Справа № 736/1038/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/340/2015
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження, зареєстрованих в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 42.013.260.150.000.013, за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року , постановлений щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого на посаді майстра РБД ПАТ обленерго, не одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ознаками кримінальних правопорушень та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді 1 року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 1 рік та без спеціальної конфіскації;

- за ч. 2 ст. 364 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 2 роки зі штрафом у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. та без спеціальної конфіскації.

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 2 роки зі штрафом у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. та без спеціальної конфіскації.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік і з покладенням обов`язків:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_6 , на користь держави, судові витрати, а саме:

- 982 грн. 80 коп. за проведену почеркознавчу експертизу;

- 11754 грн. за будівельно-технічні експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Не погодившись з вироком місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить його скасувати та ухвалити новий і призначити ОСОБА_6 покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 364 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 3 роки із штрафом у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн..

На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді обмеження волі строком на 4 роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням адміністративно-розпорядчих функцій строком на 3 роки зі штрафом у виді 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.. У решті даний вирок залишити без змін. Вважає що вирок місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості. Зазначає, що вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення мають підвищену суспільну небезпеку, оскільки завдали тяжких наслідків інтересам держави у виді необґрунтованої оплати робіт коштами з державного бюджету в сумі 154 тис. 646 грн. 54 коп.. Відповідно до абзацу 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» (діючого на момент вчинення злочину, та на сьогоднішній день), корупція це, зокрема, використання особою, зазначеною в частині 1 ст. 4 цього Закону, наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб. В силу положень ч. 1 ст. 4 вказаного вище закону, ОСОБА_6 належить до даної категорії осіб. Кошти, отримані ТОВ «Белактріс» за фактично не виконані роботи та не поставлене устаткування, згідно з абзацом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», є неправомірною вигодою. Відповідно до абзацу 4 зазначеної вище статті, корупційне правопорушення умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 4 цього Закону, за яке установлено, зокрема, кримінальну відповідальність. Тому, фактично ОСОБА_6 вчинено корупційне кримінальне правопорушення, яке таким і вважалось на момент вчинення злочину, не зважаючи на те, що на той час дане поняття було відсутнє у КК України. Також у мотивувальній частині вироку суд першої інстанції зазначив, що вина обвинуваченого доведена повністю і його дії кваліфіковані органами досудового розслідування правильно. Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено, обвинувачений вину визнав частково. Зазначив, що судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Санкція ч. 1 ст. 366 КК України передбачає покарання у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Таким чином, зазначення слів «Без спеціальної конфіскації» у резолютивній частині оскаржуваного вироку при призначенні покарання за даною статтею КК України ОСОБА_6 є незаконним, суперечить вимогам КК України та тягне за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачений ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду і просить змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ст. 367 КК України та звільнити його відповідно до ст. 47 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруку колективу. Вважає, що суд фактично за одне і те ж діяння визнав його винуватим у скоєнні двох кримінальних злочинів і кваліфікував одне і теж його діяння за двома статтями Кримінального кодексу України. Зазначив, що акт приймання виконаних робіт Ф. № КБ 2 в № 2-12 відповідно до діючого законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України № 668 від 1 серпня 2005 року «Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві» складається підрядником, підписується посадовою особою підрядника, завіряється печаткою підрядника і передається для прийняття замовнику. Замовник позбавлений можливості вносити до акту Ф. № КБ 2 в № 2-12 будь-які відомості, він може тільки прийняти або не прийняти зазначені в акті роботи. Таким чином він як представник замовника до акту Ф. № КБ 2 в № 2-12 не вносив і не міг внести ніяких відомостей про те, що будівельні роботи по реконструкції вказаного садка виконані в повному обсязі. Також при розгляді справи наявність у нього умислу, корисливого мотиву, особистої або якоїсь заінтересованості у вчиненні дій в інтересах підрядника взагалі не перевірялась. Стороною обвинувачення щодо підтвердження наявності таких складових частин об`єктивної сторони даного злочину ніяких доказів надано не було. Відповідно до ст. 62 Конституції України та ст. 373 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Так, дійсно ним був підписаний акт приймання виконання будівельних робіт за грудень 2012 року по реконструкції дитячого садка по АДРЕСА_2 . Але він не мав ніякого корисливого мотиву, ніяких особистих інтересів. Зазначив, що він ніяким чином не пов`язаний з посадовими особами підрядника, щоб в їх інтересах вчиняти якісь дії. Це сталось не умисно, а в зв`язку з тим, що він неналежно виконав свої службові обов`язки в зв`язку з несумлінним до них ставленням. Він повірив без належної перевірки підряднику, що ним всі роботи виконані. Суду, стороною захисту було надано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруку та надано для приєднання до матеріалів кримінального провадження протокол загальних зборів трудового колективу від 21 листопада 2014 року та поруку. Але дане клопотання судом розглянуто не було, тому що у вироку суду щодо вирішення цього питання відсутнє будь-яке посилання та вмотивоване рішення.

