У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_15,
суддів ОСОБА_16, ОСОБА_17,
при секретарі за участю прокурора захисника та виправданого ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_6 ОСОБА_7
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 липня 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Нижній Двин Арташавського району Вірменської РСР, проживаючого в АДРЕСА_2, громадянина України, раніше не судимого, -

визнано невинуватим та виправдано за пред'явленим обвинуваченням за ч. 1 ст. 263 КК України у зв'язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Судом вирішено питання про судові витрати та долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що в квітні 2010 року, точна дата слідством не встановлена, за невстановлених слідством обставин, він незаконно, всупереч встановленого законом порядку придбав пістолет «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1, калібром 9 мм та 85 предметів, схожих на набої, споряджені гумовою кулею, достовірно знаючи про те, що цей пістолет є вогнепальною зброєю, а набої - бойовими припасами, поводження з якими здійснюється за наявності відповідного на те дозволу. Після цього незаконно зберігаючи зазначені пістолет та набої, він у невстановлений слідством спосіб незаконно перемістив їх до місця проживання АДРЕСА_1, де незаконно зберігав до 29 травня 2013 року, де їх було виявлено та вилучено.

Згідно висновку експерта № 441 від 13 червня 2013 року наданий на експертизу предмет з надписом «ZORAKI», схожий на пістолет, є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю пістолетом «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1, калібром 9 мм, придатним для стрільби, у якому заглушка, що знаходиться в каналі ствола, вільно викручується, а тому не відповідає критеріям стартової чи шумової зброї на території України, а 85 предметів, схожих на набої, є боєприпасами калібру 9 мм з гумовою кулею, придатними для стрільби, оскільки не відповідають вимогам «Технічних умов виготовлення боєприпасів», діючих на території України.

Таким чином, ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачувався в тому, що вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, посилаючись на те, що суд не звернув уваги на його клопотання про оголошення показань обвинуваченого під час досудового слідства. Також прокурор вважає необгрунтованим визнання протоколу обшуку недопустимим доказом, а оцінку показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 неналежною. Крім того прокурор вказує на відсутність у судовому провадженні технічного запису судового процесу та вважає, що апеляційний суд не спростував доводи апеляції відповідно до вимог ст. 419 КПК України.

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора виправданий ОСОБА_7 просить вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року залишити без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення судових рішень без зміни, а касаційної скарги без задоволення, пояснення захисника та виправданого, які заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_7 було обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дослідивши зібрані у цьому провадженні докази суд першої інстанції дійшов висновку про виправдання ОСОБА_7 у зв'язку з недоведеністю, що в його діянні є склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляції прокурора дійшов висновку про законність, обгрунтованість та вмотивованість виправдувального вироку щодо ОСОБА_7, тобто визнав, що цей вирок судом першої інстанції ухвалено відповідно до вимог ст. 370 КПК України, навівши в своїй ухвалі докладні мотиви на спростування доводів апеляції прокурора.

Перевіривши матеріали кримінального провадження щодо виправданого ОСОБА_7 за доводами касаційної скарги прокурора, які фактично є аналогічними доводам його ж апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що законних підстав для задоволення цієї касаційної скарги немає, оскільки судові рішення постановлені у цьому провадженні відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, з якими обґрунтовано погодився й апеляційний суд, що стороною обвинувачення не спростовані доводи ОСОБА_7 про те, що пістолет «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1 для себе купував охоронець на ім'я ОСОБА_14, а набої до цього пістолета купували інші охоронці, оскільки сам ОСОБА_7 під час судового розгляду заперечував придбання цього пістолета та набоїв, тоді як згідно обвинувального акту, саме його було обвинувачено у незаконному придбанні вказаного пістолета та набоїв до нього.

Разом з тим, відповідно вимог до ч. 1 ст. 92 КПК України, обов'язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого та прокурора. Тому посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 не вказав конкретні дані особи, яка за його показаннями придбавала пістолет, не можуть бути покладені йому в вину, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто, зокрема і ОСОБА_7, не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Оскільки відповідно до вимог ст. 23 КПК України, суд зобов'язаний досліджувати докази безпосередньо, тому обґрунтовано відхилено клопотання прокурора про оголошення показань ОСОБА_7 під час досудового розслідування. З цих же підстав обґрунтовано не взяті до уваги показання свідка ОСОБА_9, який брав участь у цьому кримінальному провадженні як слідчий ОВС СУ ГУМВС України в Київській області. Рішення суду першої інстанції щодо недопустимості показань цього свідка як доказу у кримінальному провадженні відповідає положенням ч. 7 ст. 97 КПК України, а тому доводи прокурора про те, що вказаний свідок давав показання лише про обставини проведення обшуку, а не обставини придбання ОСОБА_7 пістолета «ZORAKI-MOD.914S», колегія суддів вважає безпідставними, бо дані про придбання пістолета йому стали відомі від ОСОБА_7 під час досудового розслідування, яке здійснювалося під його процесуальним керівництвом.

