У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України

у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Вус С.М.,

за участю прокурора Морозової
С.Ю.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 2 жовтня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Черкаської області на вирок Шполянського районного суду
Черкаської області від 12 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
та жителя м. Шпола Черкаської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 366 КК України до сплати штрафу у розмірі 510 грн.

В апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано
винуватим та засуджено за те, що він, працюючи з 1 лютого по 30 квітня 2006
року за трудовою угодою та будучи службовою особою, наділеною організаційно -
розпорядчими функціями, відповідно до п.п.1,3, п. 32 “Порядку здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті загального користування”,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року №
143, 19 лютого 2006 року на території автобусної станції м. Шпола Черкаської
області, не провівши перевірки транспортного засобу “Форд-Транзіт” та
достовірно не знаючи, чи є ОСОБА_2 приватним підприємцем, склав акт про
порушення нею порядку і умов організації перевезень пасажирів та багажу
автомобільним транспортом і умисно вніс до нього завідомо неправдиві відомості
про проведення ним такої перевірки та
встановлення порушень вимог п.п. 2, 5 ст.69 Закону України “Про автомобільний
транспорт” з боку приватного підприємця
ОСОБА_2 за допомогою водія ОСОБА_3.

Внесені ОСОБА_1 до складеного ним
акту дані не відповідали дійсності, оскільки встановлено, що ОСОБА_2 не була
суб'єктом підприємницької діяльності, перевезення пасажирів водієм ОСОБА_3 19
лютого 2006 року не здійснювалося, а перевірка транспортного засобу на
території автобусної станції м. Шпола не проводилося.

У касаційному поданні прокурор вказує на те, що суд неправильно
застосував кримінальний закон, оскільки санкція ч. 1 ст. 366 КК України
передбачає обов'язкове додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати
певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років. Не призначення
цього покарання можливе лише за умови застосування ст. 69 КК України.
Посилаючись на те, що у справі наявні підстави для застосування цього закону,
просить вирок щодо засудженого змінити, ухваливши рішення про призначення
ОСОБА_1 покарання з застосуванням ст. 69
КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення прокурора Морозової С.Ю., яка підтримала касаційне подання,
перевіривши матеріали справи, обговоривши наведені у поданні доводи, колегія
суддів вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчинені злочину, за який його
засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, вони є
правильними, і у касаційному поданні не оспорюються. Його дії кваліфіковані
правильно.

Твердження у касаційному поданні про
те, що суд, в порушення вимог закону, при призначенні ОСОБА_1 покарання за ч. 1
ст. 366 КК України не призначив додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю заслуговують на увагу.

Відповідно до роз'яснень п. 8 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року “Про практику призначення
судами кримінального покарання”, суд може не призначити додаткове покарання,
передбачене санкцією статті Особливої частини КК, як обов'язкове з підстав,
зазначених у ч. 1 ст. 69 КК України.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений вперше
притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, щиро
розкаявся. З урахуванням зазначених обставин, а також те, що у касаційному
поданні не ставиться питання про м'якість призначеного засудженому покарання,
колегія суддів вважає за можливе вирок щодо ОСОБА_1 змінити, призначивши йому
покарання за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, та не
призначаючи за цією статтею додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю
строком на 3 роки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання заступника прокурора Черкаської області
задовольнити.

Вирок Шполянського районного суду Черкаської області від
12 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1 змінити.
За ч. 1 ст. 366 із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді штрафу в
розмірі 510 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

У решті вирок залишити без зміни.

Судді:

Міщенко С.М. Вус С.М. Глос Л.Ф.