АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/105/15 Справа № 183/414/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006722, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 01.10.2003 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, 304, 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 30.05.2005 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 391, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.07.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;

- 05.10.2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 05.09.2013 року.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого: ОСОБА_9 ,
Встановила:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2014 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України на 8 років позбавлення волі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальних збитків - 4.830 грн. 69 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50.000 грн.

В апеляційних скаргах та доповненнях до них:

- захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вважає вирок незаконним і просив його скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю кримінального правопорушення. Вважає, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги деякі обставини, що свідчать про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а саме те, що між показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 і свідка ОСОБА_12 є суттєві розбіжності. Крім того, суд послався на психологічний стан обвинуваченого під час та після скоєння злочину, однак при цьому не було проведено психологічної експертизи ні обвинуваченому, ні потерпілому, а тому вважає, що судом допущена однобічність та неповнота судового розгляду. Посилається, що між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_10 була бійка та згідно медичного обстеження у ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження, що свідчить про те, що дії потерпілого та інших були протиправними відносно ОСОБА_7 .. Вказані обставини, на його думку, судом до уваги прийняті не були. Вважає, що ніхто зі свідків не визнав, що саме він спричинив ножове поранення, що його було побито, а ніж не знайдено. Таким чином вважає, що в діях обвинуваченого відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України;

Обвинувачений ОСОБА_7 також вважає вирок незаконним і просив його скасувати та закрити кримінальне провадження, приводить аналогічні доводи. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на порушення норм КПК при проведенні досудового слідства, однобічність та неповнота судового розгляду. Вважає,що суд безпідставно послався на докази потерпілого та на ОСОБА_12 , який ніби-то надав неправдиві свідчення, а також посилається на те, що свідок ОСОБА_11 також не вказував, що саме він спричинив потерпілому вказані ушкодження. Вважає. що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляцію:
- потерпілий ОСОБА_9 просив залишити апеляційні скарги обвинуваченого та захисника без задоволення, а вирок, як законний, без змін. Вважає, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі нічим не обгрунтовані,а суд першої інстанції дав належну правову оцінку його показанням та показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .. Суперечності в показах свідків ОСОБА_14 та засудженого ОСОБА_7 не мають суттєвого впливу на об`єктивність показань потерпілого та свідків, даних в судовому засіданні. Вважає,що вину ОСОБА_7 у скоєному повністю доведено.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за скоєння злочину за таких обставин.

Близько 03.00 години 27 жовтня 2013 року ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, прийшли на автобусну зупинку, розташовану поблизу КЗ «Новомосковська центральна районна лікарня» по вул. Радянська, 238, де зустріли раніше не знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . В ході розмови між ними виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_15 .. Коли ОСОБА_7 дістав з кишені своєї куртки ніж,то ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 , побачивши його та відчувши загрозу їхньому здоров`ю, почали тікати в різні боки. ОСОБА_9 побіг в бік кафе «Династія», а ОСОБА_11 в бік Аграрного колледжу, ОСОБА_9 , не добігаючи до кафе «Династія», побачив, що ОСОБА_7 побіг у той бік, куди побіг ОСОБА_11 , після чого він з метою допомогти ОСОБА_11 розвернувся та побіг у бік Аграрного коледжу. Коли ОСОБА_9 наздогнав ОСОБА_7 біля Аграрного колледжу, то в цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 ..

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_7 наніс один удар ножем в область правої частини грудної клітини ОСОБА_9 , від якого останній впав на землю. В цей час ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, користуючись тим, що ОСОБА_9 знаходиться на землі та не має можливості чинити опір, підійшов до ОСОБА_9 та наніс йому другий удар ножем в область лівого плеча. В результаті він спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення правої грудної клітини і животу з ушкодженням правої легені, діафрагми, правої частки печінки, брижі товстого кишковика, яке супроводжувалося надходженням повітря у праву плевральну порожнину (пневмоторакс) і кровотечею у черевну порожнину, які по ступеню тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та тілесного ушкодження у вигляді різаної рани в області лівого плеча, та яке відноситься до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. Після цього, вважаючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 , доведеним до кінця, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти доводів викладених в апеляційних скаргах захисника та в його інтересах обвинуваченого і вважав вирок суду законним та обґрунтованим,просив апеляційні скарги залишити без задоволення,а вирок суду без змін, доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 , які просили вирок суду скасувати; думку потерпілого ОСОБА_9 , який прохав вирок залишити без змін, а апеляції без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок є законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Посилання в апеляційних скаргах захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджені зібраними у ній доказами, є необгрунтованими.

Матеріалами справи з`ясовано, що судове слідство у ній проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях потерпілого ОСОБА_10 ,свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_9 , він, ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та інші знаходились в кафе «Династія». Близько 02.00 години 27.10.2013 року він та ОСОБА_11 вийшли з кафе та пішли на зупинку, щоб їхати додому. До них з протилежної частини дороги підійшли 2 чоловіки та запропонували їхати разом, щоб було дешевше, на що вони погодилися. Один з чоловіків, той що стояв поряд з ним, як зясувалось пізніше ОСОБА_7 ,став проявляти до нього агресію. Між ними спочатку виникла сутичка, яка перейшла у бійку. В цей час ОСОБА_11 крикнув йому, що треба тікати, бо у ОСОБА_7 ніж. ОСОБА_11 побіг у бік міста, чоловіки побігли за ним, він також побіг в той же бік. Останнє, що він пам`ятає це те, що наздогнав чоловіків. Прийшов до свідомості тільки в лікарні. Моменту нанесення йому ударів ножем він не пам`ятає, але зі слів ОСОБА_18 знає,що ніж був у ОСОБА_7 . За весь час перебування їх у кафе, ніяких конфліктів, суперечок чи бійок не було. З показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що близько 02.00 години 27.10.2013 року він з ОСОБА_7 після роботи приїхали до кафе «Удача», де вживали алкогольні напої. Коли вони знаходились на вулиці, то він побачив, що ОСОБА_7 наніс удар ножем в область живота хлопцеві, як зясувалось пізніше ОСОБА_9 ..Після другого удару нанесеного обвинуваченим потерпілому, що лежав на землі, він намагався забрати ніж у ОСОБА_7 , але останній кричав, що всіх уб`є.

Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях потерпілого, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , перевіркою матеріалів провадження, не виявлено.

Посилання в апеляційній скарзі захисника та обвинуваченого про те, що ніхто зі свідків не визнав, що саме обвинувачений спричинив поранення ножем, а із-за того, що ніж не знайдено,то вину обвинуваченого не доведено, колегія суддів визнає такими, що суперечать встановленим судом доказам. Адже вказаними вище поясненнями свідка ОСОБА_12 встановлено, що саме ОСОБА_7 двічі ударив ножем потерпілого, а згідно висновків експертів, саме одязі обвинуваченого та одязі потерпілого відповідно було знайдено наявність слідів крові. Тому той факт, що ніж, який викинув після скоєння злочину ОСОБА_7 ,не було знайдено,та із-за темряви деякі обставини скоєного мають незначні розбіжності в показах потерпілого, свідків, не впливають на правильність та повноту висновків суду, що саме обвинувачений скоїв даний злочин. Посилання в апеляції захисника на те, що по справі не було проведено психологічної експертизи обвинуваченому, потерпілому, що, на думку апелянта є підставою для скасування вироку, є безпідставним, остільки перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 діяв свідомо, та з неприязнених відносин до потерпілого, навмисно двічі вдарив його ножем, фактичні обставини скоєного встановлені повно та об`єктивно. Будь-яких сумнівів, що обвинувачений, чи потерпілий поводились неадекватно, перевіркою матеріалів провадження не виявлено,в зв`язку з чим підстав для задоволення доводів апеляції ,- не вбачається.

