Справа № 214/730/15-к
1-кп/214/218/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:
секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0004706 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 26.08.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробуванням, строком на 2 роки;
02.10.2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 17 липня 2014 року на підставі ст.. 7 Закону України «Про амністію»;

який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , діючи повторно, 28.12.2014 року о 15-00 годині, знаходячись на 6 поверсі в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, діючи з корисливих мотивів, відкрито шляхом ривку заволодів гаманцем гр.. ОСОБА_5 , звідки дістав купюру номіналом 200 гривень, після чого гаманець залишив біля потерпілої ОСОБА_5 та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись грошовими коштами на власний розсуд. Тим самим ОСОБА_4 спричинив матеріальний збиток потерпілій гр.. ОСОБА_5 на суму 200 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі, суду пояснив, що 28.12.2014 року, приблизно о 15 год. 00 хв., на 6 поверсі будинку АДРЕСА_2 зустрів потерпілу. Він попросив у останньої 1 грн. на сигарети. Потерпіла, жінка похилого віку, йому візуально знайома. Потерпіла відкрила гаманець та дала йому 1 гривню. Він побачив, що в гаманці потерпілої лежить 200 гривень вирвав останні та втік. Щиро розкаюється у скоєному злочині.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненому злочині, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченому, судом визначається вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 67).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т. 2 а.с. 66), раніше судимий (Т. 2 а.с. 69), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває (Т. 2 а.а.с. 67, 68).

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно відраховувати з моменту затримання, тобто з 22 січня 2015 року (Т. 2 а.с. 49).
Потерпілою цивільного позову не заявлено, однак за нею зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної чинності.
Строк покарання ОСОБА_4 числити з моменту затримання, тобто з 22 січня 2015 року (Т. 2 а.с. 49).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1