КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/3080/14-к
Провадження № 1-кп/177/9/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі матеріали кримінальних проваджень, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000987 від 23.09.2014 року та за № 0000996 від 25.09.2014 року, за об`єднаним кримінальними провадженням 177/3080/14-к за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна вища, працюючого директором ПП Кривбасартстрой, одруженого, має одну малолітню дитину, судимого:

25.12.2014 року Саксаганським райсудом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358, 70 КК України до 3 років обмеження волі, з випробуванням 2 роки на підставі ст.. 75 КК України,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , -

за ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 відповідно до рішення № 1 власника приватного підприємства «Кривбассартстрой» з 20.01.2012 року він є засновником ПП «Кривбассартстрой», що розташоване за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг пр-т. Металургів, 38а, яке згідно коду, виду економічної діяльності, надає послуги посередника у торгівлі товарами широкого асортименту в тому числі метало пластиковими конструкціями. Згідно рішення №7 власника ПП «Кривбассартстрой» від 15.07.2013 року було затверджено новий статут ПП «Кривбассартстрой», за яким ОСОБА_4 залишався власником ПП «Кривбассартстрой». Відповідно до рішення № 8 власника ПП «Кривбасартстрой» від 01.07.2014 року ОСОБА_4 був призначений директором приватного підприємства «Кривбассартстрой».

Так, повторно, 24.05.2014 року, ОСОБА_4 маючи прямий умисел з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, не маючи наміру виконання договірних зобов`язань, шляхом обману запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_3 ., укласти договір на поставку та встановлення метало пластикових вікон з ОСОБА_5 запевнивши у законності зазначених дій.

Після чого ОСОБА_4 від імені попереднього директора ОСОБА_7 , достовірно знаючи про його звільнення з підприємства, підписав та скріпив печаткою підприємства, договір № 1756 від 24.05.2014 року та надав вказаний договір ОСОБА_6 , який періодично допомагав ОСОБА_4 в його діяльності.

ОСОБА_6 24.05.2014 року приблизно о 17:00 годин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_5 , розташованої по АДРЕСА_5 , за вказівкою ОСОБА_4 , уклав з потерпілою ОСОБА_5 договір № 1756 від 24.05.2014 року.

ОСОБА_4 вчинивши вищезазначені дії, ввів в оману потерпілу ОСОБА_5 після чого ОСОБА_5 шляхом електронного переказу коштів через електронний термінал ПАТ «Приватбанк» переказала на рахунок ПП «Кривбасартстрой» кошти в розмірі 10100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , шахрайським шляхом, не маючи наміру виконання договірних зобов`язань, повторно, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в розмірі 10100 грн. та обернувши їх на свою користь розпорядився на власний розсуд.

Повторно, 18.06.2014 року ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи наміру виконання договірних зобов`язань, шляхом обману запропонував укласти ОСОБА_8 договір на поставку та встановлення метало пластикових конструкцій, запевнивши у законності зазначених дій.

Так, ОСОБА_4 18.06.2014 року приблизно о 10:00 годин, прибув в АДРЕСА_6 для здійснення замірів та укладення договору поставки метало пластикових конструкцій з ОСОБА_8 про, що вони заздалегідь домовились.

ОСОБА_4 перебуваючи у дворі буд. АДРЕСА_6 , що належав батьку потерпілого ОСОБА_8 , в якому він на даний час мешкає, уклав з потерпілим ОСОБА_8 договір за № 1800 від 18.06.2014 року, на загальну суму 2450 гривень, поставивши власний підпис та скріпивши печаткою від імені попереднього директора ОСОБА_7 , який перебував на посаді директора ПП «Кривбассартстрой» до 21.03.2014 року, про що ОСОБА_4 достовірно знав.

ОСОБА_4 вчинивши вищезазначені дії, ввів в оману потерпілого ОСОБА_8 , а саме особисто отримав від нього частину коштів в розмірі 1500 гривень. Після чого не виконав своїх зобов`язань передбачених у договорі № 1800 від 18.06.2014 року, а саме не поставив потерпілому у строк зазначений у договорі металопластикові двері.

Таким чином, ОСОБА_4 шахрайським шляхом, не маючи наміру виконання договірних зобов`язань, повторно, заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в розмірі 1500 грн. та обернувши їх на свою користь розпорядився ними на власний розсуд.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.190 КК України визнав повністю, не заперечував обставин, викладених в обвинувальному акті та суду пояснив, що дійсно він є засновником ПП «Кривбассартстрой», директором якого був ОСОБА_7 , а з 01.07.2014 року директором вказаного підприємства є він сам. В його діяльності допомагав ОСОБА_6 . Вказував, що дійсно 24.05.2014 року за його дорученням ОСОБА_6 уклав договір з ОСОБА_5 , який він йому надав, підписавшись від імені директора ОСОБА_7 та скріпив печаткою підприємства на встановлення пластикових вікон в квартирі ОСОБА_5 , яка перерахувала кошти на рахунок підприємства в розмірі 10100 грн. А 18.06.2014 року, уклав договір з ОСОБА_8 , підписавшись від імені ОСОБА_9 на встановлення в будинку останнього метало пластикових дверей, де ОСОБА_8 сплатив йому особисто 1500 грн. в якості предоплати. Зазначав, що він не мав наміру встановлювати пластикові вікна згідно з договорами ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_8 , оскільки його підприємство перебувало в критичному фінансовому стані.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснювала в судовому засіданні, що через об`яву вони з чоловіком вирішили встановити металопластикові вікна в їх буд. АДРЕСА_5 . 24.05.2014 року до них приїхав ОСОБА_6 , який зробив заміри 3-х вікон та балконного блоку, вона підписала договір з ПП «Кривбассартстрой», через термінал зі своєї кредитної картки та кредитної картки чоловіка перерахувала кошти на рахунок вказаного підприємства в розмірі 10100 грн. Обіцяли встановити вікна через 7-8 днів, але до цього часу її замовлення не виконано, вона розшукувала вказане підприємство, з нею уникали розмови, потім ОСОБА_4 обіцяв виконати роботи, які так і не виконав, внаслідок розірвання договору гроші повернути навіть не обіцяв.

Аналогічні пояснення надав суду свідок ОСОБА_10 чоловік потерпілої ОСОБА_5 .

Будучи присутнім в судовому засіданні 01.12.2014 року потерпілий ОСОБА_8 , суду пояснив, що в червні 2014 року він уклав договір з ПП «Кривбассартстрой», на встановлення металопластикових дверей в його будинку за АДРЕСА_6 та в якості предоплати сплатив ОСОБА_4 1500 грн., який обіцяв виконати роботи на протязі 5-7 днів. На його телефонні дзвінки вказували, що договором передбачено 25 днів, які він виждав, але і в зазначений строк не встановили двері, посилались на тяжке фінансове становище, він звертався і до відділу щодо захисту прав споживачів, роботи не виконані і до цього часу, хотів звернутися до міліції, але працівники міліції самі зателефонували для з`ясування обставин.

Вина обвинуваченого підтверджується також доказами, які досліджені в ході судового розгляду, та містяться в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування, які долучені до кримінального провадження в судовому засіданні.

Як видно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, статуту підприємства, рішення власника № 1 від 19.01.2012 року, рішення № 8 від 01.07.2014 року та наказу № 17-к приватного підприємства «Кривбассартстрой», акту приймання-передачі від 21.03.2014 року, ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» є юридичною особою, засновником та власником якого з 20.01.2012 року є ОСОБА_4 , який є директором вказаного підприємства з 01.07.2014 року, документи та печатку зазначеного підприємства передав йому ОСОБА_7 21.03.2014 року, який до цього був директором (а.с. 75-93 т.1, 61-80 т.2).

Відповідно до протоколу огляду від 08.10.2014 року документа, а саме: договору № 1756 від 24.05.2014 року та самого вказаного договору, який було вилучено під час обшуку в ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» відповідно до ухвали слідчого судді від 12.09.2014 року, встановлено, що зазначений договір укладений між ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» та ОСОБА_5 , предметом договору є виготовлення та поставка балконного блоку та 3-х вікон в квартирі АДРЕСА_7 , які повинні бути передані замовнику на протязі 25-ти робочих днів, вартість товару складає 10 100 грн., договір скріплений підписами ОСОБА_7 та ОСОБА_5 (а.с. 27-29, 31-32, 64-74, т.1).

Як вбачається з виписок ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по кредитним карткам ОСОБА_10 за період з 20.05.2014 року 08.10.2014 року та ОСОБА_5 за період з 23.05.2014 року 07.10.2014 року, що з їх карток 24.05.2014 року було сплачено за покупку товару та послуг в загальному розмірі 10100 грн. (а.с. 19,25 т.1) та відповідно до чеків ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вони сплачують кредит з відсотками (а.с. 18 т.1).

Як видно з розписки ОСОБА_4 , останній отримував кошти як внески по укладеним кредитним договорам з ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» (а.с.24 т.1).

