Справа №1-25/2007р.
№1-542/2006р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2007 p. Києво-Святошинський
районний суд Київської області

у складі:

Головуючого судді - І.В. Іванової

секретарі- І.В.Безпалкж

за участю прокурора -
О.М.Бистрика

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Києво-Святошинського районного суду

Київської області кримінальну
справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1,

народженого ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Київ, українця, громадянина України, що має середню освіту, одруженого,
інваліда 2 групи,
раніше судимого: 05.05.1997р. по ст.ст. 1414.2,208,42
ККУ до 2 р. п/в; -28.05.1999р. К.-Святошинським райсудом Київської
обл. по ст.140
ч.З ККУ до 3 р. 6 міс. п/в;
12.09.2002р. звільнився по відбуттю; який проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 187
КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2006 року
близько 20 години
30хв. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою вчинення
нападу та заволодінням чужим майном, прийшов на подвір'я будинку по АДРЕСА_2,
де вчинив напад на потерпілу ОСОБА_2, в процесі якого став вимагати в
потерпілої гроші, погрожуючи застосуванням кухонного ножа, який він приніс з
собою, направивши лезо ножа в напрямку живота потерпілої. ОСОБА_2, сприйнявши
погрозу застосування ножа як реальну, передала ОСОБА_1 гроші в сумі 200 гривень.
Заволодівши грошима ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, чим заподіяв
потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на

загальну суму 200 грн. Викраденими
грошима розпорядився за власним розсудом.

Допитавши підсудного, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що винність
підсудного у вчиненні злочину доведена і підтверджується сукупністю наступних
доказів досліджених судом.

Підсудний ОСОБА_1
визнав свою винність у вчиненні розбою та розповів, що 29.05.2006 року близько 16 год. до нього додому прийшов
знайомий ОСОБА_3, який
напередодні викрав в нього мобільний телефон та пообіцяв повернути. З ОСОБА_3
вони вжили горілку, і він спитав коли той віддасть йому гроші за телефон, але
ОСОБА_3 відповів, що грошей немає і сказав, щоб ОСОБА_1 прийшов до нього додому
і бабуся останнього віддасть гроші. Близько 20 год.20 хв. він вийшов з дому та пішов до ОСОБА_3. Прийшовши до
нього додому почав кликати ОСОБА_3,
але той не виходив. Тоді він зайшов у двір, в якому була ОСОБА_2 (бабуся ОСОБА_3) та сказав, що
йому потрібні гроші. ОСОБА_2 сказала, що ОСОБА_3
немає вдома і почала його виганяти з подвір'я та сказала, що грошей не
дасть. Потім він дістав із лівого рукава верхнього одягу кухонного ножа з
пластмасою ручкою, який в нього був з собою й показавши їй ножа він знову почав
вимагати в неї гроші і вона дістала з кишені гроші в сумі 200 гривень і віддала
їх ОСОБА_1. Після чого, ОСОБА_1
поїхав в м. Київ та витратив гроші на власні потреби.

Запевнив суд, що розкаюється та в подальшому ніяких злочинів вчиняти не
буде, обіцяє виправитись.

Винність підсудного також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_2,
оголошених в судовому засіданні (а.с. 8-9),
яка показала, що 29.05.2006
року близько 20 год.30
хв. на подвір'я її будинку прийшов наглядно знайомий СОСОБА_1 і почав вимагати
в неї гроші. Вона відповіла, що грошей в неї немає та щоб він вийшов з двору.
Тоді СОСОБА_1 із-за пазухи витягнув ножа та приблизив його до неї в область живота. Тримаючи ножа почав знову
вимагати гроші. Потерпіла злякалася і дістала з кишені гроші в сумі 200 гривень
та віддала йому їх. Взявши гроші він вийшов з двору та пішов у невідомому
напрямку. Заявила цивільний позов і просила стягнути з підсудного кошти у сумі 200 грн.

2

Свідок ОСОБА_3,
покази якого також були оголошені в судовому засіданні (а.с. 25,

59), показав,
що 29.05.2006 року
приблизно о 16 години
він прийшов додому до ОСОБА_1,

де вони разом
вживали спиртні напої, потім грали в карти та розмовляли. Після чого приблизно
о

19 годині ОСОБА_3 пішов додому.
Прийшовши додому, він вирішив піти на автозаправну станцію, щоб попити пива, що
і зробив. Додому ОСОБА_3
повернувся о 23 годині і
зразу ліг спати. Про те, що сталося ввечері він дізнався зранку 30.05.2006 р. від своєї
бабусі ОСОБА_2. Також ОСОБА_3
показав, що боргу перед ОСОБА_1
немає.

Крім того винність підсудного підтверджується наступними
доказами, зібраними в ході досудового слідства, які досліджені судом та
містяться в матеріалах справи, а саме: -
заявою потерпілої /а.с. 2/
про прийняття мір до ОСОБА_1,
який заволодів її грошима у сумі 200
грн.; -протоколом
огляду місця події /а.с.4/, яким встановлено місце події-подвір'я будинку АДРЕСА_2; явкою з
повинною ОСОБА_1/а.с.5/; -
протоколом очної ставки між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 /а.с. 60/; та іншими
матеріалами справи.

При таких обставинах суд вважає, що винність підсудного у вчинені злочину
доведена і знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, дії підсудного
правильно кваліфікувати по ст.187 ч.1 КК України, тобто як напад з метою
заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства,
небезпечного для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, що ОСОБА_1, будучи раніше
судимим вчинив тяжкий злочин, визнав свою провину, щиросердно покаявся у
вчиненому, за місцем проживання характеризується посередньо.

До обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить каяття у вчиненому та
сприяння розкриттю злочину, так як підсудний одразу ж визнав протиправність
своєї поведінки і допомагав слідству.

До обставин, що обтяжують покарання підсудного суд
відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням викладеного та за наявності декількох
обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, з урахуванням особистості підсудного, який є інвалідом 2 групи, суд
вважає за можливе призначити підсудному покарання в виді позбавлення волі у
межах санкції статті, звільнивши його водночас від відбування призначеного
покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 задовольнити. Судові витрати по справі
відсутні. Долю речових доказів вирішити у відповідності зі ст. 81 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 323
і 324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч.1 ст. 187 КК
України і за цим законом призначити покарання у виді 3 (трьох) років
шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76
КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання,
якщо він протягом 2 років не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: -повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з тримання
під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варту в залі суду.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_2 - 200 (двісті) грн.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його
проголошення в апеляційний суд Київської області через Києво-Святошинський райсуд Київської
області.

СУДДЯ /підпис/

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО