Справа № 1-21/11
Провадження № 1/455/1/2015
ВИРОК
Іменем України
15 червня 2015 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

з участю: прокурора прокуратури Старосамбірського району ОСОБА_4 та прокурора Старосамбірського району ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Старий Самбір кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самбір Львівської області, громадянина України, українця, з повною вищою освітою, вдівця, непрацюючого, військовозобов"язаного, жителя АДРЕСА_1 , судимості немає, - у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 367 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з повною вищою освітою, військовозобов"язаного, одруженого, безробітного, має на утриманні малолітню дитину, судимості немає, - у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 365, ч.1 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_11 , працюючи на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського міськрайонного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області(надалі Самбірський МВ), маючи спеціальне звання старший лейтенант міліції, та ОСОБА_12 , працюючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського міськрайонного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, маючи спеціальне звання лейтенант міліції, будучи службовими особами та працівниками правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з метою одержання від ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 визнавальних показань у кримінальній справі № 126-0625 за фактом розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 та покращення таким чином показників в роботі, що полягали у збільшенні кількості розкритих злочинів, спільно застосовували незаконні методи слідства та дізнання, а саме: психічне і фізичне насильство, яке виразилось у погрозах притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; нанесенні їм ударів та побоїв, а також у заподіянні останніми тілесних ушкоджень, що супроводжувалось болісними та такими, що ображають особисту гідність потерпілого діями, чим вчинили перевищення наданої їм влади та службових повноважень, тобто, дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_11 , працюючи у відповідності до наказу № 79 ос від 22.06.2003
року на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського МВ, та ОСОБА_12 , працюючи у відповідності до наказу №389 ос від 14.11.2006 року на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського МВ, являючись представниками влади та службовими особами, зобов`язані були у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», у межах своїх повноважень, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення, припинення і розкриття злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень, у відповідності до ст.ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію» виявляти, запобігати припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених законодавством, а також діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, виконувати свої завдання неупереджено і у точній відповідності із Законом та діяти в його межах, проводячи роботу по розкриттю особливо тяжкого злочину - розбійного
нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району.
Однак, в першій половині дня 26.12.2007 року, ОСОБА_11 спільно з заступником начальника СКР Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_14 доставили ОСОБА_6 , який підозрювався у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, в Самбірський МВ, який знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. С. Бандери, буд. №4, де його помістили в кабінет начальника СКР Самбірського МВ, де, в подальшому, в цьому кабінеті, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи умисно, за попередньою змовою, маючи на меті одержати зізнавальні показання від ОСОБА_6 та таким чином покращити показники розкритих злочинів на території Самбірського району, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, явно, виходячи за межі наданих йому прав та службових повноважень, діючи недозволеними методами, примушували останнього написати явку з повинною, зізнавшись у скоєнні вищевказаного розбійного нападу, при цьому висловлювали погрози у його адресу, які полягали в залякуванні останнього притягненням до кримінальної відповідальності та застосували до нього психічне насильство, яке виразилось у погрозах нанесення йому побоїв та ударів, а також фізичне насильство, кожний, самостійно, зокрема, а саме:
ОСОБА_11 наніс ОСОБА_6 , який перебував у кайданках, кілька потужних, цілеспрямованих ударів ногами в ділянки гомілок, кулаками в ділянку грудної клітки та кілька ударів долонями в праве та ліве вухо;
ОСОБА_12 наніс ОСОБА_6 , який перебував у кайданках, кілька сильних цілеспрямованих ударів долонями у праве та ліве вухо.
Надалі, ОСОБА_11 , продовжуючи перевищувати надані йому владні повноваження, діючи недозволеними методами, застосовуючи психічне насильство, яке виразилось у погрозах нанесення побоїв та ударів, наказав ОСОБА_6 роззутись та стати колінами на стілець. Після того, як ОСОБА_6 виконав вказану протиправну вимогу ОСОБА_11 , останній спецзасобом - гумовим кийком, почергово наніс ОСОБА_6 кілька ударів по п`ятах, чим заподіяв йому фізичний біль та страждання.
Окрім цього, в цей же день, у другій половині дня, в приміщенні кабінету СКР
Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, яке знаходиться на на третьому поверсі, ОСОБА_12 , діючи умисно, продовжуючи перевищувати надані
йому службові повноваження, діючи недозволеними методами, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, застосовуючи психічне насильство, яке виразилось у погрозах нанесення побоїв та ударів, з метою отримання від ОСОБА_15 вищевказаних визнавальних показань та написання ним явки з повинною, наніс останньому кілька сильних, цілеспрямованих ударів рукою в голову та тулуб.
30.12.2007 року ОСОБА_12 , в приміщенні кабінету сектору кримінальної міліції у справах дітей, що на третьому поверсі Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, діючи умисно, продовжуючи перевищувати надані йому службові повноваження,діючи недозволеними методами, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, застосовуючи психічне насильство, яке виразилось у погрозах нанесення побоїв та ударів, з метою отримання від ОСОБА_6 вищевказаних визнавальних показань, наніс йому один потужний цілеспрямований удар товстою книгою по голові, після чого неодноразово наносив йому удари долонями по вухах, шиї, тулубі, а також наніс йому кілька ударів гумовим кийком по п`ятах, в той час як останній знаходився в кайданках.
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у
ОСОБА_6 , у відповідності до висновку експерта № 03/08 від 04.01.2008 року, виявлено
синець на задній поверхні шиї праворуч, множинні садна на фоні синця на передній поверхні лівої гомілки, садна на передній поверхні правої гомілки, які утворились від дії твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею, можливо в час та при обставинах, вказаних потерпілим, не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у застосуванні до ОСОБА_6 психічного та фізичного насильства, останньому було заподіяно фізичний біль і страждання, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Окрім цього, в першій половині дня 30.12.2007 року, ОСОБА_11 спільно з першим заступником начальника Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_16 доставили ОСОБА_8 , з місця його проживання, яке знаходиться за адресою: с. Лішня Дрогобицького району Львівської області, який підозрювався у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , який мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району Львівської області, в Самбірський МВ, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де його помістили в кабінет № 31 на третьому поверсі Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області.
У вказаному кабінеті, ОСОБА_11 , діючи умисно, спільно з ОСОБА_12 , маючи на меті одержати зізнавальні показання від ОСОБА_8 та таким чином покращити показники розкритих злочинів на території Самбірського району, явно, виходячи за межі наданих їм прав та службових повноважень, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, діючи недозволеними методами, примушували останнього написати явку з повинною, зізнавшись у скоєнні розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , який мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району Львівської області, при цьому застосовували до нього психічне насильство, яке виразилось у висловлюванні погроз нанесення ударів і побоїв, залякуванні останнього притягненням до кримінальної відповідальності та застосували до нього фізичне насильство.
Так, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , продовжуючи злочинну діяльність, перевищуючи надані їм владні повноваження, вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та службових повноважень, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, діючи недозволеними методами та в групі осіб, наказали ОСОБА_8 роззутись та стати колінами на стілець. Після того, як ОСОБА_8 виконав вказану протиправну вимогу, ОСОБА_11 , явно, виходячи за межі наданих йому службових повноважень, спецзасобом гумовим кийком, почергово наніс ОСОБА_8 кілька сильних, цілеспрямованих ударів по п`ятах та сідницях, а також наніс йому кілька ударів долонями по обличчю та вухах, в той час як останній перебував у кайданках.
В свою чергу, ОСОБА_12 , діючи умисно, перевищуючи надані йому владні
повноваження, діючи недозволеними методами, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, також наніс кілька сильних, цілеспрямованих ударів спецзасобом гумовим кийком по п`ятах, спині та сідницях ОСОБА_8 , а також долонями у праве та ліве вухо останнього, чим заподіяв йому фізичний біль та страждання.
31.12.2007 року, приблизно о 17 годині, ОСОБА_12 , діючи умисно, продовжуючи перевищувати надані йому владні повноваження, в кабінеті № 31 Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, з метою одержання від ОСОБА_8 зізнавальних показань у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , який мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району Львівської області, застосовував до останнього фізичне насильство.
Так, ОСОБА_12 , перебуваючи наодинці з ОСОБА_8 у вказаному
кабінеті, явно, виходячи за межі наданих йому повноважень, висловив останньому вимогу лягти на стіл спиною до стелі. Виконавши зазначену протиправну вимогу ОСОБА_12 , останній, діючи недозволеними методами, відрізком електричного дроту почергово наніс ОСОБА_8 кілька сильних, цілеспрямованих ударів по спині, чим заподіяв йому фізичний біль та страждання.
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у
ОСОБА_8 у відповідності до висновку експерта № 04/08 від 04.01.2008 року виявлено синець на лівій вушній раковині, який займає передню і задню поверхні вушної раковини, синець на правій вушній раковині, синець на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції верхнього краю лопатки, синець на лопатці на рівні пахової складки, синець в ділянці нижніх ребер зліва, синець на задній поверхні грудної клітки справа від плечового суглобу в напрямку лопатки, масивний синець на правій сідниці, який опускається на стегно, синець на лівій сідниці, які утворилися від дії твердих тупих предметів продовгуватої форми, з обмеженою поверхнею, можливо в час та при обставинах вказаних ОСОБА_8 , не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у застосуванні до ОСОБА_8 психічного і фізичного насильства, останньому було заподіяно фізичний біль та страждання, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Окрім цього, в першій половині дня 30.12.2007 року ОСОБА_11 , спільно з першим заступником начальника Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_16 , доставили ОСОБА_7 , з місця його проживання, яке знаходиться за адресою: с. Ралівка Самбірського району Львівської області, який підозрювався у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району Львівської області, в Самбірський МВ ГУ МВС України у Львівській області, який знаходиться за адресою: м. Самбір, вул. С. Бандери, буд. №4, у чергову частину.
У приміщенні чергової частини ОСОБА_11 , діючи умисно, маючи на меті
одержати зізнавальні показання від ОСОБА_7 , та таким чином покращити показники розкритих злочинів на території Самбірського району, явно, виходячи за межі наданих йому прав та службових повноважень, вчиняючи дії, які ніхто не має права вчиняти та дозволяти, діючи недозволеними методами, примушував останнього написати явку з повинною, зізнавшись у скоєнні розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , який мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району Львівської області, при цьому застосовував до нього психічне насильство, яке виразилось у погрозі нанесення ударів і побоїв, залякуванні останнього притягненням до кримінальної відповідальності та застосував до нього фізичне насильство.
Так, ОСОБА_11 , продовжуючи злочинну діяльність, перевищуючи надані йому владні повноваження, вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та службових повноважень, діючи недозволеними методами, наніс ОСОБА_7 кілька ударів кулаком руки в ділянку грудної клітки останнього, чим заподіяв йому фізичний біль та страждання.
Надалі, ОСОБА_11 доставив ОСОБА_7 у свій службовий кабінет, що на третьому
поверсі приміщення Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, у якому він,
спільно з ОСОБА_12 , продовжили перевищувати надані їм владні повноваження,
вчиняючи дії, які явно виходять за межі наданих їм прав та службових повноважень, діючи недозволеними методами, за попередньою змовою в групі осіб, наказали ОСОБА_7 роззутись та стати колінами на стілець. Після того, як ОСОБА_7 виконав вказану протиправну вимогу, ОСОБА_11 , спецзасобом - гумовим кийком, почергово наніс ОСОБА_7 кілька сильних, цілеспрямованих ударів по п`ятах, а після цього ОСОБА_12 наніс ОСОБА_7 кілька сильних, цілеспрямованих ударів гумовою палицею по плечах. Окрім цього, ОСОБА_11 періодично наносив ОСОБА_7 удари кулаком в плечі та долонею рук по вухах, а ОСОБА_17 кулаками в ділянку грудної клітки ОСОБА_7 , в той час як останній знаходився у кайданках, чим заподіяли йому фізичний біль та страждання.
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у
ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 02/08 від 04.01.2008 року виявлено синець на
передній поверхні грудної клітки праворуч, садно на задній поверхні лівого ліктьового
суглобу, які утворилися від дії твердих тупих предметів, і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у застосуванні до ОСОБА_7 психічного і фізичного насильства останньому було заподіяно фізичний біль та страждання, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Також підсудні обвинувачуються в тому, а саме: що ОСОБА_11 , працюючи на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського міськрайонного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, маючи спеціальне звання - старший лейтенант міліції, та ОСОБА_12 , працюючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського міськрайонного відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, маючи спеціальне звання - лейтенант міліції, будучи службовими особами та працівниками правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, проводячи роботу з розкриття особливо-тяжкого злочину за фактом розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були доставлені до СКР Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області по підозрі у скоєнні вказаного злочину, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них не забезпечили безпеки та умов перебування потерпілих в правоохоронних органах, які б ґрунтувалися на принципах діяльності міліції, внаслідок чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 отримали легкі тілесні ушкодження, механізм нанесення яких,
згідно із висновками експертів встановити неможливо, при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_11 , працюючи у відповідності до наказу № 79 ос від 22.06.2003
року на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у
Львівській області, та ОСОБА_12 , працюючи у відповідності до наказу № 389 ос від 14.11.2006 року на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, являючись представниками влади та службовими особами, будучи зобов`язаними у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у межах своїх повноважень вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення, припинення і розкриття злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень, у відповідності до ст.ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію» виявляти, запобігати припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених законодавством, а також діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, виконувати свої завдання неупереджено і у точній відповідності із Законом та діяти в його межах, проводячи роботу по розкриттю особливо тяжкого злочину розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району, в період перебування ОСОБА_6 у СКР Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівськй області, з 26.12.2007 року, в першій половині дня 26.12.2007 року, спільно у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них не забезпечив безпеки та умов перебування даного потерпілого в правоохоронних органах, які б грунтувалися на принципах діяльності міліції, внаслідок чого ОСОБА_6 заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Зокрема, згідно із висновком експерта № 03/08 від 04.01.2008 та додатковим висновком експерта №76/09 від 11.02.2009 у ОСОБА_6 виявлено синець на задній поверхні шиї справа, множинні садна на фоні синця на передній поверхні лівої гомілки, садна на передній поверхні правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_6 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовими особами своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, а також істотну шкоду державним інтересам, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.367 КК України.
Так ОСОБА_11 , працюючи у відповідності до наказу № 79 ос від 22.06.2003 року на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, та ОСОБА_12 , працюючи у відповідності до наказу № 389 ос від 14.11.2006 року на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, являючись представниками влади та службовими особами, будучи зобов`язаними у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у межах своїх повноважень вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення, припинення і розкриття злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень, у відповідності до ст.ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію» виявляти, запобігати припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених законодавством, а також діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, виконувати свої завдання неупереджено і у точній відповідності із Законом та діяти в його межах, проводячи роботу по розкриттю особливо тяжкого злочину розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району, в період перебування ОСОБА_8 у СКР Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівськй області, з 30.12.2007 року, спільно, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них не забезпечив безпеки та умов перебування даного потерпілого в правоохоронних органах, які б грунтувалися на принципах діяльності міліції, унаслідок чого ОСОБА_8 заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Зокрема, згідно із висновком експерта № 04/08 від 04.01.2008 року та додатковим висновком експерта № 439/08 від 22.09.2008 у ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець на лівій внутрішній раковині у верхній третині синець, який займає передню і задню поверхню вушної раковини, синець на правій вушній раковині, синець на задній поверхні грудної клітини зліва в проекції верхнього краю лопатки, синець в середній третині лопатки на рівні пахвової складки, синець в ділянці нижніх ребер зліва, синець на задній поверхні грудної клітки справа від плечового суглобу в напрямку лопатки, масивний синець на правій сідниці, який опускається на стегно, синець на лівій сідниці, які утворилися від дії твердих тупих предметів продовгуватої форми, з обмеженою поверхнею, не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_8 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_18 вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, а також істотну шкоду державним інтересам, тобто злочин, передбачений ч. і ст.367 КК України.
Так, ОСОБА_11 , працюючи у відповідності до наказу №79 ос від 22.06.2003
року на посаді начальника сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у
Львівській області, та ОСОБА_12 , працюючи у відповідності до наказу № 389 ос від 14.11.2006 року на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівській області, являючись представниками влади та службовими особами, будучи зобов`язаними у відповідності до ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» у межах своїх повноважень вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення, припинення і розкриття злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень, у відповідності до ст.ст. 2, 10 Закону України «Про міліцію» виявляти, запобігати припиняти та розкривати злочини, вживати з цією метою оперативно-розшукових та профілактичних заходів, передбачених законодавством, а також діяти на принципах законності, гуманізму, поваги до особи, виконувати свої завдання неупереджено і у точній відповідності із Законом та діяти в його межах, проводячи роботу по розкриттю особливо тяжкого злочину розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде Самбірського району, в період перебування ОСОБА_7 у СКР Самбірського МВ ГУ МВС України у Львівськй області, з 30.12.2007 року, спільно, у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, не забезпечив безпеки та умов перебування даного потерпілого в правоохоронних органах, які б грунтувалися на принципах діяльності міліції, внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Зокрема, згідно із висновком експерта № 02/08 від 04.01.2008 у ОСОБА_7 виявлено синець на передній поверхні грудної клітки праворуч, садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які утворилися від дії твердих тупих предметів, можливо, за 8-10 діб до моменту огляду і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок вищенаведених дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які полягали у неналежному виконанні службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, ОСОБА_7 заподіяно легкі тілесні ушкодження, що завдало істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам останнього, а також істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету органів державної влади та правоохоронних органів.
Таким чином, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, а також істотну шкоду державним інтересам, тобто злочин, передбачений ч.і ст.367 КК України.
Підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожний зокрема, вину визнали повністю в інкримінованій їм службовій недбалості, тобто в неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, та істотну шкоду державним інтересам, також, кожний зокрема, не визнали вину у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, та супроводжувалось насильством та болісними і такими що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування.Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не визнали. Просили суд врахувати, що їхні покази як на досудовому слідстві так і в судому слідстві були завжди однаковими, послідовними та правдивими. Просили за обвинуваченням за ч. 2 ст. 365 КК України, на якій наполягають потерпілі, їх виправдати, а за новим обвинуваченням за ч. 1 ст. 367 КК України готові нести кримінальну відповідальність, однак, із-за терміну давності, який минув, кримінальну справу за вказаною статтею КК України закрити.

