброю, яку ОСОБА_1 зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання.

Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України (носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу).

22.11.2013 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_1 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на таких умовах: ОСОБА_1 беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Сторони погодили призначити ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочином тяжким. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.

Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують його покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв слідству, що пом'якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_1 угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від покарання з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Укладену 22 листопада 2013 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_1 угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - затвердити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання встановивши іспитовий строк 2 роки 6 місяців.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Маршал І. М.