справа № 488/1397/15-к
провадження № 1-кп/488/164/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2015 року Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі :
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 18.02.2015 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою ( 9 класів), працюючого за усною домовленістю, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, працюючого за усною домовленістю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
15.02.2015 року приблизно о 19 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрали з території домоволодіння АДРЕСА_4 належні потерпілому ОСОБА_6 дві половини створи металевих воріт вартістю 1500 грн..
З викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину обвинувачені зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на вказану суму.

Будучи допитаними в суді, обвинувачені свою винуватість у вчинені інкримінованого їм злочину визнали повністю та показали, що дійсно при вищезазначених обставинах 15.02.2015 року приблизно о 19 годин 00 хвилин за попередньою змовою вони шляхом вільного доступу таємно викрали з території домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 дві половини створи металевих воріт, які в подальшому продали незнайомому чоловіку, який проживає в будинку АДРЕСА_5 .
Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють обставини вчинення злочину та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо даних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження.
Так, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними вищезазначеного злочину, окрім визнання вини самими обвинуваченими, підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.
Як вбачається із тексту протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, 18.09.2015 року із усною заявою до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївської області звернувся ОСОБА_6 , який повідомив, що в період з 15.02.20015 року по 18.02.2015 року шляхом вільного доступу з його домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_8 та Михайлов вчинили крадіжку металевих воріт вартістю 1500 грн..
Відповідно даних протоколу місця огляду від 18.02.2015 року, місцем вчинення кримінального правопорушення є територія домоволодіння АДРЕСА_4 .
З інформації, яка міститься у товарному чеку, наданому ПП ОСОБА_9 , слідує, що станом на 20.03.2015 року вартість металевих воріт складала 3000 гривень.
Як вбачається із даних протоколу огляду місця події від 18.02.2015 року, на території домоволодіння АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_10 , працівниками міліції були оглянути 2 частини металевих воріт.
Згідно заяви ОСОБА_10 , останній добровільно видав слідчому Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області дві створи металевих воріт, які придбав у наглядно знайомого йому парня.
Відповідно постанови від 19.02.2015 року, 2 частини металевих воріт були визнані речовим доказом в кримінальному провадженні, та передані, як вбачається із тексту розписки, на зберігання потерпілому ОСОБА_6 ..
Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Дії обвинувачених кваліфікуються судом за ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд враховує, що злочин, вчинений ними відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; та дані про особу, а саме, те, що обвинувачені не судимі, характеризуються посередньо. Крім того, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд, враховує, що останній одружений та має на утриманні малолітню дитину; а відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність у останнього хронічних захворювань.
В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд враховує визнання провини обвинуваченими, їх щире каяття останнього у вчиненому ним злочині, та відсутність на час розгляду справи матеріальної шкоди завданої злочином.
З урахуванням обставин справи, даних про особу обвинувачених та обставин, що пом`якшують покарання, суд приходе до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі.
В той же час суд переконаний, що досягти мети виправлення обвинувачених можливо і без ізоляції їх від суспільства, тому на підставі положень ст.ст.75, 76 КК України вони можуть бути звільненими від відбування покарання з покладенням на них обов`язків.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.
Керуючись ст. 374, 375 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, та покласти на останнього, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 1 рік, та покласти на останнього, на підставі ст.. 76 КК України, обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції,
Речові докази, а саме: 2 частини металевих воріт, які належать потерпілому ОСОБА_6 , та знаходиться на зберіганні у останнього залишити потерпілому.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення , з особливостями, передбаченими ч. 1, ч. 2 ст. 394 КПК України.
Суддя
Корабельного районного суду
м.Миколаєва ОСОБА_1