АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1360/14 Справа № 215/6115/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді-доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2014 року про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 листопада 2014 року було в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , було відмовлено.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що оскільки заборона користування мобільним телефоном для засудженого встановлена Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25.12.2003 року № 275, а Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» від 08.04.2014 року засудженим дозволено вести телефонні розмови, у тому числі у межах рухомого (мобільного) зв`язку, тобто Законом, який має вищу юридичну силу над Правилами, не заборонено засудженим користуватися мобільними телефонами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, начальником Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 подана апеляційна скарга та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати її та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Розгляд справи здійснити без присутності представника апелянта.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження з огляду на те, що оскаржуваною ухвалою вказаний невірний порядок подання апеляційної скарги, що є об`єктивною обставиною порушення строку, встановленого ст. 395 КПК України, ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України, наказу ДПтС України від 25.12.2003 року № 275, при цьому суд не вказав жодного доводу, на підставі якого відмовив установі в клопотанні про конфіскацію майна в прибуток держави, окрім на посилання на зміни, внесені Законом України. Вказує, що оскільки Криворізька установа виконання покарань УДПС України в Дніпропетровській області (№ 3) відноситься до установ максимального рівня безпеки, засуджені не мають право зберігати при собі мобільні телефони. Адміністрація установи згідно з чинним законодавством та Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань забезпечує надання засудженим телефонні розмови без обмеження їх кількості у визначений розпорядком дня час.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Частиною 1 ст.117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.

Колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 10.11.2014 року пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.7 ст.102 Кримінально-виконавчого кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII КПК України.

Із наданих матеріалів вбачається, що 29 вересня 2014 року о 9 годині 45 хвилин під час проведення планового обшуку в камері №509 в матраці спального місця №30 у засудженого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 5250» та сім карту оператора «Київстар», про що працівниками Криворізької установи виконання покарань №3 складено акти про вилучення заборонених предметів та протокол вилучення заборонених предметів від 29 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.107 КВК України, засуджені мають право здійснювати листування з особами, які знаходяться за межами колонії, вести з ними телефонні розмови, у тому числі у межах рухомого (мобільного) зв`язку, користуватися глобальною мережею Інтернет.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, який відмовляючи у задоволенні клопотання про конфіскацію майна, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , послався на норми Кримінально-виконавчого кодексу України із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінально-виконавчого кодексу України щодо адаптації правового статусу засудженого до європейських стандартів» від 08.04.2014 року, який має вищу юридичну силу, ніж підзаконний нормативно-правовий акт, а саме Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, які були затверджені наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань від 25.12.2003 року за №275, якими встановлена заборона користування мобільним телефоном для засудженого та які не приведені у відповідність із діючим на цей час законодавством.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги є необгрунованими, а тому вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити начальнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 строк для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2014 року.

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.11.2014 року про відмову в задоволенні клопотання про конфіскацію майна в прибуток держави, вилученого у засудженого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Судді