Підсудний ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що на посаді оперуповноваженого СКР Самбірського МВ працював з 17.11.2006 року, тобто до подій 26-31 грудня 2007 року пропрацював лише 1 рік і один місяць. ОСОБА_6 знав візуально, ще по навчанню з Вишнянського аграрного технікуму, який закінчив у 2000 році, з ним ніколи не спілкувався. Працівники міліції мали оперативну інформацію про причетність ОСОБА_6 до скоєння розбійних нападів на помешкання громадян на території м. Самбора та Самбірського району з метою заволодіння їх майном в тому числі і розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , що мав місце 06.09.2007 року в с. Сіде.
26.12.2007 року о 08.00 годині по вказівці керівництва він, разом із начальником СКР ОСОБА_11 , оперуповноваженим СКР ст. лейтенантом міліції ОСОБА_19 , заступником начальника СКР ст. лейтенантом міліції ОСОБА_14 , приїхали на службовому автомобілі марки «Део Сенс» на територію Самбірської дільниці Комарнівського ГП хутір Рудня, де ОСОБА_6 працював охоронцем. Він зі ОСОБА_14 пішли на територію вказаного підприємства. ОСОБА_6 та ще двоє невідомих осіб стояли біля одного із приміщень, ОСОБА_14 представився працівником міліції, пред"явив йому службове посвідчення, запропонував ОСОБА_6 пройти до службового автомобіля, на що той добровільно погодився. Підійшовши ближче до автомобіля, ОСОБА_20 пояснив йому, що необхідно під`їхати у Самбірський МВ для дачі пояснення. ОСОБА_21 відмовився їхати з ними, спробував втекти від них, але вони його з ОСОБА_14 наздогнали, при посадці його в автомобіль, він почав чинити опір: шарпав їх за одяг, виражався нецензурними словами, погрожував використати вплив свого батька, який раніше працював начальником газопромислу, та звільнити їх з ОВС, бився гомілками обох ніг до порога автомобіля та погрожував спричиненням собі тілесних ушкоджень, при цьому повідомив їх, що скаже, що це зробили працівники міліції. Із-за такої його поведінки вимушені були всі четверо його примусово посадити в автомобіль за допомогою рукопашного бою загиб руки назад та згинанням при цьому рукою в ділянці потилиці голови вниз, щоб уникнути останнім під час посадки в автомобіль на обличчі тілесних ушкоджень. Під час його затримки посторонніх осіб не було, співробітники на вулицю не виходили.
ОСОБА_6 був доставлений в кабінет ОСОБА_11 , де ними були оформлені письмові рапорти про вчинення ним злісної непокори в законній вимозі працівників міліції. В подальшому, в кабінеті № 31, був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. Самбірським міськрайонним судом ОСОБА_6 було визнано за вказаною статтею винним та накладено на нього стягнення у виді арешту терміном на чотири доби.В суді чи перед поміщенням його в ІТТ ОСОБА_6 скарг на стан свого здоров`я не заявляв. ОСОБА_6 було їх повідомлено про те, що він повинен бути в 11 годині у дізнавача ОСОБА_22 , яка його викликала на 26.12.2007 року. Про його присутність у відділі ОСОБА_14 довів до відома ОСОБА_22 .

Після суду ОСОБА_6 був доставлений в Самбірський МВ в один із кабінетів, де з ним працівники СКР , в тому числі і він, ОСОБА_12 , проводили попереднє дізнання за фактом причетності до скоєння ним злочинів. ОСОБА_6 від написання письмових пояснень та дачі будь-яких показів відмовлявся. Під час перебування ОСОБА_6 у службовому кабінеті, ніхто із працівників міліції тілесних ушкоджень йому не наносив, погроз щодо застосування до нього фізичного тиску не висловлював. Біля 19 години ОСОБА_6 помістили в ІТТ Самбірського МВ. В подальшому, під час його перебування в ПТ, по письмовій вимозі ( ОСОБА_19 - 27.12.2007 року, ОСОБА_11 28.12.2007 року, ОСОБА_14 29.12.2007 року) ОСОБА_6 доставляли в службові кабінети СКР для відібрання у нього пояснення на встановлення факту його причетності до скоєння злочинів, однак останній від дачі будь - яких пояснень, усних чи письмових, категорично відмовлявся та не підписував жодних документів, при цьому до нього не застосовувались психологічний чи фізичний вплив. Він особисто ОСОБА_6 в ці дні з ІТТ не виводив, не виводив і 30 та 31 грудня 2007 року, а тому і не міг його бити, залякувати чи ображати. Не застосовували до нього насильства і інші працівники міліції.
30.12.2007року біля 08.30 години 08 години 40 хвилин ОСОБА_14 , після звільнення ОСОБА_6 із ІТТ, запросив його в один з службових кабінетів СКР, для проведення опитування за фактом причетності до скоєння злочинів, у ході якого ОСОБА_6 повідомив факти причетності до вчинення злочинів, які перевірялися.
31.12.2007 біля 19.00 години слідчий ОСОБА_23 . ОСОБА_6 затримав в порядку ст. 115 КПК України та відразу ж було розпочато проведення слідчих дій.
Також в Самбірському МВ було отримано оперативну інформацію про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 теж причетні до скоєння розбійних нападів.
30.12.2007 року близько 08.00 год. він разом з начальником СКР Самбірського МВ
ОСОБА_24 , ОСОБА_16 прибули до помешкання ОСОБА_8 та запропонували останньому проїхати в Самбірський МВ для з`ясування вищевказаного факту та відібрання пояснення. ОСОБА_8 добровільно сів в машину, ОСОБА_16 був за кермом. , ОСОБА_11 сидів справа від водія, а ОСОБА_8 ззаду, посередині між ним та ОСОБА_25 , по дорозі розповідав про якусь бійку, що щось його болить. Тілесних ушкоджень у нього він не бачив, бо то був грудень місяць, було на дворі ще темно, він запропонував ОСОБА_8 подати в міліцію заяву. Про те, що його хтось побив, чули ОСОБА_16 та ОСОБА_11 ..
31.12.2007 року слідчим СВ ОСОБА_23 було затримано ОСОБА_8 в порядку ст. 115 КПК України, поміщено в ПТ та відразу ж розпочато проведення слідчих дій, так як під час опитування останній повідомляв факти причетності до скоєння злочинів.
Крім того, 30.12.2007 року, за аналогічних обставин, ОСОБА_11 з ОСОБА_16 доставили ОСОБА_7 в Самбірський МВ, це була 10-11 година, він в цей час займався в кабінеті СКР оформленням документів для здачі чергування, а тому не вникав в те, що в цьому в кабінеті робиться. Хто ще з працівників був у кабінеті, то не пам`ятає. Однак жодних бійок чи криків не чув. Коли писав рапорта, складав документи, то в кабінеті відкрились двері і він почув жіночий голос, нецензурну лайку, хтось цю жінку заспокоював. Коли виходив з кабінету, то побачив маму ОСОБА_7 , також в коридорі була ще одна жінка, як виявилось мати ОСОБА_6 31.12.2007 року керівництво доручило йому, як психологу, як односельчанину, з ОСОБА_7 поспілкуватися. При бесіді з ним ОСОБА_7 власноручно написав явку з повинною, двічі він відбирав у нього пояснення.
Вважає, що попереднє звинувачення, яке підтримують потерпілі за ч.2 ст. 365 КК України є сфабриковане та безпідставно висунуте, так як ні він, ні інші працівники міліції, до потерпілих спецзасоби не застосовували, ударів по п`ятах не наносили, не чинили психологічного тиску та не наносили нікому тілесних ушкоджень. Недбалість в роботі допустив, так як неправильно оформив пояснення, внаслідок цього вимушений був вдруге його відбирати, не забезпечив безпеки умов перебування потерпілих, не передбачив, а тому не запобіг нанесенню ОСОБА_6 собі тілесних ушкоджень на гомілках та на шиї.
Підсудний ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що з березня 2007 року по червень 2008 року працював начальником СКР Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області. В Самбірський МВ в листопаді 2007 року поступила заява від ОСОБА_26 , жителя с. Сіде, про розбійний напад на його житловий будинок особами, які були озброєні, в масках, наручниках, які застосували насильство по відношенню до його сім`ї та заволоділи коштами та золотими виробами. За даним фактом була заведена оперативно-розшукова справа. З метою перевірки інформації про причетність до вказаного злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 була необхідність в їх опитуванні. Тому 26.12.2007 року біля 08 години за вказівкою начальника Самбірського МВ він та інші працівники СКР - ОСОБА_19 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на службовому автомобілі марки «Део Сенс», поїхали на дільницю Самбірського газопромислу Комарнівського ГП з метою доставлення ОСОБА_6 в приміщення Самбірського МВ для відібрання у нього пояснення.
Прибувши на місце, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пішли за
ОСОБА_6 , він залишився за кермом в автомобілі, а ОСОБА_19 знаходився на передньому сидінні з боку. ОСОБА_6 , який стояв біля складу, добровільно підійшов до них, але відмовився сісти в автомобіль та проїхати в Самбірський МВ, після чого, почав
втікати в напрямку м. Мостиська. Але ОСОБА_14 та ОСОБА_12 наздогнали його та привели його за руки до автомобіля, намагались посадити його на заднє сидіння
зі сторони дільниці в автомобіль. ОСОБА_6 не був згідний з цим, тому став чинити перешкоди, наносячи собі удари гомілками обидвох ніг об поріг автомобіля, та погрожував їм, що їх притягнуть до відповідальності за тілесні ушкодження на його ногах. Тоді ОСОБА_12 і ОСОБА_14 розвернули його спиною до заднього сидіння, намагаючись, таким чином, запхати його в салон автомобіля, а ОСОБА_6 в цей час спеціально вдарявся потилицею та шиєю у верхню раму автомобіля, щоб собі спричинити пошкодження, тоді, чи то ОСОБА_14 , чи то ОСОБА_12 , точно не пам`ятає хто з них, рукою нагнув йому голову, а другий підняв ноги та силоміць засунули його в автомобіль.Це тривало декілька хвилин. Також були надіті на руки наручники.
Приїхавши до Самбірського МВ, вони в чотирьох завели ОСОБА_6 в його кабінет, який знаходився на 3-му поверсі, другий з лівої сторони по коридору, при виході на 3-ій порверх та повороті на ліво, № 27 ( в цьому ж кабінеті є робоче місце і ОСОБА_14 ), в якому склали рапорти про вчинення ним опору, які, в подальшому, стали підставою для складання протоколу про вчинення ОСОБА_6 адміністративного правопорушення за ст.185 КУпАП, постановою суду ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності, міра покарання - 4 доби арешту. Після суду його було доставлено знову в Самбірський МВ, на 3-ій поверх, де в його кабінеті, та в інших кабінетах, які знаходяться з правої сторони в блоковій системі при виході на 3-ій поверх, працівники міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_30 , ОСОБА_25 , ОСОБА_31 , відбирали у нього пояснення. Він також разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_16 розпитували його про вчинення злочину. ОСОБА_6 розповідав про відносини з ОСОБА_32 та ОСОБА_28 , але підписувати будь-які документи відмовлявся. Також ОСОБА_6 повідомив їх, що його цього дня викликала до себе дізнавач ОСОБА_22 для допиту, ОСОБА_14 повідомив її про перебування ОСОБА_6 у них. Жодного фізичного чи психічного тиску на ОСОБА_6 ніхто не чинив, не заставляв писати явку з повинною, не наносив тілесних ушкоджень. Біля 19.00 години ОСОБА_6 було доставлено в ІТТ. Протягом часу перебування ОСОБА_33 в ІТТ його виводили в службові кабінети ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , в тому числі і він, для опитування з приводу розбійного нападу, розповідав тільки дещо, але в письмовій формі відмовлявся давати покази. ОСОБА_14 30.12.2007 року о 08 годині 30 хвилин запросив його в їхній кабінет.
30.12.2007 року, приблизно о 08.00 годині, він разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_16 поїхали на службовому автомобілі в с. Лішня Самбірського району з метою доставлення ОСОБА_8 в Самбірський МВ. ОСОБА_8 добровільно погодився поїхати з ними у відділ. По дорозі жалівся, що його болить спина та груди, оскільки напередодні його хтось побив, але хто побив, не хотів розповісти. Його було доставлено в кабінет СКР № 30, в якому був оперуповноважений СКР ОСОБА_34 , з ним залишився також ОСОБА_12
30.12.2007 року біля 10.00 години він, тобто, ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_16 поїхали в с. Ралівка до ОСОБА_7 , якого він візуально знав, який добровільно погодився сісти в автомобіль, та доставили його в Самбірський МВ. Він у своєму кабінеті разом із ОСОБА_12 та старшим оперуповноваженим ОСОБА_35 розпитували ОСОБА_7 про його роль у вчиненні розбійного нападу. Спочатку при цьому був і ОСОБА_16 , а потім вийшов. Через деякий час в кабінет зайшла жінка. В цей момент ОСОБА_7 сидів на табуретці з правої сторони при вході в кабінет, неподалік шафи, він, ОСОБА_11 , сидів за своїм робочим столом, який знаходився в дальному правому куті при вході. ОСОБА_35 сидів за столом , який був навпроти вхідних дверей, а ОСОБА_12 сидів на кріслі з лівої сторони. Дана жінка почала на них кричати, чого ми затримали її сина, та їх ображати нецензурними словами. Він попросив її вийти з кабінету, що вона і зробила. Він вийшов вслід за нею та їй пояснив про причину затримки її сина. В коридорі знаходилась ще одна жінка, як потім з`ясувалося, що це була мати ОСОБА_6 , яка також запитала у нього:»Чи є її син у його кабінеті?» та почала кричати « ОСОБА_36 , ОСОБА_36 ». Він їй відповів, що її сина у його кабінеті немає. Після цього передзвонив до чергового, якому повідомив, що йому заважають працювати дані жінки, яких, в подальшому, звів по сходах вниз їхній водій ОСОБА_37 .. До даних жінок ніхто не застосовував фізичної сили. Після цього вони продовжили розмовляти з ОСОБА_7 , а пізніше ОСОБА_12 повів його до ОСОБА_23 для проведення слідчих дій.
31.12.2007 року він вийшов на роботу, в його кабінеті були ОСОБА_31 та ОСОБА_7 , в подальшому, його забрав у свій кабінет № 31 ОСОБА_12 для опитування. Через деякий час прийшов ОСОБА_12 та повідомив йому, що ОСОБА_7 признався у вчиненні ним даного злочину, погодився добровільно написати протокол явки з повинною, дав пояснення, намалював схему обставин вчинення злочину.
Вважає, що злочину за ч.2 ст. 365 КК України не вчиняв, так як будь-яких тілесних ушкоджень потерпілим не наносив, нікого не залякував, не вчиняв дій, які б супроводжувались фізичним чи психологічним насильством, чи дій, які б були болісними та такими, що ображали б особисту гідність потерпілих., та й такої необхідності не було, так як у вчиненні злочину та про причетність інших осіб, зізналися ОСОБА_29 та ОСОБА_38
Винен в тому, що при доставленні потерпілих в ІТТ, їх не було поверхнево оглянуто щодо тілесних ушкоджень на їх тілі, не відреагував на їх скарги, не запросив експерта їх оглянути, не провів інструктажу з працівниками міліції перед проведенням затримання потерпілого ОСОБА_6 ..
Незважаючи на те, що підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не визнали своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, однак, їх винність за цією статтею повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні показами потерпілих, свідків, документами, що є у справі.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки прокурор в судовому засіданні відносно підсудних змінив обвинувачення з ч.2 ст. 365 КК України на ч.1 ст. 367 КК України, підтримували обвинувачення щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у раніше їм пред`явленому, тобто за ч.2 ст. 365 КК України, та не згідні були з новим обвинуваченням, яке було пред`явлене їм за ч.1 ст. 367 КК України. У своїх показах потерпілі дали показання, аналогічні обставинам справи, встановленим судом, підтвердили дійсність обставин, якими обгрунтовується раніше пред`явлене підсудним обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України. Просили брати до уваги їх покази, які вони давали на досудовому слідстві, так як дана справа тягнеться вже сім років, а тому вони можуть плутатися в датах, та детально, як це все відбувалося, та в яких кабінетах, не відтворити. Також потерпілі висловили своє незадоволення щодо нового обвинувачення відносно підсудних, посилаючись на те, що вони їх били гумовими кийками, виражалися у неприязній формі, погрожували нанесенням побоїв та ударів, залякували, що притягнуть їх до кримінальної відповідальності чинили на них психологічний та фізичний тиск, такими діями підсудні та інші працівники міліції намагались вибити від них зізнавальні покази у злочинах, яких вони не вчиняли, в тому числі по розбійному нападі на будинок ОСОБА_13 .. А потім під час проведення досудового та судового слідства ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надали неправдиві показання, що ОСОБА_6 при посадці в автомобіль сам собі заподіяв тілесні ушкодження на гомілках ніг та на шиї, а ОСОБА_8 , ще до його доставки в міліцію, мав тілесні ушкодження, бо, нібито, з кимось побився. Прокурор, замість того, щоб вірно кваліфікувати дії підсудних, вирішив змінити обвинувачення, на легшу статтю ч.1 ст. 367 КК України. Також потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 свої позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовільнити.

Вина підсудних по епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 доведена наступними доказами.
Показаннями самого потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 25.12.2007 року до нього додому подзвонила жінка, яка представилася дізнавачем Самбірського МВ, щоб він 26.12.2007 року в 11 годині явився до неї в кабінет. 26 грудня 2007 року біля 08 години на роботі, де він працював охоронцем на Самбірській дільниці по видобутку газу, яка знаходиться на хуторі Рудня Самбірського району, ОСОБА_12 зі ОСОБА_14 підійшли до нього, запропонували поїхати в Самбірський МВ, одягли на нього кайданки. Він добровільно, без опору працівникам міліції, сів у їх автомобіль. Він був одягнутий в чорний гольф, грубу шкіряну куртку з воротніком, шапку, штани спортивні, лижні, чоботи зимові, які вкривали кістку. В той час, коли його забирали працівники міліції, то йому жодних тілесних ушкоджень не наносили, також він жодних тілесних ушкоджень видимих і невидимих на собі не мав, напередодні з ніким не бився. В Самбірському МВ його завели на третій поверх в кабінет ОСОБА_11 , де він запропонував йому написати явку з повинною щодо вчинення ним розбійного нападу 06.09.2007 року на житловий будинок, від чого він відмовився. Він був в кайданках. В цьому кабінеті був присутній також ОСОБА_14 .. ОСОБА_11 таку відмову не сприйняв, а тому почав копати його по ногах, в ділянці гомілок, виражатися нецензурно. Також йому погрожували фізичною розправою, якщо не буде давати пізнавальні покази.Наказав зняти взуття та стати на коліна на табуретці, після чого почав наносити гумовою палицею удари по п`ятах. В кабінет зайшов ОСОБА_12 , який також до нього застосовував фізичну силу - долонею декілька разів вдарив його по голові. Через деякий час в кабінет зайшов перший заступник начальника ОСОБА_16 , який також наполягав, щоб він зізнався у вчиненні розбійного нападу, при цьому ладонею руки вдарив його декілька разів в праве вухо.Після цього ОСОБА_11 відвів його в сусідній, навпроти, кабінет, в якому було троє працівників міліції, сам вийшов, а ОСОБА_12 почав його розпитувати за ОСОБА_28 та інші обставини, наполягав написати явку з повинною. На його прохання, що він хоче мати адвоката, працівники міліції не відреагували. В цьому кабінеті відмовився підписати протокол про вчинення ним непокори міліції, який приніс на підпис інший міліціонер. Через деякий час його відвезли до суду ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ще 2-є працівників міліції., перед тим вони його попередили, щоб він нічого не говорив в суді про його побиття. Так як ззовні видимих слідів побиття не було видно, то він суд про це не повідомив, вини по непокорі міліції не визнав, так як опору працівникам міліції не чинив, бо тим самим би привернув увагу колег по роботі, від яких би, в подальшому було встидно, але суд не надав віри його поясненням і визнав його винним за ст. 185 КУпАП та дав покарання 4 доби арешту.
В подальшому, після суду, коли в службовому кабінеті ОСОБА_12 продовжував його розпитувати про розбійний напад на сім`ю ОСОБА_13 , то при цьому наносив йому удари.
За 4 дні перебування в ІТТ його постійно забирали працівники міліції.
ОСОБА_12 примушував його написати явку з повинною, при цьому погрожував притягненням до кримінальної відповідальності, нанесенням побоїв. Останній постійно копав по ногах спереду в кістку, наносив йому удари долонями по вухах, працівники міліції били його кодексом по голові, вставали в круг та крутили його, від чого паморочилося в голові, тошнило, били по животі,втрачав свідомість. Просив напитися води, але на його прохання ніхто не звертав уваги. Крім цього, його клали одягнутого в кайданки з руками за спину, в положенні тіло до низу, на стіл та гумовою палицею наносили удари по потилиці та п`ятках. Серед працівників, які це робили були ОСОБА_12 та чорний, коротко стрижений, низького росту міліціонер, третій стояв на дверях.
30.12.2007, орієнтовно о 08.30 год., після звільнення з ІТТ, його забрали і в наручниках повели в кабінет СКР Самбірського МВ, де ОСОБА_12 продовжував застосовувати до нього фізичну силу. яку він вище вказав. В подальшому, просидів в кабінеті з іншим молодим працівником міліції до ранку 31.12.2007року.
31.12.2007 року, біля о 20.00 години, ОСОБА_16 приніс протокол затримання за підозрою у скоєнні злочину. Вказаний документ підписувати відмовився, після чого був доставлений в кімнату затриманих чергової частини, де пробув до 02.01.2008 року.
01.01.2008 року, близько обіду, його допитував слідчий ОСОБА_23 , без адвоката, просив, щоб він підписав йому документи вчорашнім числом, що він і зробив. Також він просив ОСОБА_23 , щоб його оглянув судово-медичний експерт.
02.01.2008 року при його огляді судово-медичним експертом ОСОБА_39 , він розповів йому про обставини побиття працівниками міліції.. Про його побиття розповідав також іншим особам, які перебували в ІТТ.
Поканнями свідка ОСОБА_22 , яка підтвердила покази ОСОБА_6 в частині виклику
його в Самбірський МВ, а також добровільної згоди останнього прибути 26.12.2008 року в
приміщення Самбірського МВ.
Показаннями свідка ОСОБА_40 , який повідомив, що 25.12.2007 року ОСОБА_6 цілий
день провів вдома, жодних тілесних ушкоджень не мав. В цей день, орієнтовно о 16.00 год.,
зателефонувала слідча ОСОБА_41 , яка повідомила, що ОСОБА_6 потрібно 26.12.2007 року з`явитися до неї в приміщення Самбірського МВ, на що останній погодився. 26.12.2007 року він довідався від ОСОБА_42 , який разом працює з його сином на дільниці, що біля 08 години ОСОБА_6 забрали працівники міліції, яких було 4-ро чоловік, посадили його в автомобіль і поїхали, при цьому ОСОБА_43 бачив, що син добровільно сів в машину, головою та ногами в автомобіль не вдарявся, не чинив опору працівникам міліції. Він, ОСОБА_44 , кожний день ходив в міліцію, приносив сину передачу в ІТТ. 30.12.2007 року біля 11 години разом з дружиною знову прийшов в чергову частину, щоб поговорити з начальником ОСОБА_45 .. В цей час спрацювала сигналізація в його автомобілі, тому вийшов на вулицю. Коли знову повернувся в коридор приміщення Самбірського МВ, то почув крик своєї дружини, яка піднімалася на верхній поверх і кричала:» ОСОБА_36 , скажи, чи то тебе б`ють?» та повторювала так декілька разів. В цей час з чергової частини вибігла, як тепер відомо, ОСОБА_46 , і також побігла по сходах на верх. Він стояв в коридорі і також почув чоловічий крик. В подальшому, від дружини довідався, що на третьому поверсі її обігнала ОСОБА_47 , яка відчинила двері в кабінет карного розшуку і зайшла туди. Потім вийшла з кабінету, а за нею вслід вийшло двоє працівників міліції, один з яких взяв за груди, та головою, умисно, з силою штовхнув його дружину до стіни, та сказав, щоб вони звідти йшли, той що штовхнув його дружину, як потім з`ясувалося був ОСОБА_11 .. Через деякий час його дружину за руку в коридор, на перший поверх, вивів працівник міліції з чергової частини.Пізніше, в коридор до них підійшла ОСОБА_47 , яка сказала, що бачила, як в цьому кабінеті били її сина. Коли вони перебували в коридорі, то по сходах з верхнього поверху в низ сходили двоє працівників міліції в штатній формі, обличчя в них було спітніле, на його запитання, чи били вони його сина, останні відповіли, що так, а також це підтвердив і ОСОБА_16 30.12.2007 року вони з дружиною так і не попали на прийом до начальника ОСОБА_48 .. ОСОБА_12 неправду каже, що 30.12.2007 року його не було на роботі, бо в нього був вихідний, оскільки він сам особисто цього дня бачив його у відділі міліції із спітнілим обличчям.
31.12.2007 року він написав заяву в прокуратуру на неправомірні дії працівників міліції щодо побиття ними його сина та попросив дати скерування на освідування його сина. Оскільки ОСОБА_49 перебував за межами міста, то заступник прокурора ОСОБА_50 порадив йому звернутися у травматологічне відділення Самбірської ЦРЛ на предмет обстеження його сина. Цього дня, близько 16.00 години, він разом із завідувачем травматологічним відділенням Самбірської ЦРЛ ОСОБА_51 на підставі скерування на проведення судово-медичного дослідження пішли в приміщення Самбірської МВ для проведення освідування, однак, їх не допустили.
З 26.12.2007 року по 02.01.2008 року регулярно підходив під приміщення Самбірського МВ, однак сина не відпускали. 02.01.2008 року його повідомив слідчий ОСОБА_23 , що його сина вже оглянув судмедексперт ОСОБА_52 03.01.2008 року він був присутній в Самбірському суді, коли вирішувалося питання щодо взяття сина під варту. В судовому засіданні в присутності адвоката ОСОБА_53 , прокурора та слідчого ОСОБА_23 син розповів про його побиття працівниками міліції, просив суд, щоб йому дозволили зробити рентген. Також просив суд врахувати те, що на нього вчинявся психологічний та фізичний тиск зі сторони працівників міліції, а тому при наданні показів міг в чомусь помилитися, дещо переплутати, чи не в тій послідовності розповісти.
Протоколами допиту свідка ОСОБА_54 /а.с.42-44,257-259, т.2; а.21,т.16/, які були оголошені та перевірені в судовому засіданні, показання якої аналогічні показанням ОСОБА_40 , крім його свідчень щодо перебування ним в судовому засіданні при обранні запобіжного заходу сину ОСОБА_55 .
Протоколом допиту свідка ОСОБА_56 (а.с.243-246, т.2), який був оголошений та перевірений в судовому засіданні, з якого відомо, що він у 2007 році працював на посаді ДІМ Самбірського МВ та складав на ОСОБА_6 протокол про адміністративне
затримання, за ст. 185 КУпАП, після чого він разом із ОСОБА_6 та зібраними матеріалами,
в супроводі працівників СКР Самбірського РВ ГУМВСУ супроводжував останнього в суд та
назад в приміщення Самбірського МВ. Ніхто з працівників СКР Самбірського РВ не
повідомляв його про застосування до ОСОБА_6 фізичної сили, а також не повідомляли та не
подавали відповідних рапортів про те, що ОСОБА_6 спричинив собі тілесні ушкодження.
Висновком № 03/08, додатковим висновком судмедексперта № 76/09 та долученою до нього схемою (а.с.46-47, т.3; а.с.254-255,т.2), відповідно до яких у ОСОБА_6 виявлено синець на задній поверхні шиї справа, множинні садна на фоні синця на передній поверхні лівої гомілки, садна на передній поверхні правої гомілки, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, можливо, в час та при обставинах, вказаних потерпілим, не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_49 підтвердив свої вищевказані висновки судово-медичних експертиз, також пояснив, що при огляді в ІТТ ОСОБА_6 , які були тілесні ушкодження, то такі він і описав. Чому у потерпілого не виявлено тілесних ушкоджень в ділянках, на які він вказував у своїх показах пояснити не може.Однак зазначив, що нанесення ударів не завжди спричиняє утворення ушкоджень, це пояснюється силою самих ударів, характеристиками предметів, якими наносять удари, індивідуальними особливостями організму.

Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_57 та потерпілим ОСОБА_6 (а.с.58-59, т.2), під час якої останній 22.03.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень та щодо двох осіб, які не встановлені слідством, які допомагали ОСОБА_12 покласти його, ОСОБА_6 , на стіл, при цьому тримали його руки, які були закладені ззаду в кайданках.
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_25 та потерпілим ОСОБА_6 (а.с.179,т.2), під час якої останній 19.09.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_58 та потерпілим ОСОБА_6 (а.с.180-181, т.2), під час якої останній 19.09.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_14 та
потерпілим ОСОБА_6 ( а.с. 184-186, т.2), під час якої останній 19.09.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення йому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень.
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_59 та
потерпілим ОСОБА_6 (а.с.190-191,т.2), під час якої останній 20.09.2008 року підтвердив свої показання щодо його перебування у приміщенні Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області в ніч з 30.12.2007року до ранку 31.12.2007 року.
Протоколом (а.с.38,т.3), з якого відомо, що 03.01.2008 року ОСОБА_6 в Самбірському судовому засіданні при розгляді подання слідчого про обрання запобіжного заходу про взяття його під варту скаржився на те, що перед викликом у міліцію він не мав ніяких тілесних ушкоджень, у міліції до нього застосували фізичний вплив, так як він не хотів писати явку з повинною у вчиненні злочину, тому йому наносили побої, жалівся, що його болять ребра, просив, щоб йому зробили рентген, експерт зафіксував у нього тілесні ушкодження на ногах та шиї.
Протоколом очної ставки від 24.03.2008 між обвинуваченим ОСОБА_11 та
потерпілим ОСОБА_6 (а.с.60-65,т.2), під час якої останній 24.03.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення ОСОБА_11 йому тілесних ушкоджень.
Протоколом очної ставки між свідком ОСОБА_16 та потерпілим
ОСОБА_6 (а.с.66-69,т.2), під час якої останній 24.03.2008 року підтвердив свої показання щодо нанесення йому ОСОБА_11 та ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т.14), яка теж нанесла йому ладонею руки декілька разів в праве вухо, що його дуже заболіло.
Протоколом огляду документа - «Книги обліку осіб, що знаходяться в ІТТ» від
19.02.2008 (а.с.202, т.1», у відповідності до якого, у вказаній книзі(а.с.203-206,т.1) наявний запис про затримання ОСОБА_6 02.01.2008 року та відправлення його в СІЗО 15.01.2008 року.
Протоколом, яким оглянуто документ - «Книгу виведення затриманих і взятих під варту осіб з камер»(а.с.207,т1) та у відповідності до якого, у вказаній книзі(а.с.208-215, т.1) наявні записи про перебування ОСОБА_6 за межами ІІТ у зв`язку із відібранням у нього пояснень працівниками СКР Самбірського МВ(27.12.2007 року з 14 год.55 хвилин до 16 години 30 хвилин о/у ОСОБА_19 , 28.12.2007 року з 10.55 год. до 14.05 год. начальник СКР ОСОБА_11 , 28.12.2007 року з 16.15 год. до 17.05 год. дізнавач ОСОБА_60 , 29.12.2007 року з 17.45 год. до 21.00 год. заст. начальника СКР ОСОБА_14 ).
Протоколом(а.с.216,т.1), яким оглянуто документ - «постову відомість» відповідно до якого, у вказаній відомості/а.с.217-234,т.1) наявні записи про перебування ОСОБА_6 в ІТТ Самбірського РВ.
Протоколом (а.с.36-41,т.2), з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 20.03.2008 року при відтворенні обстановки та обставин події підтвердив свої покази дані ним на досудовому слідстві, вказав коли, на якому поверсі, у яких кабінетах, хто, тобто ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , та особа, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т.14), та в які ділянки тіла наносили йому удари та тілесні ушкодження, коли він був кайданках, а також застосовували до нього гумовий кийок.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.03.2008 року(а.с.47-48, т.2) відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу під № 2 особу, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.7-9,т.14) , яка в період часу з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року, в кабінеті сектору тримала його за руки, коли він лежав на столі, а під № 3 особу, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.7-9, т.14), як особу, яка була присутня та відбирала у нього пояснення, тілесні ушкодження дані особи йому не наносили.
Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 19.03.2008 року та долученими до нього фото таблицями (а.с.263-272, т.2) у ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих та з участю завідуючої відділом комісійних експертиз ЛОБСМЕ ОСОБА_61 , завідуючого Самбірського міжрайонного відділення ЛОБСМЕ ОСОБА_62 та начальника Самбірського МВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_63 підтвердив свої покази дані на досудовому слідстві.
Висновком експерта від 10.04.2009 року(а.с.278-283, т.2) згідно якого у ОСОБА_6 синець на шиї ззаду справа розміром 3х2 см міг виникнути .від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, до якого можна віднести і міліцейську палицю. У ОСОБА_6 на передній поверхні лівої гомілки виявлений синець, на фоні якого розташовані множинні точкові і смугасті садна на площі 10х5 см. На передній поверхні його правої гомілки виявлені 7 саден, розмірами від 0,5х0,5 см до 0,1х0,1см. Згідно схеми розташування тілесних ушкоджень, яка долучена до висновку експерта № 76/09 (а.с. а.с.254-255,т.2) пошкодження розміщені вздовж гомілок. Характер і локалізація пошкоджень свідчать , що вони виникли, найбільш імовірно, від дотичної дії тупих предметів з нерівною поверхнею, котрі діяли під кутом до поверхні гомілок. Такі пошкодження могли виникнути і від ударів ногами у взутті по гомілках. У зв`язку з відсутністю ідентифікуючих ознак у вказаних травмуючих предметах та у пошкодженнях на гомілках у ОСОБА_6 конкретно встановити механізм їх утворення не надається можливим.
В судовому засіданні завідуюча відділом комісійних експертиз ОСОБА_61 підтвердила вищевказаний висновок від 10.04.2009 року.

Вина підсудних по епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 доведена наступними доказами.
Показаннями самого потерпілого ОСОБА_7 , який показав, що 30.12.2007 року, близько 10.00 години, коли знаходився вдома в с. Ралівка, до нього додому приїхали працівники Самбірського МВ - ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , які повідомили йому, що необхідно поїхати в Самбірський МВ для зясування певних обставин, на що він добровільно погодився. В приміщенні чергової частини Самбірського МВ вони почали його розпитувати про вчинення розбійного нападу на будинок ОСОБА_13 , при цьому, наносячи йому удари. ОСОБА_11 кулаком правої руки декілька разів наніс йому удари в область грудної клітки з правої сторони. ОСОБА_16 ладонею вдарив декілька разів в обличчя. Коли заходив в кімнату затриманих чергової частини райвідділу, то ОСОБА_16 коліном вдарив його один раз в сідницю. Через годину його повели на третій поверх в кабінет начальника СКР ОСОБА_11 , який знаходиться другий, з лівої сторони, прямо по коридору, при виході на третій поверх, та повороті наліво, в якому він наказав зняти кросівки та стати колінами на крісло. Після цього, ОСОБА_11 почав наносити удари палицею по п`ятках та казав признаватися у вчиненні розбійного нападу в с. Сіде у вересні 2007 року. В кабінеті також були ОСОБА_12 , ОСОБА_16 та та ще один чорнявий чоловік в цивільному одязі, звали його « ОСОБА_64 ». Після ОСОБА_11 . ОСОБА_16 почав наносити йому удари кулаками по голові зверху, ззаді по затилку, говорив, щоб він признався у вчиненні злочину. Він відмовився говорити неправду. ОСОБА_16 вийшов з кабінету. По вказівці ОСОБА_11 він встав з крісла, в цей час ОСОБА_12 палицею бив його по плечах, 5-6 разів, а після нього чорнявий чоловік палицею бив спереді по ногах, нижче колін. Після того ОСОБА_11 сказав, щоб він став знову на коліна на крісло, яке знаходилося посередині кімнати, правою стороною був обернений до вхідних дверей, тобто головою дивився в праву сторону до вхідних дверей. ОСОБА_11 в цей час знаходився з правої сторони від нього, ближче до вхідних дверей і ззаду нього, ОСОБА_12 знаходився з лівої сторони від нього, ближче до вікна, і ззаду нього, чорнявий чоловік знаходився з спереду нього. В такому положенні ОСОБА_11 наносив йому удари міліцейською палицею по п`ятках, били його по черзі, при цьому він був в наручниках. Під час нанесення йому ударів по п`ятах, в кабінет зайшла ОСОБА_46 , але ОСОБА_11 вивів її з кабінету. Перед тим, як мати мала зайти в кабінет, то він почув її крик, яка кричала:»Наша міліція не б`є», він обернувся і побачив її в дверях. Після того, як ОСОБА_11 вийшов за мамою, то він чув крик в коридорі ще іншої жінки, яка кричала:» ОСОБА_36 , чи то ти?»., а також ОСОБА_12 та чорнявий чоловік наносили йому удари кулаками в ділянку грудей, продовжуючи наполягати, щоб він розповідав про напад в с. Сіде. Після того ОСОБА_11 зайшов в кабінет, він в цей час вже сидів на кріслі, та почав знову його розпитувати про розбійний напад. Так як він відповідав, що йому нічого не відомо, то він кулаком вдарив його в ліве плече 1 раз та ладонею руки у вухо.
Вищевказане продовжувалося деякий час, до нього виражилися у непристойній формі, залякували кримінальною справою, при цьому працівнки міліції заставляли
написати явку з повинною. Після цього, в кабінеті слідчого СВ Самбірського МВ ОСОБА_23 між ним та ОСОБА_32 було проведено очну ставку. Після проведення очної оставки,
оскільки був незгідний з даними викладеними у протоколі, нічого не підписував. Після чого,
працівники міліції повели в кабінет, який знаходився навпроти кабінету ОСОБА_11 , де
заставляли писати те, що вказував ОСОБА_65 на очній ставці. Почувши від нього негативну
відповідь, працівники міліції почали наносити тілесні ушкодження. Також наносив йому удар ОСОБА_31 по обличчю, після якого він підштовхнувся і впав на поріг дверей лівим боком. Після якого він, не витримавши фізично нанесених ударів та болю, за вказівкою працівника міліції почав писати, те що ОСОБА_65 говорив під час проведення очної ставки.
31.12.2007 року в кабінеті ОСОБА_16 , коли він відмовився написати деякі документи від руки, то ОСОБА_12 вдарив його два рази кулаком в груди та долонею по обличчі, після чого він власноручно переписував якісь документи. З 31.12.2007 року по 02.01.2008 року в приміщенні ІТТ він знаходився один. 02.01.2008 року, ближче обіду, його оглядав судмедексперт, на якій підставі він його оглядав, то йому невідомо, він нікому не жалівся, що його били працівники міліції, про нанесення йому тілесних ушкоджень не признався і експерту, так як боявся погроз та побиття працівниками міліції. Після огляду експерт повідомив йому, що він має на грудях синяк. Коли його забирали працівники міліції з дому, то в нього жодних тілесних ушкоджень не було. Перед поміщенням в ІТТ його ніхто не оглядав. Про побиття працівниками міліції повідомив лише своєму адвокату ОСОБА_66 , але вона відповіла, щоб він сам дивився, що має робити. Події він відтворив так, наскільки це все запам`ятав, хоча міг і помилитися, так як пройшло з цього часу багато років.
Крім цього, до відправки в СІЗО, знаходячись в кімнаті затриманих чергової частини Самбірського МВ, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 декілька разів виводили його в
кабінет до ОСОБА_11 , де остнній гумовою палицею наносив удари ззаду по ногах.
Показаннями свідка ОСОБА_46 , яка повідомила, що 30.12.2007року, після того, як дізналась про затримання ОСОБА_7 , біля 11 години прийшла в Самбірський МВ.
Пройшовши в приміщення Самбірського МВ, та почувши чоловічий крик, який
доносився з третього поверху, вона , зразу ж, стала бігти в цьому напрямку. Крім цього, в коридорі стояла жінка, як, в подальшому, стало відомо ОСОБА_67 .. На третьому поверсі двері кабінету ОСОБА_11 були привідкриті, з яких доносився крик. Забігши в даний кабінет, побачила, як ОСОБА_12 та ОСОБА_11 наносили ОСОБА_7 удари гумовими палицями. Крім них був ще один чоловік. Вона з іронією крикнула:»Наша міліція нас не б`є». ОСОБА_11 , побачивши її, палицю відкинув в сторону. ОСОБА_54 також кричала:» ОСОБА_36 , це ти?». Але ОСОБА_54 нічого не побачила, так як вона стояла на вхідних дверях і собою заступила вхід у кабінет. Двоє вийшло з кабінету, в тому числі і ОСОБА_11 , які виштовхнули їх, ОСОБА_11 відповів ОСОБА_54 , що б`ють її сина та схопив ОСОБА_67 за груди та її виштовхнув.
Протоколом та фототаблицями до нього (а.с.90-92,т.5), з якого вбачається, що ОСОБА_46 14.07.2008 року при відтворенні обстановки та обставин події підтвердила свої покази щодо застосування до ОСОБА_7 фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
Протоколом та фототаблицями до нього (а.с.104-109,т.5), з якого вбачається, що ОСОБА_7 25.07.2008 року при відтворенні обстановки та обставин події підтвердив свої покази щодо застосування до нього фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , також особи, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, та на місці показав обставини нанесення тілесних ушкоджень(а.с.19-21, т.14).
Протоколом очної ставки від 04.08.2008 між ОСОБА_11 та ОСОБА_46 (а.с.123-126, т.5), у ході якої остання підтвердила свої покази щодо застосування до її сина ОСОБА_7 фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
Протоколом очної ставки від 21.08.2008 року між ОСОБА_16 та ОСОБА_7 (а.с.131-134,т.5), у ході якої останній підтвердив свої покази про застосування до нього фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також особи, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.19-21,т14).
Протоколом очної ставки від 21.08.2008 між ОСОБА_46 та ОСОБА_7 (а.с.144-146,т.5), у ході якої ОСОБА_46 та ОСОБА_7 підтвердили свої покази дані на досудовому слідстві про застосування до ОСОБА_7 фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також особи, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т14).. Щодо не співпадання показів з ОСОБА_7 з показами ОСОБА_46 щодо його розташування та працівників міліції по відношенню до ОСОБА_46 , що ОСОБА_12 вибіг вслід за ОСОБА_11 , що ОСОБА_46 в кабінеті розмовляла з третім чоловіком, то ОСОБА_46 підтвердила свої покази з посиланням на те, що син конкретно про обставини може помилятися, так як в цей час до нього застосовували фізичний та психологічний тиск. ОСОБА_7 підтвердив, що такі покази давав, однак, припустив, що деякі незначні обставини може путати, так як до нього довгий час застосовували фізичний та психологічний тиск.
Протоколом очної ставки від 21.11.2008 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (а.с.181-185,т.5), у ході якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 .. ОСОБА_12 та особи, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т14).
Протоколом очної ставки від 13.03.2009 між ОСОБА_12 та ОСОБА_46 (а.с.232-234,т.5) у ході якої остання підтвердила свої покази дані на досудовому слідстві щодо застосування до ОСОБА_7 фізичної сили зі сторони ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..
Висновком № 02/08 від 04.01.2008 року, додатковим висновком судмедексперта № 74/09 та долученою до нього схемою (а.с.48-49,т.3;223-224, т.5), відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлено синець на передній поверхні грудної клітки справа, садно на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, які утворились від дії твердих тупих предметів, можливо, за 8-10 діб до моменту огляду і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Синець на передній поверхні грудної клітки не характерний для утворення при вільному падінні з висоти власного росту, садно на задній поверхні його ліктьового суглобу могло утворитись при вільному падінні з висоти власного росту.
Додатковим висновком судмедексперта № 440/08 (а.с.149-151, т.5), відповідно до якого тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_7 , які були виявлені у нього згідно висновку експерта № 02/08 від 04.01.2008 року, могли виникнути за обставин, на які він вказує під час допиту та згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 25.07.2008 року. У гр. ОСОБА_7 було виявлено синець на грудях та садно на лівому лікті. Синець на грудях виник від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким міг бути кулак руки. Садно на лікті виникло внаслідок контакту з тупим предметом.Садно на лівому лікті могло виникнути при падінні з висоти власного росту з послідуючим ударом лівим ліктем до твердого тупого предмету. По періоду виникнення дані тілесні ушкодження можуть відповідати 30.12.2007 року. Категоричних судово-медичних даних, які б дали змогу встановити кількість ударів та їх послідовність нанесення, немає, однак, можна висловитись як мінімум про дві дії тупих предметів.
В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_49 підтвердив свої вищевказані висновки судово-медичних експертиз, щодо кількості діб утворення тілесного ушкодження, то він уточнив, що синець на грудях був свіжий, синього кольору, а тому заподіяний в час та при обставинах, вказаних потерпілим ОСОБА_7 .
Вина підсудних по епізоду спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 доведена наступними доказами.
Показаннями самого потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 30.12.2007, біля 08 години, до нього додому в с. Лішня приїхали працівники міліції Самбірського МВ ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , запропонували поїхати у відділ міліції для з`ясування обставин щодо автомобіля, який йому належить. На вказану пропозицію він погодився. На цей час він не мав жодних тілесних ушкоджень, напередодні з ніким не бився, це можуть ствердити його мати, сусіди ОСОБА_68 , ОСОБА_69 та інші. В подальшому, його повели на третій поверх в кабінет, який знаходиться в блоковій системі з правої сторони при виході на третій поверх та повороті на ліво. При вході в цей кабінет знаходився ОСОБА_70 , а також зайшли ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .. Останні двоє з них вимагали від нього визнання вчинення розбійного нападу на будинок в с. Сіде та почали наносити йому тілесні ушкодження. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заклали йому руки, які були в кайданках, за спину, головою сперли до крісла, ноги були зігнуті в колінах.В такому положенні, кожний окремо з них, спочатку ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_12 наносили йому до десяти ударів міліцейською палицею по п`ятках. А потім цією ж палицею ОСОБА_12 наніс біля 10-ти ударів в ділянці спини та сідниці, після цього, він же, стоячи позаду нього, наніс йому по голові ззаду удари долонею по вухах, біля 10-ти ударів по кожному вусі. Потім його підняли та посадили в крісло та дальше продовжували вибивати у нього зізнання щодо розбійного нападу, при цьому обзивали його різними нецензурними словами. Так як відмовлявся від зізнання, то ОСОБА_11 долонею руки знову наніс біля 6-ти-7-ми ударів по обличчі та вухах, ОСОБА_16 вдарив три рази кулаком в середину грудної клітки спереду і вийшов з кабінету, потім вийшли і ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , він залишився в кабінеті з ОСОБА_71 .. Виходив в коридорчик курити, бачив постійний рух працівників міліції. Біля обіднього часу чув чоловічий крик від болю з сусіднього кабінету. В даному кабінеті він пробув з працівником міліції ОСОБА_72 до ранку.
31.12.2007 року біля 10 години ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зайшли в кабінет, в якому наділи йому на руки наручники, і з якого ОСОБА_11 повів його до слідчого ОСОБА_23 , щоб він писав явку з повинною, він відмовився, а тому його відвели назад у кабінет, в якому він перебував раніше. Там ОСОБА_12 витягнув звідкись електричний ізольований дріт чорного кольору, довжиною біля 2-х метрів, йому наказав лягти животом на стіл, руки в кайданках за спину. В такому положенні він наніс йому біля 10-ти ударів по спині та сідниці. При цьому вимагав, щоб він писав явку з повинною. Біля 17 години 30 хвилин його ОСОБА_11 відвів до слідчого ОСОБА_23 , де було проведено впізнання за участю ОСОБА_29 , ОСОБА_23 склав протокол про його затримання за підозрою у вчиненні злочину за ч.3 ст. 186 КК України. Біля 19 години його без огляду помістили в ІТТ, в якому було двоє осіб, яким він жалівся про його побиття працівникам міліції.
02.01.2008 в приміщенні кімнати ПТ був оглянутий судово-медичним експертом, якому
розповів про застосування щодо нього працівниками міліції фізичної сили. Після проведеного
огляду експерт відповів, що побиті голова, спина, вуха. Про застосування фізичної сили
зі сторони працівників міліції він розповів в судовому засідані 03.01.2008 року, а також своєму
адвокату ОСОБА_73 ..
Свідок ОСОБА_69 , сусід потерпілого ОСОБА_8 , підтвердив, що останній раз його бачив 29.12.2007 року, і в день, а також вечером, на подвір`ї, був тверезий, жодних тілесних ушкоджень він не мав, з ним разом ремонтував автомобіль. Охарактеризував його як добру людину, який ніколи не скаржився на життя.
Свідок ОСОБА_68 , сусід ОСОБА_8 , охарактеризував його з позитивної сторони, а також показав, що останній раз бачив ОСОБА_8 29.12.2007 року чи 30.12.2007 року, точно не пам`ятає дати, але це була субота, у нього жодних тілесних ушкоджень він не бачив. Він в нього вдома був кожного дня, працював на його маршрутці, кожного вечора здавав йому виручку, якою ділилися, та віддавав ключі від автомобіля.
Свідок ОСОБА_74 , однокласник, який показав, що три роки пропрацював у ОСОБА_8 , його охарактеризував з позитивної сторони, та повідомив, що 29.12.2007 року бачився з ОСОБА_8 на автобазарі, тілесних ушкоджень у нього він не бачив в тому числі і на вухах, домовився з ним зустрітися вечером. Зустрілися біля 22 години, а може й пізніше, просиділи в барі до 2-3 години, до закриття бару, з ними ще був ОСОБА_75 , пили пиво, розійшлися метрів за 20 від його будинку. Жодних видимих тілесних ушкоджень на вухах чи десь інде на тілі він у нього не бачив, а також він не скаржився на те, щоб його хтось побив.
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.05.2008 року (а.с.114-115, т.4) відповідно до якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав особу під № 3 - ОСОБА_12 , як особу, яка з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року в приміщенні Самбірського МВ наносила йому міліцейською палицею удари по спині.
Протоколом очної ставки від 22.05.2008 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_8 (а.с.120-123, т.4), під час якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року фізичної сили працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .
Протоколом очної ставки від 22.07.2008 між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 (а.с.142-144, т.4), під час якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього з 30.12.2007 року по31.12.2007 року фізичної сили працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т.14).
Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 22.07.2008 року (а.с.145-148, т.4), у ході якого ОСОБА_8 підтвердив свої покази про застосування до нього з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т.14), дій, що супроводжувались фізичним, психологічним насильством та болісними і такими, що ображали його гідність( погрожували нанесенням побоїв, побиттям гумовим кийком, дротом, коли він перебував у наручниках на руках, нанесенні ударів та побоїв).
Протоколом (а.с.35,т.3), з якого відомо, що 03.01.2008 року ОСОБА_8 в Самбірському судовому засіданні при розгляді подання слідчого про обрання запобіжного заходу про взяття його під варту скаржився на те, що погано почувається, так як протягом двох днів його били в міліції по п`ятках, кулаками по вухах, вимагали, щоб визнав свою участь у пограбуванні. Приходив медексперт і зафіксував усі його тілесні ушкодження.
Протоколом очної ставки від 24.07.2008 року (а.с.166-168,т.4)між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , під час якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року фізичної сили працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21, т.14).
Протоколом очної ставки від 24.07.2008 року (а.с.166-168,т.4)між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , під час якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року фізичної сили працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи.
Протоколом очної ставки від 24.07.2008 року (а.с.166-168,т.4)між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , під час якої останній підтвердив свої покази щодо застосування до нього з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року фізичної сили працівниками міліції ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та особою, відносно якої досудовим слідством винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи(а.с.19-21,т.14).
Висновком експерта № 04/08 від 04.01.2008 року, додатковим висновком № 75/09 від 11.02.2009 року та таблицею до нього (а.с.44-45,т.3; 224-225, т.4), згідно з яким у ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження : синець на лівій внутрішній раковині у верхній третині, який займає передню і задню поверхню вушної раковини, синець на правій вушній раковині, синець на задній поверхні грудної клітини зліва в проекції верхнього краю лопатки, синець в середній третині лопатки на рівні пахвової складки, синець в ділянці нижніх ребер зліва, синець на задній поверхні грудної клітки справа від плечового суглобу в напрямку лопатки, масивний синець на правій сідниці, який опускається на стегно, синець на лівій сідниці, які утворилися від дії твердих тупих предметів продовгуватої форми, з обмеженою поверхнею, можливо в час та при обставинах, вказаних потерпілим, не характерні для утворення при вільному падінні з висоти власного росту і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Додатковим висновком експерта № 439/08 від 22.09.2008 року(а.с.172-175,т.4), згідно з яким тілесні ушкодження у ОСОБА_8 , які були виявлені згідно висновку експерта № 04/08 від 04.01.2008 року, могли виникнути за обставин, на які вказує ОСОБА_8 під час допиту та згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події за його участю від 22.07.2008 року. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 02.01.2008 року при огляді, а саме: синці на грудній клітці, які мали розміри 10х3,5 см; 10х3 см; 12х4 см, виникли від неодноразової дії твердого тупого предмету, який мав видовжену форму і ним міг бути дріт в ізоляції та палиця. Категорично відповісти за індивідуальні особливості травмуючих предметів не надається можливим, але можна сказати, що вони мали ширину, товщину чи діаметр в межах біля 3-4 см, і видовжену форму. Синці на вухах, синець розміром 7х7 см в середній третині лопатки виникли від дії тупих предметів, якими могли бути долоні та кулаки рук. Масивні синці на сідницях могли виникнути від дії тупих предметів з широкою травмуючою поверхнею, так і від багаторазової дії твердих тупих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 не могли виникнути при падінні та ударі до тупих предметів. По періоду виникнення, дані тілесні ушкодження можуть відповідати 30.12.2007 року 31.12.2007 року. Категоричних судово-медичних даних, які б дали змогу встановити кількість ударів та їх послідовність нанесення, немає, однак, мінімальна кількість прикладання сили в ділянках розташування тілесних ушкоджень була не менше 8-ми разів.
В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_49 підтвердив свої вищевказані висновки судово-медичних експертиз.

В обґрунтування вироку суд покладає всі вищеперераховані докази по епізодах спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, як такі, що відповідають дійсним обставинам вчинення злочину та матеріалам справи.

Також вина підсудних підтверджується і іншими доказами.

Свідок ОСОБА_76 , показав, що в період часу з 26.12.2007 року по 31.12.2007 року, під час виконання службових обов`язків- оперуповноваженого СКР Самбірського МВ, здається, що бачив ОСОБА_6 в одному з кабінетів СКР, які знаходяться на третьому поверсі, але в якому кабінеті, з ким, і що він там робив, не пригадує. Водночас щодо нього в той час ніхто незаконних методів дізнання не застосовував. Потерпілі та інші могли його бачити, а також він їх. Про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вказаний період йому нічого не відомо. Зі слів працівників міліції ніхто останнім тілесних ушкоджень не наносив та незаконних методів дізнання відносно них не застосовував. Підсудніх охарактеризував з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_77 , показав, що під час виконання службових обов`язків - оперуповноваженого СКР Самбірського МВ, 26.12.2007 року він бачив, що ОСОБА_6 знаходився в кабінеті № 31. В нього хтось з працівників СКР відбирав пояснення. Бачив також його 31.12.2007 року, зранку, в кабінеті № 28 чи № 29, так як хотів по справі щось вияснити у ОСОБА_12 , останній в цей час відбирав у ОСОБА_6 , який сидів у кріслі, пояснення у письмовій формі. В цей же день бачив його в кабінеті № 29, де ОСОБА_78 в ОСОБА_6 відбирав пояснення. Ним він доставлявся в Самбірський суд, але не пам`ятає чи для обрання йому запобіжного заходу, чи за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. В машині, коли відвозили ОСОБА_6 з суду в райвідділ, у нього будь-яких видимих тілесних ушкоджень не було, але він йому жалівся в машині, що його нудить.Також заперечив твердження ОСОБА_6 , що він тримав його руки, як ОСОБА_6 лежав на столі в кабінеті № 28, коли ОСОБА_12 наносив йому удари по п`ятках та шиї. В час 29-31 грудня 2007 року в приміщенні кабінетів СКР бачив також ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_8 .. Лише зі слів працівників міліції йому відомо про побиття працівниками міліції потерпілих. Він особисто не бачив, щоб хтось з працівників міліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 наносив тілесні ушкодження. Підсудних охарактеризував з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_81 показав, що коли поміщали 26.12.2007 року ОСОБА_6 в ІТТ, він, як начальник ІТТ Самбірського МВ, видимих тілесних ушкоджень на ньому не бачив, він не жалівся на стан здоров`я, а тому його ніхто не оглядав та на медичний огляд не відводив. ОСОБА_6 неодноразово працівники міліції в період з 26.12.2007 року по 30.12.2007 року забирали з ІТТ у кабінети СКР, при поверненні його, він не жалівся, що йому хтось з працівників міліції наносив тілесні ушкодження. Батьки ОСОБА_6 через нього особисто передавали ОСОБА_6 продукти харчування. Про обставини побиття ОСОБА_6 , ОСОБА_80 та ОСОБА_8 йому не відомо, він сам особисто їх не бив.30.12.2007 року ОСОБА_6 був звільнений з ІТТ. 02.01.2008 року він на вимогу ОСОБА_23 був оглянутий судмедекспертом ОСОБА_39 з 14 години 40 хвилин до 15 години.

Свідок ОСОБА_82 , бувший оперуповноважений СБНОН Самбірського МВ, показав, що про обставини затримання ОСОБА_6 , ОСОБА_80 , ОСОБА_8 йому відомо лише те, що їх разом з ОСОБА_29 , ОСОБА_83 та ОСОБА_32 було затримано як групу осіб, котрі займалися розбоєм, для допомоги працівникам розшуку не залучався. Про обставини побиття цих осіб працівниками міліції йому також нічого не відомо, особисто він їм ударів чи тілесних ушкоджень не наносив. ОСОБА_6 знає візуально, так як разом навчалися в одній школі № 9 м. Самбора та у Вишнянському державному аграрному технікумі. За ним був закріплений на третьому поверсі кабінет № 26, а також за ОСОБА_84 , який знаходиться навпроти кабінету кримінальної міліції у справах дітей. Саме в цому кабінеті і побачив ОСОБА_6 , він сидів на кріслі біля пічки. Він його, як і ОСОБА_6 його, бачили у райвідділі у грудні-січні місяці.

Свідок ОСОБА_28 суду повідомив, що проти нього та ще 6-ти осіб, в тому числі і потерпілих була сфабрикована кримінальна справа за розбійний напад в с. Сіде на сім`ю ОСОБА_85 . Вішають всього епізоди, яких вони не вчиняли. Ця справа сфабрикована, їх незаконно засудили, всі вироки оскаржуються, їх били, заставляли писати явку з повинною. 29.12.2007 року бачив ОСОБА_8 , був з ним МРЕВ ДАІ, на ньому жодних тілесних ушкоджень не було. Потерпілі і він є заможними людьми, ОСОБА_6 був підприємцем, у ОСОБА_6 багаті батьки, в ОСОБА_80 тато за кордоном, а працівники хотіли на них заробити гроші.

Свідок ОСОБА_22 , яка раніше займала посаду старшого дізнавача Самбірського МВ, показала, що 25.12.2007 року, біля 15 години, подзвонила на домашній телефон до ОСОБА_6 , якого повідомила, щоб він 26.12.2007 року прийшов до неї в службовий кабінет № 18 для повторного допиту в якості свідка по кримінальній справі про крадіжку паливно-мастильних матеріалів з Самбірської дільниці видобутку газу Комарнівського ГП., на що він погодився. 28.12.2007 року її повідомив ОСОБА_14 , що ОСОБА_6 знаходиться в кабінеті карного розшуку. Вона направила до нього ОСОБА_86 , який його допитав.Про побиття його працівниками міліції їй нічого не відомо. Підсудних охарактеризувала з позитивної сторони.

