АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/279/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №1-в/417/44/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 10 листопада 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою стосовно засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який

мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

· 17 жовтня 1990 року Орджонікідзевским районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.141, ст.461 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

· 24 травня 1991 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

· 30 вересня 1997 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.2294 КК України (в редакції 1960 року) до 1 року позбавлення волі;

· 11 вересня 2002 року Орджонікідзевским районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190, ч.1 ст.14, ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190 КК України до 4 років позбавлення волі;

· 14 червня 2007 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.199 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

· 13 березня 2012 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.190, ч.2 ст.199, ч.2 ст.28, ч.2 ст.304, ч.1 ст.309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

· 2 липня 2013 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.199, ч.2 ст.28, ч.1 ст.304 КК України до 5 років позбавлення волі, -

відмовлено в задоволенні подання начальника Слов`яносербської виправної колонії Луганської області про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ухвали, суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання начальника Слов`яносербської виправної колонії Луганської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

В апеляції засуджений просить ухвалу Марківського районного суду Луганської області скасувати, посилаючись на те, що вона, на його думку, є незаконною, та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який вважав, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 2 березня 2011 року.

У Слов`яносербський виправній колонії Луганської області ОСОБА_7 відбуває покарання з 9 листопада 2013 року за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 2 липня 2013 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.199, ч.2 ст.28, ч.1 ст.304 КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно характеристики на ОСОБА_7 , виданої начальником Слов`яносербської виправної колонії Луганської області від 1 вересня 2014 року, за час відбування покарання він допустив 4 порушення вимог режиму відбування покарання.

Крім того, рішеннями комісії, протоколами №1 від 10 січня 2014 року, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у переводі з колонії максимального рівня безпеки до колонії середнього рівня безпеки, та у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як засудженому, який не став на шлях виправлення (а.с.6).

Таким чином, суд першої інстанції встановив, що засуджений під час відбування покарання не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання начальника Слов`яносербської виправної колонії Луганської області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст.405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 10 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: