Справа №308/7064/14-к
УХВАЛА
Іменем України
17.06.2014 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003531 від 31.10.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003531 від 31.10.2013року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в судовому засіданні не заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, але у разі не відповідності нормам КПК України, просили повернути прокурору.
Потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого в судовому засіданні не заперечили щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.
Вислухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду суд вважає, що дане провадження не може бути призначено до судового розгляду виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Статтею 291 КПК України визначені вимоги щодо форми та змісту обвинувального акту.
Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.291 КПК України,
Згідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України у обвинувальному акті повинно бути вказано виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0003531 від 31.10.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
30.10.2013 близько 15 год. 15 хв. ОСОБА_6 зайшов на територію будинковолодіння свого сусіда ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 з метою з`ясувати в останнього чи наявні у нього дозвільні документи на будівництво, яке він веде за вказаною адресою. Оскільки ОСОБА_4 був відсутній, тому зачекавши його хвилин 30 приїхав останній та повідомив ОСОБА_6 щоб він виходив з двору, так як це його приватна власність. Перебуваючи перед будинком АДРЕСА_1 , між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_4 наніс один удар своєю правою рукою стиснутою в кулак в область обличчя, а саме ока, ОСОБА_6 , внаслідок чого останній похитнувся, однак втримався на ногах. Маючи намір захиститися від ударів, ОСОБА_6 своєю правою рукою почав відмахуватися, однак саме в цей момент отримав ще один удар в область обличчя, а саме ока.
З метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_6 розвернувся та почав втікати в сторону вулиці Тихого в м. Ужгород, однак ОСОБА_4 наздогнав його та давши підніжку повалив ОСОБА_6 на землю, після чого, близько 16 год. 00 хв., своїми ногами, обутими у взуття, почав наносити останньому удари по тулубу, зокрема в область живота, поперекової ділянки, ребрам та боковим частинам тулубу. Нанісши близько 5-7 ударів своїми ногами, ОСОБА_8 припинив свої дії та направився в сторону вул. Конопляної в м. Ужгород.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 1173 від 06.12.2013 року на підставі даних судово-медичного обстеження та з врахуванням даних медичної документації, на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правої та лівої орбітальних ділянок, саден на шкірних покривах правого та лівого ліктьового суглобу та правого й лівого колінних суглобів.
Тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірних покривах лівого та правого ліктьового суглобу та правого й лівого колінних суглобів могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів або ударенням об такі при падінні тіла з висоти власного росту.
Згідно даних медичної документації у ОСОБА_6 виявлено «Тупа травма живота. Забій поперекової ділянки зліва та справа». Згідно даних опису обласного рентгенолога у нього виявлено «Перелом 10 ребра зліва по середньо аксилярній лінії з зміщенням уламків на 1-2 мм.».
Тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правої та лівої орбітальних ділянок, перелому 10 ребра зліва по середньо аксилярній лінії з зміщенням уламків, тупої травми живота, забою поперекової ділянки зліва та справа, могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини.
На момент отримання вищевказаних тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_6 міг знаходитися як у вертикальному або близькому до нього положенні, так і в горизонтальному або близькому до нього положенні, повернутий як передньою так і задньою частиною тіла до джерела спричинення.
По давності виникнення вказані тілесні ушкодження вкладаються в події, яка мала місце 30.10.2013 і могли виникнути при обставинах на які вказує потерпілий.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Відповідно до вказаного обвинувального акту вказані фактичні обставини кримінального правопорушення, вказана правова кваліфікація, передбачена ст.122 ч.1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Однак, вказані в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення суперечать вказаній в обвинувальному акті правовій кваліфікації. Крім того, правова кваліфікація не є чітко визначеною з урахуванням положень статей Кримінального кодексу України.
Так, ч. 1 ст. 122 КК України передбачає відповідальність за умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
У обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 кваліфікація дій зазначена за ч.1 ст. 122 КК України, але текст правової кваліфікації дій обвинуваченого не відповідає диспозиції цієї статті. Також не визначено, обвинувачений вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоровя чи значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
Невизначеність правової кваліфікації не лише є порушенням ст. 291 КПК України, але і порушує право на захист ОСОБА_4 , оскільки невизначеність обвинувачення перешкоджає реалізації, передбаченого п.1 ч.3 ст. 42 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Крім того, відповідно до вимог п. 2,3, ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акту додаються цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування та розписка підозрюваного про отримання копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений.
Відповідно до вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Як вбачається з наданого до суду обвинувального акту по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 , під час досудового розслідування подано цивільний позов, який додається до обвинувального акту на 2 аркушах. Так в додатках до обвинувального акту наявний цивільний позов, який міститься на 2 аркушах, згідно розписок підозрюваного ОСОБА_4 ,та його захисника, які додані до обвинувального акту останні отримали копії цивільного позову на 5 аркушах, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 291 КПК України.
Стаття 219 КПК України встановлює строки досудового розслідування.
Згідно ст. 294 КПК України якщо внаслідок складності провадження неможливо закінчити досудове розслідування кримінального проступку (дізнання) у строк, зазначений у пункті 1 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строку, встановленого пунктом 1 частини другої статті 219 цього Кодексу, районним (міським) або іншим прирівняним до нього прокурором.
Порядок продовження строку досудового розслідування регламентується ст. 295 КПК України. Так вказана норма закріплює, що продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.
Як вбачається з наданих до суду матеріалів строк досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню не зупинявся та не відновлювався. Процесуального рішення про його продовження згідно з наданим реєстром не приймалось.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування потерпілому, представнику потерпілого, підозрюваним та адвокату було надано доступ до матеріалів досудового розслідування в період з 27.03.2014 року - 08.05.2014 року, 27.03.2014 року було повідомлено про закінчення досудового розслідування потерпілому, представнику потерпілого, підозрюваному та адвокату.
Разом з тим, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування 07.04.2014 року було допитано свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а 12 березня 2014 року було складено обвинувальний акт слідчим, який дати його затвердження не містить. Тобто всі ці вчинені процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення після 27.03.2014 року були вчинені після повідомлення про закінчення досудового розслідування.
Крім того, враховуючи відсутність дати затвердження обвинувального акту стосовно ОСОБА_4 , такий не відповідає вимогам ч.1 ст.291 КПК України, якою визначено обов`язок прокурора затвердити обвинувальний акт та п.9 ч.2 ст.291 КПК України, згідно даної норми акт повинен містити відомості про його затвердження,.
Суд звертає увагу, що зазначені висновки суду є результатом розгляду обвинувального акту та доданих до нього документів, а не результатом дослідження доказів.
Враховуючи вищенаведене, зазначені порушення позбавляють суд можливості призначити судовий розгляд такого обвинувального акту і розглянути його.
Статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та не суттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Ст.291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Ст.109 чітко передбачено категоричний перелік відомостей які має містити реєстр матеріалів досудового розслідування. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено.
Гл.28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування.
Залишення ж у матеріалах кримінального провадження обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування з недоліками є неприпустимі, оскільки це свідчить про неповагу до закону, до встановлених ним норм та вимог.
Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків протягом розумного строку.
За правилами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Оскільки у даному випадку обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, його слід повернути.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 199, 331, 372 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр судових розслідувань за №0003531 від 31.10.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України повернути прокурору прокуратури міста Ужгород, юристу 3-го класу ОСОБА_3 , який затверджував обвинувальний акт для усунення вище згаданих порушень вимог КПК України, протягом трьох тижнів з дня отримання матеріалів кримінального провадження.
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання залишити попередній.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1