Справа № 11-924
суді 1-ї інстанції Нечипорук Л.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого-судді
Старинця Ю.В.

суддів: Зайцева
В.А., Вашук В.П.,

за участю
прокурора Заброцької Л.О.,

захисника-адвоката
ОСОБА_1 розглянула 20 грудня 2007 року у відкритому судовому засіданні у
м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Староміського районного суду
м. Вінниці від 17 жовтня 2007 року, згідно якого

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця та жителя
м. Вінниці, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,

уродженця та
жителя м. Вінниці,

неодруженого, непрацюючого,

раніше судимого
06.02.2006 року

Літинським
районним судом

Вінницької
області за ст. 185 ч. 1

КК України до
2-х років позбавлення волі

з іспитовим
строком на 2 роки та

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,

уродженця та
жителя м. Вінниці,

неодруженого, не працюючого,

не судимого в
силу ст.
89 КК України, засуджено
за ст.
186 ч. 2 КК України та призначено покарання:

·
ОСОБА_3 - 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст.
ст. 75, 76 КК України, звільнений від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
з покладанням на нього певних обов'язків;

·
ОСОБА_2 - 4 роки
позбавлення волі;

·
ОСОБА_4 - 4 роки позбавлення волі.

2

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточне покарання - 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Вирішена
доля речового доказу - мобільного телефону « Sony Ericsson- К 750і, якій повернутий потерпілому ОСОБА_5

Вироком
встановлено, що 21.03.2007 року близько 16-ї години
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , знаходячись на території дитячого садка по
вул. Артема в м. Вінниці, маючи умисел на заволодіння чужим
майном, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, із застосуванням погрози насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого та із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, яке виразилося у тому, що ОСОБА_2
тримав руки потерпілого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_3 в цей час обшукував кишені потерпілого ОСОБА_5 та,
подавляючи його опір, вдарив
рукою по обличчю, а ОСОБА_4 в цей час
відвів в сторону ОСОБА_6 з метою недопущення можливості допомогти захиститись
своєму товаришу ОСОБА_5, відкрито
викрали належний потерпілому мобільний телефон « Соні -Еріксон К - 750 і», вартістю 1140 грн. із сім картками, вартістю відповідно 40 та 25 грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 1205
грн.

Викраденим
майном розпорядились на власний розсуд.

На вирок суду
була подана апеляція державного обвинувача,
яка до початку апеляційного розгляду справи відкликана автором.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_2 просить
змінити вирок в частині призначеного йому покарання та, застосувавши
ст. ст. 69,
75 КК України, звільнити його
від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, основними доводами є
те, що суд не дав належної оцінки
здобутим у справі доказам щодо обставин скоєного та ролі кожного у цьому, не
врахував всіх пом'якшуючих його вину обставин.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
законність і обгрунтованість вироку та необхідність, у зв'язку з цим, залишення його в силі, виступ адвоката, якій підтримав апеляцію засудженого
ОСОБА_2 та просив змінити вирок в
частині призначеного останньому покарання,
застосувавши до нього ст. ст.
69, 75 КК України, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів дійшла
висновку про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без змін.

Вина засудженого
ОСОБА_2 у скоєному при обставинах, встановлених судом, повністю доведена сукупністю досліджених
доказів, покладених в основу вироку і
ніким не оспорюється.

3

Юридична
кваліфікація його дій за ст. 186 ч. 2 КК України дана вірно, а міра покарання призначена у відповідності
до вимог ст. 65 КК України. Суд в повній мірі врахував всі
обставини справи і дані про особу засудженого.

Отже, доводи апеляції про суворість покарання та необхідність
застосування до засудженого ОСОБА_2
ст. ст. . 69 та 75 КК України є
необгрунтованими.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а вирок Староміського районного суду м. Вінниці від 17 жовтня 2007 року стосовно
ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 - без змін.