Справа № 1-45 2007 рік
ВИРОК

іменем
України

06 березня 2007 року Деснянський
районний суд м.

Чернігова в складі:

головуючого -
судді -
Стеблини А.В.

при секретарі -
Курч Н.М.

з участю прокурора -
Левченко А.В.

адвоката -
ОСОБА_1.

потерпілих -
ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м. Чернігові справу
за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше
судимого: 18.07.2003 року
Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 3 КК України до 2
років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 28.12.2004 року Деснянським
районним судом м. Чернігова за ст. 185
ч. 3 КК України до 3
років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, звільнений
від покарання постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2006 року по
закінченню іспитового строку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -у скоєнні
злочинів, передбачених ст.ст. 186
ч. 2, 296 ч. 1 КК України, -

встановив:

16.07.2006 року, у вечірній
час, ОСОБА_4, перебуваючи
в стані

алкогольного сп'яніння та знаходячись за місцем свого
мешкання, за адресою: АДРЕСА_1,
з метою викрадення чужого майна, завдав потерпілій ОСОБА_2 тілесні
ушкодження у вигляді: синців на обличчі та в ділянці крижі, саден на обличчі,
які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито
викрав мобільний телефон „Нокіа 1110"
вартістю

375 грн. з
пакетом передплаченого сервісу „Джине" вартістю 25 грн., а всього
на загальну суму 400 грн., що
належить потерпілій ОСОБА_2

22.07.2006 року, у вечірній
час, ОСОБА_4, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2, грубо порушуючи громадський
порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, з хуліганських
спонукань, причепився до ОСОБА_3, після чого, проявляючи особливу зухвалість,
наніс їй множинні удари в різні частини тіла, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_3
тілесні ушкодження у вигляді: синців та забиття м'яких тканин правої верхньої
та лівої нижньої кінцівки, правої сідниці, саден на правому ліктьовому суглобі,
подряпин на лівому стегні, які відносяться до категорії легких тілесних
ушкоджень, після чого відкрито викрав окуляри вартістю 25 грн., що
належать потерпілій ОСОБА_3

Будучи допитаним
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_4, свою вину за пред'явленим йому
обвинуваченням по ст.ст. 186
ч. 2, 296 ч. 1 КК України
визнав повністю та повністю підтвердив обставини описаних вище злочинів. У скоєному
щиро кається.

Потерпіла
ОСОБА_2 у суді показала, що 16.07.2006
року, коли вона перебувала за місцем мешкання підсудного, той спричинив їй
тілесні ушкодження і забрав мобільний телефон. Заявлений по справі позов про
відшкодування матеріальної шкоди підтримує і просить стягнути з підсудного 400 грн. Від
заявленого по справі позову про відшкодування моральної шкоди відмовляється.

Потерпіла
ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що 22.07.2006
року, приблизно о 23
год., вона поверталася додому і йшла по вул. Рокосовського. Біля магазину
„Меблі" до неї підійшов підсудний і попросив у неї сірники. Вона
відповіла, що у неї сірників не має і пішла далі. Підсудний пішов за нею. Біля
будинку АДРЕСА_2підсудний забіг наперед і попросив у неї 50 копійок. Вона
відповіла, що грошей у неї не має. Після цього, підсудний наніс їй удар рукою в
обличчя, від якого вона впала на асфальт. При цьому, з неї злетіли її окуляри і
впали на асфальт. Підсудний підняв окуляри і надів на себе. Потім, підсудний
наніс їй приблизно п'ять ударів по тулубу, висловлюючись на її адресу
нецензурною лайкою. Коли підсудний став тягнути її на себе, їй вдалось
вирватися і вона побігла в сторону перехожих. В цей час підсудний побіг в
протилежну сторону. Прибувши на місце працівники міліції затримали підсудного.
В той же день вона звернулася з заявою до міліції. Заявлений по справі позов
про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди підтримує і просить
його задовольнити.

На підставі ст. 299 КПК України
судом визначено недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин
справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

При таких
обставинах суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_4 у скоєнні описаних вище
злочинів доведена повністю.

Оцінюючи зібрані по справі та перевірені в судовому
засіданні докази, суд вважає, що інкриміноване підсудному ОСОБА_4 діяння
повністю доведено та правильно кваліфіковано по ст. 186 ч. 2 КК України, як
грабіж, тобто умисні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна,
поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої,
вчинений повторно.

Також, повністю
доведено та правильно кваліфіковано дії підсудного ОСОБА_4 по ст. 296 ч. 1 КК України, як
хуліганство, тобто умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою
зухвалістю.

Обставинами, які
пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та наявність у
нього другої групи інвалідності.

Обставиною, яка
обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину особою, що
перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Вирішуючи
питання про міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, серед яких є тяжкий, особу
підсудного, який в силу ст. 89
КК України вважається не судимий, відсутність даних про притягнення до
адміністративної відповідальності, формально - позитивну характеристику з місця проживання, сімейний
стан та стан його здоров'я, думку потерпілих про міру покарання, обставини, що
пом'якшують та обтяжують його покарання, у зв'язку з чим, суд вважає за
необхідне призначити йому покарання пов'язане з позбавленням волі.

Враховуючи
наявність обставин, що пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_4, які істотно
знижують ступень тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи винного,
відповідно до ст. 69 КК
України, суд вважає за можливе призначити йому більш м'яке покарання, ніж
передбачено законом.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_4 за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, суд
вважає за можливе керуватись принципом поглинання менш суворого покарання більш
суворим.

Судові витрати по справі відсутні.

Речовий доказ - мобільний
телефон „Сіменс М-55" необхідно повернути власнику.

Позов потерпілих
про відшкодування матеріальних збитків обгрунтований і підлягає задоволенню в
повному обсязі.

Позов потерпілої
ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню в повному
обсязі, оскільки злочином їй була завдана шкода не майнового характеру.

Враховуючи, що
потерпіла ОСОБА_2 відмовилась від позову про відшкодування моральної шкоди і
така відмова прийнята судом, провадження за цим позовом підлягає закриттю.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати
винним і призначити йому покарання:

·
по ст. 186
ч. 2 КК
України з застосуванням ст. 69
КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

·
по ст. 296
ч. 1 КК
України у вигляді шести місяців арешту.

Відповідно до ст. 70
КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4

обчислювати з 06.02.2007
року, тобто з моменту його фактичного затримання.

До вступу вироку
в законну силу, міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 залишити взяття під
варту з подальшим його утриманням в слідчому ізоляторі.

Речові докази -
мобільний телефон „Сіменс М-55" передати ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 400 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 450 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Провадження за позовом ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди

- закрити.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим ОСОБА_4,

- в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.