З показів свідка ОСОБА_14 , бувшого заступника начальника СКР Самбірського МВ, які він надав у судовому засіданні та з протоколу допиту свідка ОСОБА_19 (а.с.253-255, т.1), протоколу( а.с.130-133, т.2), які були оголошені та перевірені в судовому засіданні, вбачається, що їхні покази, є аналогічні показам, які надали в судовому засіданні підсудні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про обставини, які мали місце 26.12.2007 року, біля 08 години, на території Самбірської дільниці видобутку газу Комарнівського ГП при намаганні доставити ОСОБА_6 в приміщення Самбірського МВ для відібрання у нього пояснення, про його доставку, написання ними рапортів про вчинення ОСОБА_6 їм опору, оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, про доставку ОСОБА_6 в Самбірський суд, яким було накладено стягнення у виді арешту на 4 доби, поміщення ОСОБА_6 в ІТТ Самбірського МВ про перебування ОСОБА_6 за межами ІІТ у зв`язку із відібранням у нього пояснень працівниками СКР Самбірського МВ, про перебування ОСОБА_6 за межами ІІТ у зв`язку із відібранням у нього пояснень працівниками СКР Самбірського МВ, про виклик ОСОБА_6 дізнавачем ОСОБА_22 ..
Також свідок ОСОБА_14 пояснив, що 30.12.2007 року о 08 годині 30 хвилин запросив ОСОБА_6 в їхній кабінет. В чому був одягнутий 26.12.2007 року ОСОБА_6 , то не пам`ятає, можливо, і так, як каже потерпілий. 31.12.2007 року бачив ОСОБА_6 в одному із кабінетів СКР. Ним та у його присутності ніхто з працівників міліції ОСОБА_6 фізичного чи морального тиску не заподіював. Вважає, що виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_6 могли утворитися 26.12.2007 року під час посадки його в службовий автомобіль.В карному розщуку немає спецзасобів, тільки кайданки.
З показів свідка ОСОБА_19 , бувшого оперуповноваженого СКР, також вбачається, що він особисто 27.12.2007 року, коли ОСОБА_6 перебував в ІТТ, по письмовій вимозі, доставляв його у свій службовий кабінет, де крім нього, із ним працювали інші працівники СКР ОСОБА_87 , ОСОБА_31 та ОСОБА_25 для встановлення факту його причетності до скоєння грабежів з помешкань громадян та на вулицях м. Самбір. Однак, ОСОБА_6 від дачі будь-яких пояснень, усних чи письмових, надавати відмовлявся, жодних документів не підписував. До ОСОБА_6 жодного психологічного та фізичного впливу не застосовувалось, ніяких ударів, побоїв та будь-яких тілесних ушкоджень йому ніхто із працівників міліції не спричиняв, також реальної загрози заподіяння фізичного насильства чи інших насильницьких дій відносно нього не було, ніхто не обзивав його нецензурними словами, його честі і гідності не принижував. Під час затримання ОСОБА_6 та під час відпрацювання ОСОБА_6 на причетність до скоєння ним злочинів зброя не використовувалась та не застосовувалась. ОСОБА_6 навмисно дає неправдиві покази і наговорює на працівників міліції, нібито, його побили, так як він хоче уникнути від кримінальної відповідальності за скоєні ним злочини, хоча його причетність доведена матеріалами кримінальної справи.
Свідок ОСОБА_16 , бувший перший заступник начальника Самбірського МВ, показав, що в грудні 2007 року була отримана інформація, що ОСОБА_6 причетний до скоєння розбійних нападів на помешкання громадян м. Самбора та Самбірського району з метою заволодіння їх майном. 26.12.2007 року 0 08 годині працівниками СКР ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 по місцю його роботи було затримано ОСОБА_6 і доставлено в Самбірський МВ. Вказані працівники йому доповіли, що ОСОБА_6 при його затримці та посадці в службовий автомобіль вчинив їм злісну непокору, про що ними було оформлено відповідні документи. Згідно постанови Самбірського міськрайонного суду ОСОБА_6 було обрано адміністративне стягнення у виді арешту терміном на 4 доби та його було поміщено в ІТТ Самбірського МВ, звідки неодноразово доставлявся в службові кабінети СКР для встановлення факту його причетності до скоєння злочинів на території м. Самбора. ОСОБА_6 від дачі будь-яких письмових пояснень категорично відмовлявся та не підписував жодних документів. Після відбуття ним адмінарешту він добровільно погодився пройти в службовий кабінет СКР, де давав усні пояснення з приводу розбійних нападів і з метою перевірки його версій останній погодився знаходитися в цьому кабінеті з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року. Коли були зібрані достатні докази про його причетність до скоєння злочинів він був 31.12.2007 року ОСОБА_23 затриманий. ОСОБА_88 добровільно та з його відома перебував у райвідділі з 30.12.2007 року по 31.12.2007 року, як особа з якою проводилась розмова, відбирались пояснення, явка з повинною. Хто з працівників міліції заступає в групу, то по інструкції може мати гумову палицю.
До ОСОБА_6 , ОСОБА_80 та ОСОБА_8 жодного психологічного чи фізичного впливу як з його сторони так зі сторони працівників міліції не застосовувались, ніяких побоїв, ударів та будь-яких тілесних ушкоджень їм ніхто не спричиняв, також реальної загрози заподіяння фізичного насильства чи інших насильницьких дій відносно них не було, ніхто не обзивав їх нецензурними словами, їх честі і гідності не принижували. Під час затримання ОСОБА_6 та під час відпрацювання ОСОБА_6 на причетність до скоєння ним злочинів зброя не використовувалась та не застосовувалась. ОСОБА_6 навмисно дає неправдиві покази і наговорює на працівників міліції, нібито, його побили, так як він хоче уникнути від кримінальної відповідальності за скоєні ним злочини, хоча його причетність доведена матеріалами кримінальної справи. Тілесні ушкодження, які були виявлені в ОСОБА_6 він спричинив собі сам при його затримані працівниками міліції 26.12.2007 року під час посадки його в службовий автомобіль. При цьому заявляв, що він спричинить собі тілесні ушкодження, а потім підключить свого батька та скаже, що це його побили працівники міліції.
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показав, що на той час він був слідчим, ним була порушена кримінальна справа по факту відкритого викрадення майна у с. Сіде в гр.. ОСОБА_13 по підозрі у вчиненні даного злочину були затримані ОСОБА_6 , потім ОСОБА_38 а в подальшому ОСОБА_88 , та ОСОБА_8 .. Про затримання і доставку ОСОБА_6 йому нічого не відомо.Дану справу він тільки розпочав розслідувати, в лютому 2008 року її від нього забрали в УБОЗ. Коли проводив слідчі дії з потерпілими, то в них тілесних ушкоджень не бачив. В протоколі допиту ОСОБА_8 зазначив, що був побитий працівниками міліції, після чого ним було призначено судово-медичну експертизу, яка була проведена 02.01.2007 року, освідування було проведено також ОСОБА_89 та ОСОБА_6 .. На дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 потерпілі не скаржилися. Вибивати покази в ОСОБА_6 , ОСОБА_80 та ОСОБА_8 не було необхідності, так як були пізнавальні покази двох свідків про їх причетність до вчинення злочинів.
Свідок ОСОБА_78 показав, що в 2007-2008 роках був на посаді оперуповноваженого, у грудні 2007 року він не займався оперативно-розшуковою роботою по факту розбійного нападу на помешкання ОСОБА_13 .. Жодних вказівок по цій справі йому керівництво не доручало. Бачив всіх трьох потерпілих, нарізно, в різних кабінетах СКР, будь-яких дій з ними не проводив, при їх допитах присутнім не був, жодних відносин з ОСОБА_6 не мав та тілесних ушкоджень йому не заподіював, в ОСОБА_8 також тілесних ушкоджень не бачив.

Свідок ОСОБА_25 показав, що на той час займав посаду старшого оперуповноваженого СКР, йому відомо, що в тому числі і дані потерпілі вчинили розбійний напад на будинок ОСОБА_13 в с. Сіде, їх у райвідділ він не доставляв, за ним був закріплений кабінет «№ 31, з ним сиділи разом ОСОБА_90 та ОСОБА_12 ..Ні при опитуванні чи при інших діях з потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . ОСОБА_8 він присутній не був, бачив їх у райвідділі в кінці грудня 2007 року, розмовляв із ОСОБА_6 , якого раніше знав візуально, питав за що він затриманий, відбирав у ОСОБА_8 пояснення. Про обставини побиття цих осіб йому не відомо, присутнім при нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не був, особисто їм ударів чи тілесних ушкоджень не наносив. Тілесних ушкоджень у них не бачив. Підсудних охарактеризував з позтивної сторони.

Свідок ОСОБА_31 , який показав, що 30.12.2007 року у вечірній час, він, будучи оперуповноваженим СКР, знаходився в кабінеті начальника СКР, на третьому поверсі, де ОСОБА_12 привів ОСОБА_7 , сказав, що від слідчого. Через деякий час зайшов ОСОБА_11 , який сказав, щоб він з ОСОБА_91 вийшов з кабінету. Він з ним пройшов в кабінет СКМСН. ОСОБА_7 був одягнений в кайданки та прикутий до нього. В цьому кабінеті вони біля стола простояли біля 5-ти хвилин. На його запитання щодо вчинення ним злочину він не відповідав нічого, був у пригніченому стані, переживав за дитину. Після цього зайшов ОСОБА_11 і сказав йому, щоб він з ОСОБА_7 зайшли у його кабінет. В кабінеті ОСОБА_11 вони з ОСОБА_7 сиділи на лавці. Він переживав, що буде з ним, як його посадять за вчинення розбійного нападу. Він його заспокоював. Вони вдвох сиділи довго, разом їли курку. В подальшому, ОСОБА_7 почав розповідати як він та інші учасники організували та провели даний розбійний напад. Він йому сказав, щоб ОСОБА_7 написав явку з повинною, що він і зробив, це було вночі. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не мав, на побиття його іншими працівниками не жалівся, він особисто ОСОБА_7 їх також не наносив. Інші працівники міліції при ньому також ОСОБА_7 ударів чи тілесних ушкоджень не наносили. 31.12.2007 року він передав ОСОБА_7 ОСОБА_12 чи ОСОБА_11 , точно не пам`ятає. ОСОБА_7 протягом 30.12.2007 року по 31.12.2007 року добровільно знаходився з ним у кабінеті, а також не говорив, що хоче йти додому. В кабінеті СКМСН ударів йому в груди кулаком він не наносив, його не штовхав, а також ладонею по обличчі ударів не наносив, п`яткою йому на шию не наступав, не дусив.Такі обставини не відповідають дійсності, так як він не міг наносити йому тілесні ушкодження, оскільки його права рука була прикута кайданками до його лівої руки. Йому нічого невідомо про покази ОСОБА_79 та хто його допитував.

З показів свідка ОСОБА_79 відомо, що він з 29.12.2007 року по 30.12.2007 року перебував в приміщенні Самбірського МВ, в якому працівники міліції вимагали в нього написати явку з повинною про його причетність до вчинення розбійного нападу на сім`ю ОСОБА_13 , при цьому застосовували до нього фізичне насильство, ображали нецензурними словами. В цей період та в січні місяці 2008 року він бачив в приміщеннях Самбірського МВ ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - на очних ставках, а також коли їх вели на очні ставки, то вони пересікалися в коридорах, на сходах, бачив їх побитими: ОСОБА_8 мав чорні вуха, ОСОБА_7 чи то ОСОБА_6 садна чи синяк на грудях, точно вже не пам`ятає, але вони йому жалілися, що їх били ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а він жалівся їм, що його били. Пересікався з ними, коли їх везли в СІЗО чи з СІЗО в поїзді.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показав, що він познайомився з потерпілими в міліції в кінці 2007 року на початку 2008 року, коли виконувалися слідчі дії по кримінальній справі, по якій він проходив як обвинувачений, були впізнання, очні ставки, чи хтось з потерпілих йому жалівся, то не пам`ятає, чи були у них тілесні ушкодження теж не пригадує, по факту нанесення їм тілесних ушкоджень працівниками міліції, то лише чув що таке мало місце.

Протоколом (а.с.163-165, т.4), який був оголошений та перевірений в судовому засіданні, відомо, що при очній ставці з ОСОБА_8 , ОСОБА_92 , показав, що 30.12.2007 року, коли він знаходився в кабінеті № 30, біля 08 години 30 хвилин. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 привели в цей кабінет ОСОБА_8 з метою відібрання від нього пояснень та з`ясування обставин причетності до вчинення ним розбійного нападу в с. Сіде. ОСОБА_11 та ОСОБА_16 відразу вийшли з кабінету, а ОСОБА_12 почав його розпитувати про даний злочин, його роль у ньому, зв`язки з іншими особами. Протягом дня він також виходив з кабінету, а тому йому не було відомо, хто крім ОСОБА_12 з ним ще відпрацьовував дані обставини. Не бачив як його привели, не звернув увагу на наявність у нього тілесних ушкоджень. При ньому до нього ніхто фізичну силу не застосовував. Останній говорив, що до злочину не причетний, документів ніяких не підписував. Крім ОСОБА_12 до нього в кабінет час від часу заходили ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , але він в цей час з кабінету виходив.

Постановами слідчого ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_93 від 25.06.2015 року(а.с.3-5,7-9,11-13,15-17, 19-21, т.14). якими в порушенні кримінальної відповідальності щодо ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 та ОСОБА_16 відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України за відсутністю в їх діях ознак складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Вироком Самбірського міськрайонного суду від 28.12.2010 року (а.с.58-71, т.16;а.с.161-174, т.17), згідно якого засуджено та визнано винуватими за ч.4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі, а саме: ОСОБА_28 на строк 10 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; ОСОБА_99 10 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; ОСОБА_8 9 років з конфіскацією ? частини майна, що йому належить на праві приватної власності; ОСОБА_100 9 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; ОСОБА_6 9 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності; ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187, ст.71, ч.3 ст. 78 КК України 10 років з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 23.11.2011 року(а.с.143-153,т.17) даний вирок щодо вищевказаних засуджених осіб було вирішено змінити їх дії перекваліфікувати як такі, що спрямовані на заволодіння майном у великих розмірах.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.01.2013 року (а.с.154-160, т.17) вказані вище вирок та ухвалу залишено без змін.

Вироком Самбірського міськрайонного суду від 21.08.2012 року (а.с.175-180, т.17), згідно якого засуджено та визнано винуватим ОСОБА_29 за ч.4 ст. 187 КК та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі. Згідно ст.ст.75,76 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та з покладанням на нього обов`язків. Даний вирок ОСОБА_29 не оскаржував.

Наказом № 389 о/с від 14.11.2006 року (а.с.9. т.3), яким було призначено молодшого лейтенанта міліції ОСОБА_12 на посаду оперуповноваженого відділення карного розшуку Самбірського міськрайонного відділу УМВСУ з 22.03.2007 року;
Наказом №79 о/с від 22.06.2003 року (а.с.7,т.3), яким було призначено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 на посаду начальника сектору карного розшуку Самбірського МВ ГУМВС України з 22.03.2007 року.
Функціональними обов`язками начальника сектору карного розшуку Самбірського
МРВ ГУМВСУ у Львівській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 (а.с.15-16,т.3), згідно яких до: п. 1 організовує і контролює роботу відділення КР по розкриттю злочинів поточного року та минулих років; п.4 забезпечує взаємодію працівників СКР з працівниками СДСБЕЗ, СКМСД, СГБНОН, СДІМ, СВ, ППСМ,ЧЧ та іншими структурними підрозділами МРВ, а також громадкістю по розкриттю, профілактиці злочинів ита правопорушень; п.23 при отриманні інформації відносно працівників МРВ, які підтримують позастатутні стосунки з
представниками злочинних угруповань, скоюють корупційні діяння, інші правопорушення та
злочини негайно повідомляє керівництво МРВ. Бере участь у проведені перевірки; п. 24 несе
персональну відповідальність за стан законності і дисципліни серед особового складу СКР;
Функціональними обов`язками оперуповноваженого сектору карного розшуку
Самбірського МРВ ГУМВСУ у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_12 (а.с.17-18,т.3), згідно яких до: п. 1 проводить оперативно-розшукову та профілактичну роботу по недопущенню попередженню та розкриттю злочинів поточного року і минулих років та адміністративних правопорушень; п. 11 виявляє недоліки і помилки працівників сектору про що повідомляє керівнику та приймає міри про їх усуненню і недопущенню; п.12 своєю поведінкою і результатами роботи, відношенням до виконання покладених завдань бути
прикладом для інших оперуповноважених, молодих співробітників, стажорів; п. 17 в своїй
повсякденній роботі керується і дотримується вимог чинного законодавства : Конституції
України , Кримінального кодексу України, кримінально-процесуального кодексу України,
кодексу України про адміністративні правопорушення, ЗУ «Про міліцію», Настановою про
оперативно-розшукову діяльність та ін.;
План-схемою(а.с.22,т.3), на якій схематично зображено службові кабінети, які розташовані на третьому поверсі Самбірського МВ, та згідно яких відомо, що всіх кабінетів є 7, в них працюють, а саме: № 27 ОСОБА_101 , ОСОБА_102 ; № 28 ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ; № 28 ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_87 ; № 29 ОСОБА_78 , ОСОБА_19 ; № 30 ОСОБА_106 , ОСОБА_34 , ОСОБА_107 ; № 31 ОСОБА_108 , ОСОБА_90 , ОСОБА_12 ; № 32 ОСОБА_31 , ОСОБА_76 , ОСОБА_109 .
Доводи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні про те, що вони не вчиняли перевищення влади та службових повноважень, а лише допустили службову недбалість, є неспроможними та такими, що повністю спростовані перерахованими вище показаннями потерпілими, свідками та документами, а тому визнаються судом як позиція захисту з метою пом`якшити відповідальність за скоєний ними злочин.

Показання підсудних про те, що ОСОБА_6 , при посадці в автомобіль для доставки його у відділ міліції, сам собі спричинив тілесні ушкодження на шиї та на обидвох гомілках ніг, суд, проаналізувавши докази у справі, також розцінює як намір підсудних уникнути відповідальності за ч.2 ст. 365 КК України, а тому вважає неправдивими і до уваги не бере з підстав, наведених вище.

В своїх показаннях кожний один потерпілий посилається на конкретні злочинні дії кожного одного підсудного по відношенню до нього під час нанесення їм ударів, побоїв, спричинення їм тілесних ушкоджень, що супроводжувались болісними та такими, що ображали їх гідність, вказують обставини їх спричинення, механізм і локалізацію тілесних ушкоджень, чим вони були спричинені і де. При цьому показання потерпілих в цій частині є послідовними, такими, що ґрунтуються на матеріалах справи, узгоджуються з обставинами, викладеними в протоколах відтворення обстановки та обставин події за їх участю, очних ставках та впізнаннях, свідків ОСОБА_67 , ОСОБА_40 , ОСОБА_46 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_28 в частині того, що 29.12.2007 року він бачив ОСОБА_8 , був з ним МРЕВ ДАІ, на ньому жодних тілесних ушкоджень не було, ОСОБА_79 в частині того, що коли пересікався з потерпілими в коридорах Самбірського МВ, чи на очних ставках, то бачив, що ОСОБА_8 був побитий, у нього були чорні вуха, ОСОБА_56 в частині того, що ніхто з працівників СКР Самбірського МВ не повідомляв його про застосування до ОСОБА_6 фізичної сили, а також не повідомляли та не подавали відповідних рапортів про те, що ОСОБА_6 спричинив собі тілесні ушкодження, ОСОБА_96 в частині того, що в машині, коли відвозили ОСОБА_6 з суду в райвідділ, у нього будь-яких видимих тілесних ушкоджень не було, але він йому жалівся в машині, що його нудить, з висновками судово-медичних експертиз.

Твердження підсудних та їх захисників про наявність в показаннях потерпілих неточностей та невідповідностей один одному( стосовно часу подій, номерів кабінетів, кількості нанесених ударів чи побоїв, їх послідовності), суд визнає, що суттєвих розбіжностей немає, тому визнає їх несуттєвими, оскільки вони стосувались незначних обставин та деталей, які не впливають на загальну суть та зміст показань щодо незаконних дій працівників міліції підсудних, та були пов`язані лише з суб`єктивною оцінкою подій та особливостями їх сприйняття конкретною особою, а також тривалістю терміну, протягом якого вказані особи надавали відповідні показання.

Будь-яких беззаперечних даних, які б свідчили про обмову підсудних, судом не встановлено.

Більш того, сам факт того, що потерпілі, які раніше, або в подальшому були притягнуті до кримінальної відповідальності чи засуджені за вчинення злочинних дій, в тому числі і за розбійний напад на сім`ю ОСОБА_13 , ніяким чином не свідчать та не підтверджують законність дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відносно цих осіб у даній справі.

Послідуюча позиція деяких потерпілих, а також свідків, які відмовлялись від дачі показань у суді з посиланням на забудькуватість з огляду на сплин тривалого часу від подій, що мали місце за їх участю, а також неточності в показаннях з цих же причин, враховуючи підтвердження ними своїх свідчень, які надавались на досудовому слідстві, не може та не свідчить про їх недостовірність та недопустимість.

Суд критично ставиться до показів ОСОБА_97 і в тій частині, що, ОСОБА_7 по своїй добрій волі, хотів і дальше залишатися в ОСОБА_113 , та не бере їх до уваги, так як вони є по суті суперечливими, не логічними, просто смішними. Людина, яка має сім`ю, малу дитину, за яких переживає, про що говорить сам ОСОБА_31 , не бажає йти додому, хоче добровільно, перебувати більше доби, не спати, в приміщенні Самбірського МВ. А зрештою про яку добровільність ОСОБА_7 йде мова, якщо, як стверджує ОСОБА_114 . ОСОБА_7 був одягнений вночі у кайданки та прикутий до його руки. Про це він ствердив і при проведенні очної ставки між ним та ОСОБА_7 ( протокол в судовому засіданні оголошувався та перевірявся).

Також суд не бере до уваги і покази ОСОБА_16 в тій частині, що ОСОБА_7 , а також ОСОБА_6 після звільнення з ІТТ, добровільно бажали дальше залишатися в Самбірському МВ з 30 на 31 грудня 2007 року, які є не логічними, беручи до уваги, що це був день перед Новим роком, та те, що дані потерпілі, на руках мали одіті кайданки.

Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_115 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 , ОСОБА_16 , ОСОБА_118 , ОСОБА_23 , дані ними в судовому засіданні, та покази свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , які були оголошені та перевірені в судовому засіданні, в частині того, що вони особисто не бачили, щоб підсудні, чи хтось з працівників міліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 чи ОСОБА_8 наносили тілесні ушкодження, про те, що їм не відомо про побиття працівниками міліції потерпілих, про те, що видимих тілесних ушкоджень у нікого з них не бачили, оскільки дані свідки, будучи і тепер чи в минулому, колегами по роботі, намагаються допомогти підсудним в уникненні від кримінальної відповідальності чи в зменшенні такої.

Всі вище перераховані висновки експертів були викладені у відповідній, загально прийнятій та сталій формі щодо позитивних результатів дослідження, у тому числі з зазначенням того чи іншого ступеню вірогідності. Суд поклав такі докази з в обґрунтування своїх висновків щодо доведеності винуватості засуджених, які були підтверджені та співпадали і з іншими доказами, зібраними по справі. Саме з тих міркувань суд не взяв до уваги висновок експерта від 10.04.2009 року(а.с.278-283, т.2) в частині, а саме: « Згідно записів в протоколі відтворення обстановки та обставин події, та фотознімків, долучених до протоколу, поріг автомашини «Деу-Сенс» знаходиться на висоті 28,5-34 см від поверхні землі. Таким чином при умові вертикального положення тіла гр. ОСОБА_6 і перпендикулярного розташування гомілок до порога машини, пошкодження у ОСОБА_6 могли виникнути на передніх поверхнях обох гомілок на висоті біля 28,5х34 см. Такий рівень розміщення пошкоджень, згідно фотознімків до протоколу відтворення обстановки і обставин події, відповідає, приблизно, середній третині гомілок гр. ОСОБА_6 , як це було вказано у висновку експерта №03/08, складеного судмедекспертом ОСОБА_39 ».
Таким чином, сукупністю перевірених, досліджених у судовому засіданні доказів, доведена винність ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у перевищенні влади та службових повноважень, тобто в умисному вчиненні службовими особами дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, які заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, державним інтересам, та супроводжувалось насильством та болісними і такими що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, тому їх дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 365 КК України. Із пред`явленого їм обвинувачення необхідно виключити таку обтяжуючу покарання обставину як вчинення злочину повторно, так як така відсутня, бо мається продовжуваний злочин.
При цьому, суд, враховуючи доведеність винуватості підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, не вбачає підстав для кваліфікації дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у службовій недбалості, тобто в неналежному виконанню службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотної шкоди охоронюваним правам та інтересам окремих громадян, а також істотну шкоду державним інтересам, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.і ст.367 КК України, так як докази на підтвердження їх вини за цією статтею в судовому засіданні не здобуто. Оскільки жодних доказів їх вини у службовій недбалості не здобуто, тобто в їх діянні відсутній склад злочину, то ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.1 ст.367 КК України слід виправдати.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_11 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який характеризується по місцю праці виключно позитивно (а.с.342 т.3; а.с.133, т.12), до нього застосовувались заохочення за успіхи в роботі (а.с.362, т.3), а також дисциплінарне стягнення (а.с.367, т.3), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Самбірської центральної районної поліклініки не перебуває(а.с.69, т. 14), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.128, т. 12), є вдівцем.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_12 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу винного, який характеризується по місцю праці виключно позитивно (а.с. 348, т.3; а.с. 136, т.12), до нього застосовувались заохочення за успіхи в роботі (а.с.366, т.3), а також дисциплінарні стягнення (а.с.368,376,т.3), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Самбірської центральної районної поліклініки не перебуває (а.с.68, т. 14), раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с.122, т. 12), його хворобливий стан здоров`я (а.с.151,т.14), одруженого(а.с.149, т.14), має на утриманні малолітню дитину(а.с.150, т.14).

Обставинами, які помякшують покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суд визнає вчинення ними злочину вперше.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочину групою осіб за попередньою змовою.

Керуючись вимогами ст. 4 КК України, яка передбачає, що злочинність і караність діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення злочину, необхідно при призначенні покарання підсудним ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за ч.2 ст. 365 КК України застосувати цю норму закону в редакції, що діяла на момент вчинення ними даного злочину.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити підсудним покарання у виді позбавлення волі.

Також суд вважає, що особи підсудних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , не становлять небезпеки для суспільства, тому, призначивши їм покарання у виді позбавлення волі на певний строк, звільняє їх від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Таку міру покарання суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вчинення ними протиправних діянь, а й для їх виправлення.

Крім цього, з урахуванням характеру злочину, суд вважає за необхідне призначити підсудним додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю на певний строк, та, застосувавши ст. 54 КК України, позбавлення спеціальних звань: ОСОБА_11 старшого лейтенанта міліції; ОСОБА_12 лейтенанта міліції, так як інкримінований їм злочин, передбачений ч.2 ст. 365 КК України, відноситься до категорії тяжких, вчинений ними, виходячи за межі, наданих їм прав та службових повноважень як співробітників правоохоронних органів, діючи недозволеними методами, що дискредитують звання працівника міліції.

Щодо цивільних позовів , а саме: ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000.00 гривень, моральної шкоди в розмірі 100 000.00 гривень(а.с.235, т.14); ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди в сумі 150 000 гривень(а.с.245, т.15), слід зазначити наступне.

У відповідності із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, внаслідок протиправної поведінки щодо неї чи її близьких. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. зі змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пред`явлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов до ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 000.00 гривень не підлягає задоволенню, так як така вимога не знайшла своє документальне підтвердження, відсутні будь-які докази квитанції, чеки, інше про понесені витрати на лікування та харчування.

Дослідженими у суді вищеперерахованими доказами незаперечно встановлено, що потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , по причині, отриманих від ОСОБА_11 та ОСОБА_12 погроз, нанесених ними ударів та побоїв, а також заподіяних тілесних ушкоджень, з незаконним застосуванням гумового кийка, дроту, наручників, непристойних слів у їх адресу, що ображало їх особисту гідність, очевидно, що при таких обставинах отримали фізичний біль, страх за своє здоров`я та життя, нервовий стрес, перенесли і душевні страждання із-за безпомічності, незручності.

Враховуючи вище наведене, тяжкість та глибину страждань потерпілих, заподіяних умисними діями підсудних, те, що ОСОБА_11 ніде не працює, ОСОБА_12 має на утриманні малолітню дитину, є безробітним, а також, з огляду на відсутність достатнього обґрунтування потерпілими розмірів позовів щодо моральної шкоди, то на думку суду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, доцільно вважати, а саме: відшкодування солідарно заподіяної підсудними потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди у сумі 6 000(шість) тисяч гривень 00 копійок; відшкодування солідарно заподіяної підсудними потерпілому ОСОБА_119 моральної шкоди у сумі 6 000(шість) тисяч гривень 00 копійок; В решті вимог потерпілим, як не підтверджених достовірними доказами та недостатньо мотивованими, слід відмовити.

Науково-практичний коментар Кримінально-процесуального кодексу України, який не був вилучений та не визнаний речовим доказом по справі, та знаходиться при справі, залишити при справі.

А тому, керуючись ст. 5 КК України, ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_11 визнати винним за ч.2 ст. 365 КК України з застосуванням ст. 54 КК України та призначити йому 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади, повязані зі службою в органах МВС України строком на 2 (два) роки з позбавленням спеціального звання старшого лейтенанта міліції..

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 /два/ роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 2 та 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов"язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_12 визнати винним за ч.2 ст. 365 КК України з застосуванням ст. 54 КК України та призначити йому 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, повязані зі службою в органах МВС України, строком на 2(два) роки з позбавленням спеціального звання лейтенанта міліції..

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком на 2 /два/ роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 2 та 3 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_12 обов"язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_11 за ч.1 ст. 367 КК України визнати невинним і по суду виправданим.

ОСОБА_12 за ч.1 ст. 367 КК України визнати невинним і по суду виправданим.
Запобіжний захід ОСОБА_11 підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку у законну силу.

Запобіжний захід ОСОБА_12 підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 солідарно в користь ОСОБА_8 6 (шість) тисяч гривень моральної шкоди. В решті вимог ОСОБА_8 відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 солідарно в користь ОСОБА_6 6 (шість) тисяч гривень моральної шкоди. В решті вимог ОСОБА_6 відмовити.

Науково-практичний коментар Кримінально-процесуального кодексу України, який не був вилучений та не визнаний речовим доказом по справі, та знаходиться при справі, залишити при справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Старосамбірський районний суд на протязі 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1