Справа
№1-240/2007 р.
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2007 року
Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Шевченко
Г.М.

з участю прокурора Сьоміч
А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.Опішняни,
Полтавського району, українця, гр-нина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, має на утриманні неповнолітню
дитину 1994 року народження, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

28.09.2007 року,
близько 12 год. ОСОБА_1, знаходячись в приміщенні будинку ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_2, діючи умисно, з корисливою метою, таємно викрав належні їй
золоті вироби, а саме: золотий ланцюжок
б/в, вагою 3,28 г., вартістю 311,60 грн., золоту каблучку вагою 2,56 г. б/в,
вартістю 300 грн., а також золоту каблучку вагою 2,5 г. б/в, вартістю 300 грн.,
а сього викрав на загальну суму 911,60 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_2
матеріального збитку на вказану суму.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав повністю та розповів суду, що дійсно
за вказаних обставин він викрав з будинку дружини вироби з золота, які в
подальшому реалізував на ЦКР м.Полтави В скоєному щиро розкаявся, прохає суворо
не карати.

В силу ст.299
КПК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, допитом підсудного.

Приймаючи до
уваги зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії підсудного
ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який до
кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання
характеризується посередньо.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному є щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, наявність в нього на утриманні неповнолітньої дитини, добровільне
відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, які б
обтяжували покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги вищенаведене, суд вважає, що підсудному слід обрати міру покарання у
вигляді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи наявність декількох
пом”якшуючих покарання обставин, особу підсудного, його ставлення до скоєного,
суд вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції
його від суспільства, застосувавши до нього положення ст.75 КК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити
йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

В силу ст.75 КК
України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо він
протягом одного року не скоїть нового
злочину та виконає покладені на нього обов'язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КК
України, а саме:

- не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного
заходу до набрання вироком законної сили залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: