копія/ Справа № 689/1347/15-к
ВИРОК
Іменем України
07.07.2015 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Ярмолинці кримінальне провадження №0000282, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2015 р. яке надійшло до суду з обвинувальним актом та з угодою про примирення, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Локоть Рильського району Курської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;

встановив:
20.05.2015 року близько 8 год. 30 хв. ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно викрав з господарства ОСОБА_5 , що розташоване по АДРЕСА_1 , чотири залізобетонних стовпчика огорожі СТ-18 за ціною 114,18 грн. за один, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 457,92 гривень. В подальшому викрадені стовпчики ОСОБА_6 віддав ОСОБА_7 в рахунок погашення боргу.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

17 червня 2015 р. між підозрюваним ОСОБА_8 та потерпілою ОСОБА_9 була укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодував потерпілій заподіяну шкоду, зобов"язався в рахунок відшкодування спричиненої злочином шкоди в строк до 21.07.2015 року провести роботи по приведенню присадибної ділянки ОСОБА_5 , на якій розміщувалися залізобетонні стовпчики, в попередній стан. Сторони погодили призначити ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення покарання у виді 80 годин громадських робіт. При цьому, сторони угоди під розписку ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону суд враховує, що погоджені сторонами вид та розмір міра покарання відповідають санкції ч. 1 ст. 185 КК України, сторони угоди підтвердили факт добровільності її укладення та примирення між собою. Підстави, передбачені у ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди з матеріалів справи та пояснень сторін не вбачаються. При цьому, суд враховує, що на дату укладення такої угоди обвинувачений вчинив фактичні дії, спрямовані на виконання угоди та відшкодування завданої шкоди, повернувши вкрадене майно.

В судовому засіданні з`ясовано цілковите розуміння обвинуваченим його права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має праваомовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. З`ясовано також цілковите розуміння потерпілим наслідків затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 також висловила думку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Узгоджене угодою про примирення покарання для обвинуваченого визначене в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.

Також судом з"ясовано, що потерпіла ОСОБА_9 повністю усвідомлює наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення Делику узгодженого сторонами покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд вважає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_8 не встановлено.

Речових доказів по справі немає.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення від 17 червня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000282.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п"ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз"яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1