Справа № 404/1629/15-к
Номер провадження 1-кп/404/166/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда матеріали кримінального провадження 0006851 відносно:

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Могутнє, Кіровоградського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, вагітної, з повною спеціальною загальною освітою, матері двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинувачуваної ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до змісту обвинувального акту затвердженого прокурором Прокуратури міста Кіровограда та направленого на розгляд до Кіровського районного суду міста Кіровограда вбачається: що 24 серпня 2014 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, поруч з будівлею торгівельного центру «Плазма» по вулиці 50 років Жовтня, 22-б в місті Кіровограді ОСОБА_3 у потерпілого ОСОБА_7 під вигаданим приводом домоглася передачі в її руки мобільного телефону «Нокіа-112», вартість якого згідно висновку № 86 товарознавчої експертизи від 20.02.2015 року, становить 293 грн. 20 коп. Заволодівши шляхом обману чужим майном потерпілого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Одночасно з обвинувальним актом, до суду направлена і угода про примирення від 06.03.2015 року укладена в письмовій формі між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною на той час ОСОБА_3 .. Відповідно до умов якої, підозрювана ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Сторони угоди узгодили між собою можливе покарання за вчинення інкримінованого правопорушення, у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

У підготовчому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 також підтримала умови досягнутої між ними угоди про визнання винуватості і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладання угоди є цілком добровільним, вона повністю розуміє характер обвинувачення і беззастережно його визнає, у тому числі вид покарання та обмеження щодо права оскарження вироку суду. Вважає недоцільним проведення судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження судом угоди про примирення в редакції від 06.03.2015 року, думку потерпілого ОСОБА_7 , який також погоджується на затвердження угоди, суд приходить до висновку, що досягнута угода про примирення між потерпілим та підозрюваною, на той час, ОСОБА_3 підлягає затвердженню по наступним підставам:

Відповідно до ст. 469 КПК України, за ініціативою потерпілого, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

Як убачається із наданих матеріалів обвинувального акту, дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України. Злочин, що інкримінований обвинуваченій, відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до невеликої тяжкості, тобто існує можливість укладання угоди про примирення.

У даному конкретному випадку додержано і суб`єктний склад можливих учасників угоди про примирення від 06.03.2015 року: між потерпілим і обвинуваченою, тощо.

ОСОБА_3 у засіданні погодилася з узгодженою мірою і видом покарання, при цьому ОСОБА_8 запевнила суд про наявну у неї можливість для сплатити обумовленого розміру штрафу, крім того вона безпосередньо у підготовчому засіданні беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження в засіданні особисто переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачена і потерпілий повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, - відсутні.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваною на той ОСОБА_3 , відповідає вимогам Закону, вид і міра покарання, про призначення якої дійшли згоди сторони угоди, визначена в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства та не порушують законних прав, свобод та інтересів сторін, що дає суду підстави для її затвердження.

При визначенні ОСОБА_3 покарання, сторони вірно виходили з вимог ст. 65 КК України та врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вперше вчинила умисне, закінчене, корисливе кримінальне правопорушення середньої тяжкості. За місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів: нарколога і психіатра, не знаходиться, осудна, вагітна, виховує двох малолітніх дітей, протиправну поведінку усвідомлює, у потерпілого до обвинуваченої відсутні будь-які вимоги про стягнення збитків від злочину, у зв`язку з їх повним фактичним добровільним відшкодуванням.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, заходи забезпечення по кримінальному провадженню, не застосовувались; цивільний позов, не заявлений, речові докази-відсутні.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст. 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

По кримінальному провадженню № 0006851, затвердити угоду про примирення в редакції від 06.03.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваною, на той час, ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні нею кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 гривень.

На період апеляційного оскарження вироку суду, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не обирався; заходи забезпечення по кримінальному провадженню, не застосовувались; цивільний позов, не заявлявлений; речові докази - відсутні.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1