Належну оцінку у вироку дано і показанням свідка ОСОБА_8, який проводив судово-балістичну експертизу, та висновку зазначеної експертизи, з яких вбачаться, що пістолет «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1 виготовлений заводським способом і при викрученій заглушці придатний для здійснення пострілів гумовими кулями. Проте пострілів із цього пістолета експертом не здійснювалося. Висновок про те, що пістолет «ZORAKI-MOD.914S» є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, експертом зроблено на підставі того, що заглушка в ньому вільно викручується, 85 набоїв із 134 з маркуванням «Blank» виготовлені не на території України, а тому їх продаж вважається незаконним. Проте чи є ці набої бойовими припасами визначити здатен лише спеціаліст, оскільки для такого визначення потрібен розрахунок кінетичної енергії снаряду. Тому і в цій частині доводи касаційної скарги прокурора колегія суддів вважає необґрунтованими.

Не може погодитися колегія суддів також з доводами прокурора про необгрунтованість визнання судом протоколу обшуку в квартирі АДРЕСА_1 недопустимим доказом. Так, судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що власником вказаної квартири є ОСОБА_11, тобто донька ОСОБА_7 Разом з тим, з показань свідка ОСОБА_9, який як слідчий проводив обшук у цій квартирі, вбачається, що ухвалу слідчого судді про обшук він оголосив лише ОСОБА_7, а не ОСОБА_11 як власнику, оскільки вважав, що ОСОБА_7 відповідно до національних традицій є головою родини, незважаючи на те, що достеменно знав, хто є власником вказаної квартири. Із клопотання слідчого ОСОБА_9 до суду про проведення обшуку від 20 травня 2103 року та ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 травня 2013 року також вбачається, що власником цієї квартири є ОСОБА_11, яка на момент обшуку 29 травня 2013 року проживала та перебувала в ній.

Доводи касаційної скарги прокурора про те, що ОСОБА_11 були роз'яснені права та оголошено ухвалу слідчого судді суперечать протоколу обшуку від 29 травня 2013 року, оскільки ухвалу слідчого судді було пред'явлено ОСОБА_7, від отримання якої він відмовився. Даних про те, що копія ухвали про дозвіл на обшук надавалася ОСОБА_11, цей протокол не містить. Не містить протокол обшуку також заяв і зауважень власника цієї квартири, тоді як під час судового розгляду свідок ОСОБА_11 пояснила, що про її права та обов'язки слідчий їй нічого не повідомляв, їй особисто не надавалася копія ухвали слідчого судді, права та обов'язки не роз'яснялися. Не містить протокол обшуку також даних, які конкретно права були роз'яснені ОСОБА_11 та іншим особам, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 236 КПК України, якою передбачено, що перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред'явлена ухвала і надана її копія… Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Крім того, як вбачається із протоколу обшуку, пістолет «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1 слідчим не оглядався і детально в протоколі не описувався. Не зазначено також і під яким номером його було упаковано слідчим. Разом з тим, із вилученого під час обшуку, на експертизу було направлено чотири упакування. При проведенні судово-балістичної експертизи від 13 червня 2013 року пістолет «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1 був виявлений експертом в упакуванні № 2. При огляді каналу ствола в його торцевій частині виявлено заглушку. Після проведення експертизи 28 червня 2013 року слідчим ОСОБА_20 було оглянуто цей пістолет та встановлено, що металева заглушка з нарізами знаходиться в одному упакування, але в окремому поліетиленовому пакеті, що зафіксовано також фото-таблицею до цього протоколу. Разом з тим, з висновку судово-балістичної експертизи вбачається, що цей пістолет є гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю (заглушка вільно викручується) пістолетом «ZORAKI-MOD.914S» НОМЕР_1, калібром 9 мм, придатним для стрільби. Таким чином, вогнепальною зброєю цей пістолет визнано за однією лише обставини, якою є те, що заглушка в ньому вільно викручується. Чи є вільне викручування заглушки особливістю цього пістолета, чи цей пістолет було переобладнано, вказана експертиза висновків не містить. Зазначені обставини також підлягали перевірці та спростуванню стороною обвинувачення

Вказані обставини спростовують доводи касаційної скарги прокурора про дотримання слідчим вимог кримінального процесуального закону при проведенні обшуку, а враховуючи показання понятого, зокрема свідка ОСОБА_12, який під час проведення обшуку періодично засинав, оскільки напередодні вживав спиртні напої, свідчать про проведення обшуку з істотним порушенням вимог ст. 234 КПК України.

З урахуванням допущених органом досудового розслідування порушень кримінального процесуального закону, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протокол обушку недопустимим доказом.

Дотримання вимог закону при проведенні обшуку були ретельно перевірені апеляційним судом, який погодився з висновками суду першої інстанції, вмотивовано спростувавши доводи апеляції прокурора в цій частині.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а тому доводи прокурора в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи прокурора по відсутність технічного запису судового процесу є безпідставними, оскільки такий запис в матеріалах провадження існує. Крім того прокурору за його клопотанням було надано копію аудіо-запису судових засідань (т. 3, а.п. 114).

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у кримінальному провадженні щодо виправданого ОСОБА_13 не допущено, тому касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17