Крім вищенаведеного, вина ОСОБА_7 встановлена також протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.10.2013 року від потерпілого ОСОБА_9 про те, що невідома особа спричинила йому тілесні ушкодження (а.п. 66); протоколом огляду місця події від 27.10.2013 року, в ході проведення якого оглянуто кафе «Удача» (а.п. 67-75); протоколом огляду речей від 27.10.2013 року, добровільно виданих потерпілим ОСОБА_9 , на яких встановлені пошкодження та сліди крові(а.п. 75-81); протоколом огляду місця події від 27.10.2013 року, в ході якого оглянута місцевість біля Новомосковського коледжу та встановлені сліди крові (а.п. 82-88). Згідно висновку судово-медичної експертизи № 543-к від 04.11.2013 року, кров ОСОБА_7 належить до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за серологічною системою АВО(а.п. 130). Висновком судово-медичної експертизи № 545-к від 04.11.2013 року підтверджено, що кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за серологічною системою АВО (а.п. 132). Також висновком судово-медичної експертизи № 932 від 20.11.2013 року встановлено, що на листі з дерева встановлена наявність крові людини з антигенами А і Н та ізогемаглютинін анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 , а також можливість домішки в цьому сліді від ОСОБА_7 (а.п. 105-106); а висновком судово-медичної експертизи № 933 від 20.11.2013 встановлено, що на марлевих тампонах зі змивами речовини бурого кольору, які були вилучені у ОСОБА_7 , встановлена наявність крові людини групи А з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає походження її від потерпілого ОСОБА_9 (а.п. 107-109). Крім цього, висновками судово-медичної експертизи № 935 від 26.11.2013 року встановлено, що на куртці, джинсових штанях, двох фрагментах футболки, шапці та парі ботинок встановлена наявність крові людини з антигенами А і Н, що не виключає можливості присутності у них крові ОСОБА_9 , а також домішки крові ОСОБА_7 (а.п. 116-119), а висновками судово-медичної експертизи № 936 від 26.11.2013 встановлена в деяких слідах на куртці, джинсових штанях, светрі, кофті та парі кросівок, вилучених у ОСОБА_7 , наявність крові людини як потерпілого ОСОБА_9 , так і ОСОБА_7 (а.п. 120-124). Згідно заключення СМЄ тілесні ушкодження у ОСОБА_9 у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітини і животу з ушкодженням правої легені, діафрагми, правої частки печінки, брижі товстого кишковика, яке супроводжувалося надходженням повітря у праву плевральну порожнину (пневмоторакс) і кровотечею у черевну порожнину, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, заподіяні колото-різаними предметами, можливо ножем(а.п. 137-138). Також вину ОСОБА_7 у скоєному встановлено речовими доказами(а.п. 163 - 166).

Суд у вироку надав правильну оцінку зібраним доказам, які є належними, допустимими, достовірними і скоєне обвинуваченим вірно кваліфікував за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а доводам апелянтів про непричетність ОСОБА_7 до скоєння даного злочину, суд надав критичну оцінку.

Перевіркою матеріалів провадження також встановлено, що ОСОБА_7 був забезпечений кваліфікованим адвокатом і йому надавалась юридична допомога, проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку органів досудового розслідування, прокурора і суду вивченням матеріалів кримінального провадження не виявлено.

З журналу судового засідання та технічного запису вбачається, що судове слідство проведено повно, об`єктивно та всебічно, ретельно перевірено всі доводи апелянтів, в тому числі і наведені в апеляціях обвинуваченого та захисника. Тому доводи обвинуваченого, захисту про порушення норм КПК України. є необґрунтованими.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого,який є неодноразово судимим, скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною та правильно прийшов до висновку про призначення покарання обвинуваченому в розмірі 8 років позбавлення волі, яке за своїм видом та розміром є справедливим та достатнім для його виправлення, попередження скоєння нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для зміни чи скасування вироку, колегією суддів, не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровськоїї області від 25 вересня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_7 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4