Справа №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня
2008 року Полтавський районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді - Рябішина А.О.

при секретарі - Власовій Н.О.

з участю прокурора - Конарєвої А.А.

адвокатів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтава

справу про обвинувачення ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , українця , гр..України , з середньою освітою , студента заочної
форми навчання ХНАДБ та очної форми навчання Золотоношської технічної школи ,
не працюючого , не одруженого , не судимого

в скоєнні злочину передбаченого ст..122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И
В:

Підсудний ОСОБА_1 22 лютого 2008 року близько опівночі , перебуваючи в приміщенні
кафе «Лісок» в с.Терешки Полтавського району вул..Шевченко 1-б , на грунті раптово виниклих неприязних відносин після
виниклої словесної сварки з потерпілим ОСОБА_4. , діючи умисно , наніс два
удари кулаком в область обличчя потерпілого ОСОБА_4. заподіявши йому тілесні
ушкодження у вигляді закритого перелому кута нижньої щелепи справа через лунку
восьмого зубу на нижній щелепі справа зі зміщенням та закритого перелому тіла
нижньої щелепи зліва через лунку четвертого зубу на нижній щелепі зліва зі
зміщенням фрагментів , закритої черепно-мозкової травми , струсу головного мозку , садна шкіри
чола зліва які кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров»я.

Будучи допитаним в судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю і
підтвердив всі обставини інкримінованого йому злочину. Щиро розкаюється у
вчиненому та просить суворо його не карати.

Крім повного визнання вини підсудним його вина повністю підтверджується
показаннями потерпілого , свідків , матеріалами справи в їх сукупності.

Так потерпілий ОСОБА_4. будучи допитаним в судовому засіданні пояснив , що
підсудного він не провокував . Він раптово наніс його удар від якого він
отримав тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_5. будучи допитаним під час досудового слідства , допит якого
досліджений у судовому засіданні , підтвердив факт умисного заподіяння
потерпілому тілесних ушкоджень , зазначивши при цьому , що останній ніяким
чином не провокував підсудного , не завдавав йому ударів , не штовхав.(а.с.13).

Свідок ОСОБА_6 будучи допитаним під час досудового слідства також
підтвердив факт заподіяння підсудним тілесних ушкоджень потерпілому.(а.с.14).

Під час проведення зводин віч-на-віч з підсудним , потерпілий підтвердив
всі обставини заподіяння йому тілесних ушкоджень і ці його свідчення
узгоджуються із іншими доказами по справі в їх сукупності.(а.с.35.36).

Згідно висновку судово - медичної експертизи потерпілому ОСОБА_4. заподіяні
середньої тяжкості тілесних ушкоджень і характер та механізм цих ушкоджень
повністю співпадає із свідченнями потерпілого та іншими матеріалами справи в їх
сукупності.(а.с.21).

Проаналізувавши зібрані у справі докази суд приходить до висновку , що дії
підсудного слід кваліфікувати за ст..122 ч.1 КК України - як умисне середньої
тяжкості тілесне ушкодження , тобто
умисне ушкодження яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків , передбачених у статті
121 цього Кодексу , але таке , що спричинило
тривалий розлад здоров»я.

В судових дебатах підсудний та його адвокат заявили клопотання про
звільнення підсудного від покарання за зміною обстановки посилаючись на те , що
ними повністю відшкодована заподіяна шкода , вину підсудний визнає повністю ,
щиро розкаюється .

Потерпілий заявлене клопотання підтримав і пояснив , що заподіяна йому
шкода повністю відшкодована.

Відповідно до статті 48 КК України особу , яка вперше вчинила злочин
невеликої або середньої тяжкості , може бути звільнено від кримінальної
відповідальності , якщо буде визнано ,
що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки
вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність , або ця особа перестала
бути суспільно небезпечною.

Як вбачається з матеріалів справи підсудний вперше притягується до
кримінальної відповідальності , щиро розкаявся у вчиненому , відшкодував
заподіяну потерпілому шкоду , за період
досудового та судового слідства не притягувався до жодного виду юридичної
відповідальності. За таких обставин суд вважає , що підсудного не можна вважати
суспільно небезпечною особою.

Згідно частини 5 статті 7 КПК України суд своїм вироком може звільнити від
покарання особу , яка вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості , коли
визнає , що з урахуванням бездоганної
поведінки і сумлінного ставлення до
праці цю особу на час розгляду справи в суді не можна вважати суспільно
небезпечною.

Враховуючи , що потерпілий ОСОБА_4 надав суду заяву про відшкодування
заподіяної йому шкоди , заявлений ним цивільний позов має бути залишений без
розгляду.

З питання про стягнення з підсудного шкоди заподіяної витратами на
лікування потерпілого , суд вважає , що він підтверджений належними доказами і
тому підлягає задоволенню.

Підсудний здоровий , працездатний , примусового лікування не потребує.

Керуючись ст..ст. 323,324 КПК України,суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину передбаченого статтею 122 ч.1 КК України.

На підставі статті 48 КК України , статті 7 КПК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від покарання
за зміною обстановки.

Запобіжний захід до набрання вироком
чинності залишити попередній - підписку про невиїзд;

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора Полтавського району задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі головного фінансового
управління Полтавської ОДА для подальшого перерахування Полтавській обласній
клінічній лікарні ім..Скліфосовського
2030.76 грн..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через
Полтавський районний суд на протязі 15 днів з моменту проголошення.

Суддя:

Підпис:/вірно/