Відповідно до протоколу огляду від 10.11.2014 року документа, а саме: договору № 1800 від 18.06.2014 року та самого вказаного договору встановлено, що зазначений договір укладений між ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» та ОСОБА_8 , предметом договору є поставка дверей вхідних вартістю 2450,00 грн. в буд. АДРЕСА_6 , які повинні бути передані замовнику на протязі 25-ти робочих днів, договір скріплений підписами від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 11-16, 18 т.1).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фото знімками від 10.11.2014 року, потерпілий ОСОБА_8 впізнав за пред`явленими йому фотознімками ОСОБА_4 , якого вперше бачив 16.06.2014 року в приміщенні ПП «КРИВБАССАРТСТРОЙ» в м. Кривий Ріг , пр.. Металургів, 38-а, в присутності якого підписував договір 18.06.2014 року та якому віддавав 1500 грн. в якості предоплати за поставку дверей, що вбачається з договору та не заперечувалось обвинуваченим (а.с. 11,19-21 т.2).

Оцінивши у сукупності досліджені по кримінальному провадженню докази, суд дійшов висновку щодо повного підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Визначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який вину свою визнав повністю, щиросердно розкаюється в скоєному, раніше не судимий, характеризується за місцем проживання позитивно, частково відшкодував матеріальну шкоду ОСОБА_5 (а.с.46 т.1, 35 т. 2, 48 т.3), що є обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває ( а.с.44-45 т.1, 40-41 т.2), враховує також думку потерпілих, де ОСОБА_8 не наполягав на суворому покаранні, а ОСОБА_5 просила застосувати суворе покарання, враховує і те, що він має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.36 т.2), вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної статті, з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи те що він скоїв кримінальне правопорушення до винесення вироку Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу від 25.12.2014 року (а.с. 79-81 т.3), звільнивши від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для його виправлення.

Цивільним позивачем потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 12 655,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а саме 10100 грн. якими Заславський заволодів за договором та 2555,00 грн. відсотки, нараховані ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа не відповідає за шкоду, якщо доведено, що її завдано не з її вини.

Вказаний позов визнаний обвинуваченим та в силу ст. 60 ЦПК України не підлягає доказуванню та за відрахуванням сплачених ОСОБА_4 400 грн. (а.с. 48 т.3) розмір буде складати 12 255 грн., які і підлягають стягненню з обвинуваченого в рахунок сплати матеріальної шкоди.

Також, потерпіла ОСОБА_5 просила стягнути з обвинуваченого 10 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, мотивуючи його тим, що вона зазнала значного стресу і негативного психологічного впливу та, у зв`язку з цим, в наслідок неправомірних дій ОСОБА_12 - душевних страждань. Так, втративши дуже значні для неї кошти вона хвилювалась, почала страждати на безсоння, при цьому значно погіршилось самопочуття і спосіб життя. Окрім того, внаслідок втрати вказаних коштів змушена була разом з сім`єю заощаджувати на продуктах харчування, одежі та побутових речах, чим принижується її гідність та гідність членів родини. Також вона змушена докладати великі зусилля для відновлення свого здоров`я та захисту своїх прав, а саме основне, до цього часу та в подальшому вона змушена сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом, за замовлення, яке не виконано.

Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, ступенем вини особи, яка завдала моральної шкоди, та з врахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Стаття 1167 ЦК України визначає, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків визначених ч.2 вказаної статті.

Враховуючи, що в результаті винних дій ОСОБА_4 ОСОБА_5 зазнала значного стресу і негативного психологічного впливу та, у зв`язку з цим, в наслідок неправомірних дій ОСОБА_12 - душевних страждань. В зв`язку з діями ОСОБА_4 вона змушена сплачувати кредит з відсотками за невиконане замовлення, вона змушена була звертатися до відповідних органів, що значно змінило її звичний спосіб життя, та враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду розмірі 5 000 грн., в решті позову ОСОБА_5 , - відмовити.

Потерпілим ОСОБА_8 через канцелярію суду 28.01.2014 року надавши заяву в одному екземплярі про розгляд справи за його відсутності, де вказував про стягнення з обвинуваченого 1 500 грн. (а.с. 78 т.3), але він до суду не з`явився, цивільний позов не заявляв в установленому законом порядку.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.. 29 Конституції України, ст.., ст.. 128-129, ч.2 ст.373, ст.ст. 374, 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України, ст.., ст.. 22,23, 1166, 1167 ЦК України, ст.. 60 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів за вказаним вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.12.2014 року за яким призначено покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі, з випробування 2 (два) роки на підставі на підставі ст.. 75 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію і повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, працюючого директором ПП Кривбасартстрой, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Тили Маріїнського району Кемеровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_8 12 255 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок, - в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок, - в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , 17 455 (сімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_5 , - відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: