УХВАЛА

Іменем України

11.10.2013 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцов Д.В.,

при секретарі Андрушко І.С.,

за участю прокурора прокуратури Житомирського району ОСОБА_1,

підозрюваного ОСОБА_2,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 про продовження строків тримання особи під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 від 10.08.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_2

В обґрунтування даного клопотання зазначають, що 10.08.2013 року близько 20-ї години гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_2, знаходячись поблизу с. Довжик, Житомирського району, Житомирської області незаконно збули психотропну речовину "амфітамін", вагою близько 8 грам гр. ОСОБА_5

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000983 та розпочате досудове слідство.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж. ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, на вихованні дві неповнолітні дитини, не працюючий, раніше судимий, але в силу ст. 89 КК України судимість погашена, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, прописаний: с. Головенка, Житомирського району, Житомирської області.

ОСОБА_2 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до правопорушень тяжкого ступеню та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, а саме від 5 до 10 років. За віком ОСОБА_2 не є особою похилого віку та за станом здоровя не потребує стаціонарного лікування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_2 під домашнім арештом до 3-х місяців, мотивуючи тим, що строки досудового розслідування в рамках провадження були продовжені прокурором Житомирського району до 11.11.2013 року у звязку із необхідністю в проведенні ряду процесуальних дій.

Підозрюваний ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечував щодо продовження строків застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та пояснив, що готовий виконувати всі покладені на нього процесуальні обовязки та не має наміру переховуватися від слідства.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.п. 1, 3).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов'язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров'я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв'язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проаналізувавши у сукупності матеріали та пояснення сторін кримінального провадження, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя вважає, що для особи підозрюваного продовження строків застосування саме такого запобіжного заходу є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі досудового слідства, оскільки ОСОБА_2 не є небезпечним для суспільства, постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, має стійкі соціальні звязки, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий.

Також слідчим суддею врахована та обставина, що підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та готовий виконувати покладені на нього зобовязання особистого характеру.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 201, 202 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, під домашнім арештом на строк 1 місяць, тобто до 11 листопада 2013 року.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_1, з 19 годин 00 хвилин до 07 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п'ятницю, а також у вихідні - суботу, неділю, святкові дні, протягом строку тримання під домашнім арештом, а саме до 11.11.2013.

Покласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, наступні обов'язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) зявлятися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області.

Роз'яснити підозрюваному ОСОБА_2, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов'язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п'яти днів з моменту отримання повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя Д.В. Кузнєцов