Місцевим судом ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за те, що він, з 05.12.2011 року, обіймаючи посаду заступника начальника управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації, являвся державним службовцем 11 рангу 6 категорії класифікації посад, в посадові обов`язки якого, згідно посадової інструкції затвердженої начальником УКБ ЧОДА, відносилось, зокрема здійснення технічного нагляду за будівництвом, перевірка обсягу виконаних робіт, контроль відповідності обсягів та якості виконаних робіт проектно - кошторисній документації, технічним умовам і стандартам забезпечення дотримання законодавства в галузі будівництва та був наділений організаційно-розпорядчими функціями, а відтак являвся службовою особою.

ОСОБА_6 будучи службовою особою, умисно вніс до офіційного документа завідомо неправдиві відомості, достовірно знаючи про те, що внесена до документа інформація частково не відповідає дійсності.

Зокрема, в грудні місяці 2012 року, ОСОБА_6 , вніс до акту Ф. № КБ-2в, № 2-12, затвердженого наказом Мінрегіонбуд України від 4 грудня 2009 року № 554, "Приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року по реконструкції дитячого садка по АДРЕСА_2 ", відомості про те, що нібито будівельні роботи, по реконструкції вказаного садка виконані в повному обсязі, який підписав, завірив печаткою та на якому зазначив "Обсяг робіт перевірено". Але фактично до цього часу роботи вказані в даному акті не виконані та устаткування не установлено.

Також, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, достовірно знаючи, що відповідно до п. 5 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007 року, особи, що здійснюють технічний нагляд проводять перевірку наявності документів, які підтверджують якісні характеристики конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання, що використовується під час будівництва об`єкта та посадової інструкції, здійснення технічного нагляду за будівництвом, перевірка обсягу виконаних робіт, контроль відповідності обсягів та якості виконаних робіт проектно - кошторисній документації, технічним умовам і стандартам забезпечення дотримання законодавства в галузі будівництва, умисно, в інтересах третіх осіб, а саме ТОВ "Белактріс", використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, з метою перерахунку бюджетних коштів за проведені роботи на рахунки вказаного підприємства поставив в акті Ф. № КБ-2в, № 2-12, затвердженої наказом Мінрегіонбуд України від 4 грудня 2009 року № 554, "Приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року по реконструкції дитячого садка по вул. Шевченка, 89 в с. Козилівка, Корюківського району, Чернігівської області" свою резолюцію "Обсяг робіт перевірено", яку скріпив своїм підписом та печаткою, чим спричинив тяжкі наслідки державі на суму 154 тис. 646 грн. 54 коп.

Як встановлено з вказаних в акті робіт, не проведені монтажні роботи зазначені у наступних позиціях: "Розділ. Монтаж обладнання" - п. 1 монтаж 2-х електроплит (вартість роботи становить 157 грн.); п. 2 монтаж м`ясорубки (вартість роботи 207 грн.); п. 3 монтаж машини пральної автоматизованої (вартість роботи 579 грн.); п. 4 монтаж шафи холодильника (вартість роботи 355 грн.). Загалом по розділу монтажу робіт, вартість робіт склала в сумі 1298 грн..

Не проведені роботи та не поставлено матеріал по огородженню території зазначені в наступних позиціях: п. 174 улаштування воріт двостулкових з установленням залізобетонних стовпів без фундаментів (вартість роботи складає 576 грн.); п. 175 не поставлено стовпчиків для огорожі залізобетонні марки С5А серії 3,017-1(Ф24) (вартість матеріалу становить 931 грн.); п. 176 виготовлення панелей або рам для панелей воріт (вартість робіт становить 689 грн.); п. 177 не поставлено сталевих кріпильних елементів з швелерів та кутиків (вартість матеріалу становить 2197 грн.); п. 178 не поставлено сітки дротяної плетеної з квадратними чарунками оцинкована, номер 45, номінальний діаметр дроту 2,5 мм (вартість матеріалу становить 188 грн.); п. 179 олійне фарбування білилами з додаванням кольору грат, рам, труб діаметром менше 50 мм (вартість робіт становить 115 грн.); п. 180 улаштування хвіртки з установленням стовпів металевих (вартість робіт становить 498 грн.); п. 181 не поставлено стовпчиків для огорожі залізобетонні марки С5А серія 3,017-1 (Ф24) (вартість матеріалу становить 466 грн.); п. 182 виготовлення панелей або рам для панелей хвірток (вартість робіт становить 181 грн.); п. 183 не поставлено сталевих кріпильних елементів з швелерів та кутиків (вартість матеріалу становить 593 грн.); п. 184 не поставлено сітки дротяної плетеної з квадратними чарунками оцинковану, номер 45, номінальний діаметр дроту 2,5 мм (вартість матеріалу становить 35 грн.); п. 185 олійне фарбування білилами з додаванням кольору грат, рам, труб діаметром менше 50 мм (вартість роботи становить 22 грн.). Загалом по підрозділу огородження території вартість робіт та матеріалів склала в сумі 6491 грн.

