Справа № 545/922/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" травня 2015 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження № 0000327 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лучки Мукачівського району Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженою, маючої на утриманні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.191 ч.1 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 працюючи на посаді продавця продовольчих товарів в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою АДРЕСА_2 , у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 згідно трудового договору між працівником і фізичною особою від 03.02.2010 року №00330, із покладенням на неї обов`язків щодо прийняття та обліку товару від постачальників, реалізації вищезазначеного товару з обліком реалізації, обов`язкового проведення переобліку товарно-матеріальних цінностей, з листопада 2014 року по лютий 2015 року усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, достовірно знаючи, що товарно-матеріальні цінності перебували в її віданні та маючи до них вільний доступ, з корисливих мотивів незаконно привласнила товарно-матеріальні цінності, які належали ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 12804 грн. 49 коп., що було виявлено 09.02.2015 в ході проведення в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » інвентаризаційного опису.Такими діями ОСОБА_6 спричинила потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена свою вину у скоєному та цивільний позов визнала повністю, підтвердивши викладені вище обставини скоєного. Зокрема зазначила, що працюючи продавцем у ФОП ОСОБА_9 за період з жовтня 2014року по лютий 2015 року брала з магазину продукти для власних потреб. Також пояснила, що жалкує про скоєне та більше так не вчинятиме. При визначенні покарання погодилася з прокурором. Просила також обмежити судове слідство її допитом.
Потерпілий допитаний в судовому засіданні, пояснив, що обвинувачена дійсно працювала у нього в магазині продавцем та приблизно з листопада 2014 року він почав помічати, зникнення продуктів в магазині, в зв`язку із чим було проведено інвентаризацію під час якої і виявлено нестачу товару. Просив задовольнити цивільний позов. По мірі покарання поклався на розсуд суду .
Суд переконавшись в тому, що всі учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, обмежує дослідження доказів допитом обвинуваченої та потерпілого щодо фактичних обставин по справі, та дослідженням доказів щодо особи обвинуваченої відповідно до положень ст. 349 КПК України.
Суд вважає, що дії обвинуваченої за ч. 1 ст.191 КК України, кваліфіковані вірно, як привласнення чужого майна, яке було їй ввірено.
Обираючи покарання обвинуваченій, суд виходить із положень статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України - є щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України не встановлено.
З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, дані про особу обвинуваченої, яка згідно довідки-характеристики виданої Мачухівською сільською радою Полтавського району Полтавської області за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 є дитиною-інвалідом,ставлення обвинуваченої до скоєного, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч.1 ст.191 КК України, у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, наявність на утриманні обвинуваченої дитини-інваліда, думку прокурора та потерпілого, які на призначенні додаткового покарання не наполягали, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченої додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю

Заявлений в рамках кримінального провадження цивільний позов потерпілого стосовно відшкодування 12804,49грн майнової шкоди, спричиненої привласненням обвинуваченою належних потерпілому товарно-матеріальних цінностей, суд, враховуючи повне визнання позову обвинуваченою,вважає обґрунтованим та таким, що відповідно до ст.1166, Цивільного кодексу України підлягає до задоволення.

Обвинувачена здорова, працездатна, примусового лікування не потребує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-376 КПК України , суд,-
з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 (п`ятсот десять) грн 00коп без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 12804 (дванадцять тисяч вісімсот чотири)грн. 49 коп майнової шкоди.
До набрання вироку законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.
Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1