АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. № 11-сс/778/814/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року м. Запоріжжя

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції із Артемівського СІЗО Донецької області

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 (в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 ) на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02 листопада 2014 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Червоне озеро, Долинського району, Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Адвокат ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в якій вказує на незаконність ухвали слідчого судді, істотні порушення кримінального процесуального закону, допущені під час її постановлення, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, відсутність підстав до застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилається на наявність міцних соціальних зв`язків та позитивні характеристики. Просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити і обрати відносно підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Одночасно заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді у зв`язку з тим, що участь у розгляді клопотання слідчого він не брав, копію ухвали отримав лише 03.12.2014 року.

10.12.2014 року до апеляційного суду надійшло клопотання адвоката і заяви заступника батальйону ОСОБА_9 і головного сержанта ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу особистої поруки.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 187 КК України за наступних обставин.

Так, 19 вересня 2014 року близько 20 год. 30 хв. військовослужбовець ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб з військовослужбовцями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, утримуючи при собі заздалегідь заготовану для вчинення злочину вогнепальну зброю прибули до приватного житла ОСОБА_14 по АДРЕСА_2 , та з метою приховання власних облич для уникнення

кримінальної відповідальності перед вхідними дверима даного будинку одягнувши собі на голови спортивні шапки з прорізами в ділянках очей та ротової порожнини, проникли до вказаного домоволодіння. Перебуваючи в приміщенні вищевказаного будинку, ОСОБА_15 і ОСОБА_12 , діючи в рамках заздалегідь розподілених злочинних ролей, забезпечували неможливість повідомлення правоохоронних органів про вказані протиправні діяння, а ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з метою подолання волі ОСОБА_14 , погрожуючи йому застосуванням вогнепальної зброї вивели останнього із даного домоволодіння, розмістилийого на передньому сидінні салону його автомобіля марки «Mercedes-Benc» д/н НОМЕР_1 та озвучили вимогу щодо негайної безпідставної усупереч власної волі передачі їм грошових коштів у розмірі 50 тис. доларів США, при цьому ОСОБА_16 для залякування та створення у ОСОБА_14 враження реальності їх намірів здійснив одиночний постріл із вогнепальної зброї у напрямку наведеного будинку, спричинивши механічні пошкодження даного нерухомого майна. На вказану вимогу ОСОБА_14 повідомив, що у нього відсутня наведена сума грошових коштів, а тому ОСОБА_11 продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном повернувся до приміщення даного будинку та заволодів у присутності ОСОБА_8 і ОСОБА_12 особистим майном ОСОБА_14 , зокрема, ноутбуком «Asus», фотоапаратом «Canon», наручним годинником «Epos», а також мисливською рушницею ТОЗ, та утримуючи викрадене останні разом залишили місце вчинення злочину, розподіливши у подальшому між собою незаконно привласнене майно.

23 жовтня 2014 року близько 20 години продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном грошовими коштами ОСОБА_14 у розмірі 50 тис. доларів США, на виконання вказівки ОСОБА_13 . ОСОБА_12 разом із ОСОБА_17 прибули на заздалегідь підготовленому транспортному засобі до наведеного будинку по АДРЕСА_2 , при цьому останній вийшов із салону автомобіля, а ОСОБА_12 з метою забезпечення оперативного залишення місця події продовжував знаходитись за кермом даного транспортного засобу. Перебуваючи навпроти наведеного будинку ОСОБА_17 , у ході виконання спільного злочинного наміру з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_12 , з метою створення у ОСОБА_14 враження реальності їх намірів та необхідності оперативної передачі їм всупереч власної волі грошових коштів у розмірі 50 тис. доларів США, та тримаючи в руках ручну гранату висмикнув запобіжну чеку й спрямував її на подвір`я наведеного будинку, спричинивши вибух розривного заряду вказаного бойового припасу та механічні пошкодження вказаної будівлі та прилеглої території, після чого спільно із ОСОБА_12 залишив місце події.

23 вересня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України.

02 листопада 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

02 листопада 2014 року в.о. ст. слідчого СВ Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в обгрунтування якого вказав на обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, її підтвердження наявними в матеріалах провадження доказами, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України і неможливість запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання слідчого суддя вказав на наявність в діях ОСОБА_18 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, обгрунтованість його підозри у вчиненні вказаного тяжкого кримінального правопорушення, її підтвердження доказами, що містяться в матеріалах провадження, наявність ризиків, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та, врахувавши дані, які характеризують особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність міцних соціальних зв`язків, прийшов до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів.

В суді апеляційної інстанції:

- захисник підтримав своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і доводи апеляційної скарги, посилається на відсутність доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення з урахуванням ступеню участі останнього в ньому, вважає відсутніми ризики, на які посилається слідчий у клопотанні та суддя в ухвалі, тому не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою, просить змінити його на особисту поруку особам, які звернулись з заявою до суду;

- підозрюваний ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу захисника, не заперечує своєї участі у вчиненні кримінального правопорушення, пояснюючи свою участь і роль виконанням наказу свого командира ОСОБА_13 ;

- прокурор не заперечує проти задоволення апеляційної скарги адвоката і вважає можливим передати ОСОБА_8 на поруки.

Колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, враховуючи обставини його пропуску, вважає причину поважною.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_7 , думку прокурора, осіб, які звернулися з заявою про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу особистої поруки - заступника батальйону ОСОБА_9 і головного сержанта ОСОБА_10 , перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Із наданих суду матеріалів вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, вислухана думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним зазначеного кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів та їх продовження.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_8 очевидно необґрунтованого чи недопустимого обвинувачення не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, яка також дослідила матеріали провадження та встановила достатність підстав вважати підозру стосовно ОСОБА_8 обґрунтованою, а докази на її підтвердження вагомими.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя чи суд апеляційної інстанції, на даному етапі провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

В рішенні Феррарі-Браво проти Італїі Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування зазначених ризиків. З урахуванням передбачених ст. 178 КПК України обставин: вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність міцних соціальних зв`язків.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Адвокатом не надано жодних документальних доказів на спростування висновку слідчого судді про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Колегія суддів не погоджується з доводами захисника про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема, у вигляді особистої поруки.

Вислухавши з цього приводу пояснення захисника, підозрюваного і осіб, які поручаються за підозрюваного, колегія суддів не вбачає підстав для застосування щодо ОСОБА_8 особистої поруки заступника батальйону ОСОБА_9 і головного сержанта ОСОБА_10 , зважаючи на те, що на період вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 знаходився в їх підпорядкуванні і його належна поведінка забезпечена не була.

Порушень вимог ст.ст. 48, 52 КПК України не встановлено і підозрюваний не заявляє про порушення його права на захист органом досудового розслідування або слідчим суддею, тому доводи захисника в цій частині колегія суддів вважає безпідставними.

Одночасно встановивши, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відноситься до категорії тяжких і вчинене з погрозою застосування насильства, слідчий суддя, з дотриманням норм ч.4 ст. 183 КПК України, обгрунтовано застосував запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 02 листопада 2014 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д я:

1. 2. 3.