За розділом устаткування не поставлені наступні речі, а саме: п. 1 сушка білизни в кількості 1 шт. (вартістю 250 грн.); п. 2 холодильник в кількості 1 шт. (вартістю 8359,08 грн.); п. 3 електром`ясорубка Everest ТС 8 в кількості 1 шт. (вартістю 3803,23 грн.); п. 4 мийка, кухонна в кількості 2-х шт. (загальною вартістю 751,66 грн.); п. 5 мийка, кухонна 600х600х450 в кількості 1 шт. (вартістю 1397 грн.); п. 6 машина пральна КП-017 в кількості 1 шт. (вартістю 8631,27 грн.); п. 7 плита електрична в кількості 2-х шт. (загальною вартістю 2620,04 грн.); п. 8 контейнер з кришкою для збору сміття та відходів в кількості 1 шт. (вартістю 1095 грн.); п. 9 шафа медична в кількості 1 шт. (вартістю 2554 грн.); п. 10 лава в кількості 4-х шт. (загальною вартістю 660 грн.); п. 11 шафа для одягу в кількості 6-ти шт. (загальною вартістю 6680,58 грн.); п. 12 стіл дитячий чотиримісний в кількості 10-ти шт. (загальною вартістю 2121,30 грн.); п. 13стіл робочий з бортом та полицею в кількості 1 шт. (вартістю1835 грн.); п. 14 стілець м`який в кількості 10-ти шт. (загальною вартістю 4622,20 грн.); п. 15 стілець дитячий в кількості 40-ка шт. (загальною вартістю 3280,40 грн.); п. 16 шафа для роздягання в кількості 40-ка шт. (загальною вартістю 16800 грн.); п. 17 стелаж для посуду в кількості 1 шт. (вартістю 540 грн.); п. 18 стелаж кухонний в кількості 3-х шт. ( загальною вартістю 1050 грн.); п. 19 шафа-стелаж в кількості 2-х шт. (загальною вартістю 1890 грн.); п. 20 шафа для вбирального інвентарю в кількості 2-х шт. (загальною вартістю 1600 грн.); п. 21 шафа книжкова в кількості 5-ти шт. (загальною вартістю 8404,05 грн.); п. 22 стіл письмовий в кількості 3-х шт. (загальною вартістю 2896,95 грн.); п. 23 ліжко дитяче в кількості 40-ка шт. (загальною вартістю 30000 грн.); п. 24 кушетка медична в кількості 1 шт. (вартістю 1129 грн.); п. 25 шафа для сипучих та хлібобулочних продуктів в кількості 2-х шт. (загальною вартістю 6130 грн.); п. 52 мийка кухонна двійна в кількості 4-х шт. (загальною вартістю 1982,36 грн.). Загалом по розділу устаткування не поставлено речей на суму 121 тис. 83 грн. 12 коп.

Загальна вартість недовиконаних робіт та не поставленого устаткування склала в сумі 128 тис. 872 грн. 12 коп., з урахуванням ПДВ (20%) сума склала 154 тис. 646 грн. 54 коп., які в подальшому були необґрунтовано оплачені коштами з державного бюджету.

Заслухавши доповідача, прохання прокурора, захисника і обвинуваченого задовольнити їхні апеляційні скарги і відмовити у задоволенні апеляційної скарги супротивної сторони, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів підстав для їх задоволення не знаходить.

В апеляційному суді обвинувачений, прохаючи задовольнити його апеляційну скаргу, по суті не заперечував фактичні обставини справи та лише пояснив, що з попереднього місця роботи звільнився, а тому не просить про передачу його на поруку.

З матеріалів кримінального провадження видно, що умисні дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначених у вироку діянь відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по с праві та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга прокурора, бо обвинувачений особисто матеріального зиску не мав, на сьогодні в судовому порядку вирішується питання повернення надлишково сплачених бюджетних коштів. А посилання прокурора в апеляційній скарзі, що фактично ОСОБА_6 вчинено корупційне кримінальне правопорушення, яке таким і вважалось на момент вчинення злочину, не зважаючи на відсутність на той час даного поняття у КК України, взагалі не просто не ґрунтується на законі, а є безграмотним в правовому розумінні.

При обранні виду та міри покарання, місцевий суд прийняв до уваги ступінь тяжкості скоєного, особу обвинуваченого який за місцем роботи характеризується виключно позитивно, має ряд заохочень, раніше не судимий, по суті визнав вину.

Покарання призначено обвинуваченому в межах санкцій інкримінованих статей КК України, відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого ним, даним, що характеризують його особу і є достатнім та справедливим, тому підстав для зміни вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора і обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4