Справа № 545/759/15-к
Провадження № 1-в/545/160/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.05.2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника адміністрації : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

засудженого : ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Янгіюль, Ташкентської області Узбекистан, громадянина України, не одруженого, раніше судимий:

· 09.08.2010 р. вироком Білогорського районного суду АР Крим за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

засудженого вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 31.05.2012 року за ст.. 307 ч. 2, 309 ч. 2, ст.. 70, 71 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

про застосування Закону України « Про амністію у 2014 році » від 08.04.2014 року, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що він засуджений вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 31.05.2012 року за ст.. 307 ч. 2, 309 ч. 2, ст. 70, 71 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Прохає застосувати до нього амністію, звільнити від відбування невідбутої частини покарання .

У судовому засіданні прокурор та представник кримінально-виконавчої установи проти задоволення заяви заперечували, вважали, що відсутні підстави для застосування до засудженого амністії. Крім того, вказали, що особова справа засудженного є дефектною за відсутності одного з вироків, за яким останній відбуває покарання, що також позбавляє суд можливості дослідити обставини справи та відповідно застосувати амністію.

Засуджений ОСОБА_7 прохав застосувати до нього ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році» та звільнити від відбування невідбутої частини покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, представника кримінально-виконавчої установи, пояснення засудженого, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява засудженого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 вироком Білогорського районного суду АР Крим від 09.08.2010 року був засуджений за ст. 286 ч. 2 КК України ( згідно ст.12 КК України є тяжким злочином ) до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Засуджений на шлях виправлення не став та під час іспитового строку вчинив нові злочини , в тому числі , умисний тяжкий злочин в сфері незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб , за що засуджений вироком Феодосійського міського суду АР Крим від 31.05.2012 року за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, ст.. 70, 71 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 8 ЗУ « Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року амністія не застосовується, зокрема, до осіб, які звільнені судом від відбуття покарання з випробуванням і до закінчення іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Крім того , амністія не може бути застосована до осіб , яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження , вчинене особою в стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів ( частина друга статті 286 КК України 2001 ).

При дослідженні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 , який відбуває покарання ще з лютого 2012 року, встановлено, що в матеріалах справи відсутній вирок Білогорського районного суду АР Крим від 09.08.2010 року, яким його було засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. У зв`язку з відсутністю вироку справа перебуває на обліку в Крюківській виправній колонії (№29) як дефектна.

Згідно повідомлення державного підприємства «Інформаційні судові системи», станом на 21 квітня 2015 року вироку Білогорського районного суду АР Крим від 09 .08.2010 року відносно ОСОБА_7 в Єдиному державному реєстрі судових рішень не знайдено. Згідно повідомлення Менської виправної колонії УДПтС України в Чернігівській області (№91) від 27.04.2015 року, де раніше засуджений відбував покарання, вирок від 09.08.2010 року також відсутній. Під час розгляду справи в суді представниками колонії вказаний вирок долучений не був . Як пояснила представник колонії ОСОБА_6 на запит колонії на даний час відповідь з Білогорського районного суду АР Крим не надійшла. У зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити вимоги ст.8 п. «є» ЗУ « Про амністію у 2014 році ».

Відповідно до ст. 10 Закону України « Про амністію у 2014 році » рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи, під час тримання в СІЗО м. Сімферополя АР Крим з 03.03.2012 року по 01.10.2012 року та з 22.11.2012 року по 19.12.2012 року ОСОБА_7 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Із 01.10.2012 року по 22.11.2012 року та з 19.12.2012 року по 24.02.2015 року ОСОБА_7 відбував покарання в Менській виправній колонії УДПтС України в Чернігівській області (№91), також характеризувався посередньо, за період відбування покарання мав 4 заохочення та 6 стягнень за порушення режиму відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого від 15.04.2015 року, наданої Крюківською виправнюї колонією УДПтС України в Полтавській області (№29) ОСОБА_7 характеризується негативно, заохочень не має , порушує режим відбування покарання. Так за порушення режиму відбуття покарання: 06.03.2015 року - з засудженим проводилась профілактична бесіда 07.03.2015 року, 29.03.2015 року - накладено стягнення, яке не знято та не погашено в установленому законом порядку. Негативну характеристику засудженого під час відбування покарання також підтвердив в судовому засіданні начальник відділення соціально- психологічної служби ОСОБА_5 .

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, вимоги Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, негативну характеристику засудженого, який має не зняте та непогашене стягнення, факт відсутності в матеріалах особової справи вироку від 09.08.2010 року, суд вважає, що до ОСОБА_7 неможливо застосувати амністію, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст. 537 КПК України, Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04. 2014 року, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1