ВИРОК Справа № 1-15/2007

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року Лохвицький
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді - Хоменко О.А.

при секретарі - Біліченко А.Б.

з участю
прокурора - Ткаченко В.І.

захисника - ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Лохвиця справу про обвинувачення

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 Лохвицького
району Полтавської області, освіта середня, не працюючого, українця,
громадянина України, одруженого, раніше судимого, 1)Лохвицьким районним судом Полтавської області 21.05.2002 року за ст.. 188 ч.2 КК України, ст.. 69 КК України до 1
року позбавлення волі і на основі ст..
75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік.

2)Лохвицьким районним судом Полтавської області 16. 02.2005 року за ст. ст. 290, 69 КК України до 510 грн. штрафу в дохід
держави. в скоєнні злочину, передбачених ст. ст. 162 ч.1, 304
КК України

встановив:

Епізод №1.

23 жовтня 2006 року ОСОБА_2
разом із ОСОБА_3. з метою крадіжки чужого майна незаконно проникли до
господарства ОСОБА_4 , що
розташоване в АДРЕСА_2
Лохвицького району звідки викрали металевий бак та дві металеві фіртки.
Вищевказані речі загальною вагою 210
кг. та вартістю 165
грн. вони здали на пункт прийому металобрухту ТОВ «Полтаваферопром», який розташований на ст. Юсківці Лохвицького району.

Згідно ЗУ « Про
внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення « №2635 - VI від 30
червня 2005 року викрадення чужого майна поєднане з проникненням у житло, інші
приміщення чи сховища, якщо вартість викраденого чужого майна на момент
вчинення правопорушення не перевищує трьох неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, вважається дрібним (згідно
Постанови ПВС України № 3 від 01.01.2006 року для кваліфікації правопорушень та
злочинів сума неоподаткованого мінімуму встановлена на рівні податкової
соціальної пільги, яка станом на 23.10.2006 року складає 175 грн.

За наслідками
проведеної перевірки в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України було відмовлено. В діях
ОСОБА_2. вбачаються ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст.51
КУпАП, тобто дрібна крадіжка. Але ОСОБА_2 та ОСОБА_3. проникнувши без дозволу
ОСОБА_4 до її господарства, яке знаходиться в АДРЕСА_2 Лохвицького району і є
приватною власністю, порушена недоторканість її житла чи іншого володіння
особи, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння.

Епізод 2. Крім
цього вчиняючи вищевказаний злочин ОСОБА_2 грубо нехтуючи моральними засадами у
ставленні до виховання підростаючого покоління, умисно, шляхом пропозиції
втягнув неповнолітнього ОСОБА_3. у вчинення цього злочину.

-2-

В судовому
засіданні ОСОБА_2 вину у скоєнні злочину визнав.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_2 і ознайомившись із матеріалами кримінальної справи суд дійшов
висновку, що вина підсудного повністю доведена.

Як видно з
пояснень ОСОБА_2 він дійсно разом із ОСОБА_3. з метою крадіжки чужого майна
незаконно проникли до господарства ОСОБА_4 , що розташоване в АДРЕСА_2 Лохвицького району звідки викрали металевий бак та дві
металеві фіртки. Вищевказані речі загальною вагою 210
кг. та вартістю 165
грн. вони здали на пункт прийому металобрухту ТОВ «Полтаваферопром», який
розташований на ст.. Юсківці
Лохвицького району. Окрім того ОСОБА_2 пояснив, що він умисно, шляхом
пропозиції втягнув неповнолітнього ОСОБА_3.
у вчинення цього злочину.

Дії ОСОБА_2 по
епізоду №1, що
виразилися у незаконному проникненні до житла чи до іншого володіння особи, необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України.

Дії ОСОБА_2 по
епізоду №2, що
виразилися у втягуванні неповнолітнього у злочинну діяльність необхідно
кваліфікувати за ст. 304
КК України.

Суд при визначенні
виду та міри покарання врахував, що ОСОБА_2 вину в скоєнні злочину визнав, щиро
розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину. Дані обставини згідно ст. 66 КК України суд
визнає обставинами, які пом"якшують покарання.

Обставиною , що обтяжує покарання
згідно ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину групою осіб за попередньою
згодою.

Враховуючи
тяжкість вчиненого, особу підсудного, обставини, що пом»якшують і обтяжують
покарання суд прийшов до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе
без ізоляції від суспільства, звільнивши його у відповідності до ст. 75 КК України від
відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов
ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз»яснивши їй право звернутися до суду з
позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України суд,

засудив:

ОСОБА_2 за ч.1
ст. 162 КК
України до одного року обмеження волі; за ст.304 КК України до 1 року 6 місяців
обмеження волі.

У відповідності
до ст.70 КК України за сукупністю злочинів в остаточну міру покапання ОСОБА_2
призначити шляхом суворого покарання більш суворим у вигляді 1 року 6 місяців
обмеження волі.

У відповідності
із ст. 75 КК
України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він на
протязі іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

Цивільний позов
ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз»яснивши позивачу право звернення до суду з
позовом в порядку цивільного судочинства.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб від
моменту проголошення.

Суддя:

О.А. Хоменко