Справа №1-54
24 червня 2008 року Мурованокуриловецький
районний суд Вінницької області в
складі: головуючого-судді
Добровольського В.В.
при секретарі Пилипчук В.П.
прокурора Яровик
з участю захисника ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Муровані Курилівці
кримінальну справу про обвинувачення за ст.389 ч. 2 КК України ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця АДРЕСА_1 не працюючого, освіта неповна
середня, громадянина України, не
одруженого, судимого Мурованокуриловецьким районним судом 03 квітня 2007 року
за ст.185 ч.1 КК України до шести місяців виправних робіт з відрахуванням в
дохід держави 10 % заробітку, -
вироком Мурованокуриловецького районного суду від 03 квітня 2007 року визнано
винним та засуджено за ст.185 ч.1 КК України до покарання у виді шести місяців
виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави. ОСОБА_1
достовірно знаючи про обов'язок відбування покарання про що, 25.04.2007 року
був ознайомлений під підписку, умисно, з метою ухилення від покарання порушуючи
умови та порядок відбування покарання з 04.06.2007 року по 17.06.2007 року не
виходив на роботу без поважних причин, за що був офіційно попереджений
18.06.2007 року про кримінальну відповідальність. В подальшому ухиляючись від
відбування покарання, без поважних причин продовжував допускати прогули про що
був попереджений 13.07.2007 року та 08.10.2007 року працівниками кримінально -
виконавчої інспекції про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України.
Однак, ОСОБА_1 не зважаючи на неодноразові попередження про необхідність
відбування покарання продовжував допускати прогули за що, наказом № 177-а від
01 листопада 2007 року був звільнений з роботи за ст. 40 ч.4 КЗпП України.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винність свою у вчиненні злочину за ст.
389 ч. 2 КК України за обставин наведених у вироку визнав повністю, щиро розкаюється.

Винність
підсудного також доведена:

вироком
Мурованокуриловецького районного суду від 03.04.2007 року про засудження
ОСОБА_1 до шести місяців виправних робіт (а.с. 10);

розпорядженням
Мурованокуриловецького районного суду від 20.04.2007 року про виконання вироку
щодо ОСОБА_1 який набрав законної сили (а.с. 9);

повідомленням
заступника начальника Шаргородського МРВ КВІ УДДПВП України у Вінницькій
області капітана внутрішньої служби Мельника А.В. про прийняття вироку до виконання
(а.с. 11);

підпискою
ОСОБА_1 від 25.04.2007 року про ознайомлення з порядком відбування покарання у
виді виправних робіт (а.с. 16);

попередженнями
інспектора КВІ від 18.06.2007 року, 13.08.2007 року та 13.11.2007 року ОСОБА_1 про кримінальну
відповідальність за ухилення від відбування покарання (а.с. 29, 35);

наказом
голови правління САТ «Вищеольчедаївське» № 177-а від 01.11.2007 року про
звільнення ОСОБА_1 з МТФ Привітнянського відділення за ст.40 п.4 КЗпП України
за прогули без поважних причин (а.с. 41);

поданням
від 18.11.2007 року заступника начальника Шаргородського МРВ КВІ УДДПВП України
у Вінницькій області капітана внутрішньої служби Мельника А.В. на ім'я
прокурора району для вирішення питання про притягнення до кримінальної
відповідальності за ухилення від відбування покарання ОСОБА_1 (а.с.5).

Відповідно
до висновку судово - психіатричної експертизи (а.с. 75-76) ОСОБА_1 в період
вчинення злочину на хронічне душевне захворювання не страждав, перебував поза
будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Перевіривши
зібрані докази та оцінивши їх в судовому засіданні, суд вважає, що винуватість
підсудного доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ст 389 ч. 2
КК України як ухилення від відбування виправних робіт особою засудженою до
цього покарання, оскільки ОСОБА_1 будучи неодноразово попереджений про
кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, ухилявся від
відбування виправних робіт.

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує, що вчинений ним злочин відноситься до невеликої тяжкості, особу винного, який характеризується посередньо.

До
обставин, що пом'якшує покарання суд відносить щире каяття підсудного, сприяння
у розкритті вчиненого злочину, і вважає,
зважаючи на вище наведене, що його
виправлення можливе без відбування покарання на підставі ст.75 КК України з
призначенням іспитового строку.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України,-

З А
С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за
ст.389 ч.2 КК України у виді одного року
обмеження волі.

На
підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків приєднати повністю не відбуте
покарання за вироком Мурованокуриловецького районного суду у виді виправних
робіт - 35 днів шляхом переводу виправних робіт в покарання у виді обмеження
волі на підставі ст.72 ч.1 п.3 КК України з розрахунку - одному дню обмеження
волі відповідає три дні виправних робіт, а всього 11 днів обмеження волі та
остаточне покарання за сукупністю вироків визначити 1 рік 11 днів обмеження
волі.

На
підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування
покарання, призначивши йому випробування терміном на один рік, за умови, що
протягом іспитового строку визначеного судом він не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти цей
орган про зміну місця проживання.

До
набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу залишити без зміни-
підписку про невиїзд.

На вирок
протягом 15 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької
області.

Суддя: