ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2115/14-к
Провадження №1-кп/477/19/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000249, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Євгенівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_3 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 часини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ВСТАНОВИЛА:
07 травня 2014 року близько 22 години 00 хвилин обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на автомобілі марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_16 прибули до ставка штучного призначення розташованого поблизу с. Поляна Снігурівського району Миколаївської області з метою незаконного вилову риби. Вибравши місце для здійснення незаконного вилову риби, обвинувачені на березі почали чекати більш пізнього часу для встановлення рибацьких сіток.

Близько 02 години 00 хвилин 08 травня 2014 року до місця знаходження обвинувачених під`їхали потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 на автомобілі марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Потерпілий ОСОБА_17 підійшов до автомобіля, в якому знаходились обвинувачені, почав висловлювати своє невдоволення з приводу незаконного вилову риби зі ставку та їхньої присутності біля ставку, який знаходиться в користуванні ОСОБА_19 .

Підійшовши до автомобіля, в якому знаходились обвинувачені, ОСОБА_17 почав пред`являти обвинуваченим претензії з приводу незаконного вилову риби зі ставку.

У зв`язку з вказаними діями ОСОБА_17 між ним та обвинуваченими ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , які вийшли зі свого автомобіля, виникла сварка, в ході якої ОСОБА_17 , знаходячись біля автомобіля ОСОБА_16 , дерев`яною палкою, яку тримав в руці, наніс один удар в область голови ОСОБА_16 . У відповідь, обвинувачений ОСОБА_16 , з метою ухилення від відповідальності за свої протиправні дії та бути затриманим на місці скоєння правопорушення, із застосуванням фізичної сили, відібрав у потерпілого ОСОБА_17 палку та почав наносити нею біля двох ударів по різним частинам тулубу та голови ОСОБА_17 .

З метою подолання опору та приведення ОСОБА_17 в безпорадний стан до обвинуваченого ОСОБА_16 приєднався обвинувачений ОСОБА_14 , який руками і ногами наніс біля двох ударів в область голови і тулубу потерпілому, поваливши його на землю та не даючи змоги йому підвестися, усвідомлюючи при цьому протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_16 , маючи умисел на приєднання до нього при спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 .

Зі сторони переднього пасажирського місця автомобіля, належного ОСОБА_16 , вийшов обвинувачений ОСОБА_15 , усвідомлюючи протиправні дії ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , маючи умисел на приєднання до них при спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_17 , направився на допомогу ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , але у нього на шляху став потерпілий ОСОБА_18 , який, не даючи йому приєднатися до побиття ОСОБА_17 , наніс йому один удар рукою в область голови, на що обвинувачений ОСОБА_15 у відповідь наніс потерпілому ОСОБА_18 біля двох ударів руками і ногами в область голови і тулубу. Поваливши потерпілого ОСОБА_18 на землю, ОСОБА_15 , подолавши опір потерпілого, почав тримати його, не даючи йому підвестися.

Через декілька хвилин до ОСОБА_15 , який тримав на землі потерпілого ОСОБА_18 , підійшов ОСОБА_16 та дерев`яною палкою наніс удар в область голови ОСОБА_18 , привівши його в безпорадний стан, подолавши опір потерпілого.

Маючи умисел на позбавлення життя потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_16 , наказавши обвинуваченому ОСОБА_15 , що потрібно їх вбивати, пішов до власного автомобіля, де в салоні взяв небезпечну бритву, вважаючи її зручним знаряддям вбивства, яке має достатні вражаючі властивості для завдання смерті особі. На вказане, обвинувачений ОСОБА_15 погодився та, маючи єдиний умисел, направлений на позбавлення життя потерпілих, продовжив тримати ОСОБА_18 .

Повернувшись до ОСОБА_15 , який в цей час утримував ОСОБА_18 , обвинувачений ОСОБА_16 дав ОСОБА_15 небезпечну бритву, після чого почав допомагати йому утримувати ОСОБА_18 , а обвинувачений ОСОБА_15 в цей час наніс потерпілому ОСОБА_18 різане поранення шиї, заподіявши останньому смерть.

Позбавивши життя потерпілого ОСОБА_18 , обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_15 підійшли до обвинуваченого ОСОБА_14 , який тримав лежачого на землі потерпілого ОСОБА_17 , при цьому усвідомлюючи, що вони позбавили життя ОСОБА_18 та маючи єдиний з ними умисел, направлений на позбавлення життя потерпілих, з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_16 наніс один удар палкою по голові ОСОБА_17 , чим привів його в безпорадний стан. Після чого, ОСОБА_15 почав тримати ОСОБА_17 , а ОСОБА_16 та ОСОБА_14 пішли вантажити тіло потерпілого ОСОБА_18 до багажного відділення автомобіля, на якому приїхали потерпілі.

Повернувшись до ОСОБА_14 , який продовжував тримати потерпілого ОСОБА_17 , обвинувачений ОСОБА_15 , об`єднаний єдиними умислом з обвинуваченими ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , направленим на позбавлення життя потерпілих, умисно наніс різане поранення шиї ОСОБА_17 чим спричинив смерть потерпілому.

За зазначені дії обвинувачених передбачена кримінальна відповідальність за пунктом 1, 12 частини 2 статті 115 КК України.

В подальшому, з метою приховання слідів вчиненого злочину, обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , переконавшись, що потерпілі мертві, помістили їхні тіла до багажного відділення автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на якому приїхали потерпілі.

З метою заволодіння транспортним засобом потерпілих для приховування вчиненого злочину, діючи з єдиним умислом, на автомобілі марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_20 , в супроводі автомобіля марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_16 , перевезли тіла потерпілих приблизно за три кілометри від місця скоєння злочину.

Зупинившись за лісосмугою, яка розташована в п`яти кілометрах на північний схід від с. Поляна Снігурівського району Миколаївської області, усвідомлюючи, що потерпілі ОСОБА_17 та ОСОБА_18 мертві, обвинувачений ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з обвинуваченими ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , з метою приховання слідів скоєного злочину, вирішив підпалити автомобіль та передав ОСОБА_14 пластикову пляшку та шланг, наказавши йому сточити бензин з викраденого автомобіля. Після чого, ОСОБА_15 забрав пляшку і шланг у ОСОБА_14 , сточив бензин, облив ним автомобіль та тіла потерпілих і здійснив, за попередньою змовою з ОСОБА_16 та ОСОБА_14 підпал автомобіля, чим спричинив матеріальний збиток у сумі 23780,00 грн.

За зазначені дії обвинувачених передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 289 КК України.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_15 з салону автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , до його спалення, викрав грошові кошти в сумі 2000,00 грн. та речі золотий ланцюжок вартістю 24000,00 грн., авто-магнітолу DIGITAL вартістю 400,00 грн., прилад нічного бачення 57Е вартістю 3000,00 грн., що належали потерпілому ОСОБА_17 . Викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму 29400,00 грн.

За зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_15 передбачена кримінальна відповідальність за частиною 1 статті 185 КК України.

Після чого, обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_14 з місця скоєного злочину зникли.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю та суду показав, що 07 травня 2014 року він з ОСОБА_21 за пропозицією ОСОБА_16 поїхали на рибалку, в яке саме місце ОСОБА_16 їм не повідомив. Приїхали до ставка та почали чекати в автомобілі більш пізнього часу для того, щоб можливо було поставити сітки. Позаду них під`їхав автомобіль та ввімкнув фари. Спочатку з машини вийшов ОСОБА_16 , потім ОСОБА_22 , а він залишився сидіти в автомобілі. Коли він почув незрозумілі звуки на вулиці, вийшов з машини та побачив, як потерпілі придавили до машини ОСОБА_16 і ОСОБА_14 . Потім до нього підійшов один з чоловіків, наніс один удар в область обличчя, після чого він став бити останнього та повалив його на землю. В цей час до нього підійшов ОСОБА_16 з палицею, яка у нього лежала в багажному відділенні автомобіля. Палиця товщиною приблизно 3-5 см., в діаметрі та довжиною 50-60 см. та сказав, що треба йти до ОСОБА_22 помогти тримати іншого. Підійшовши до нього, ОСОБА_16 наказав помінятись з ОСОБА_22 місцями. Після чого тому чоловікові, якого він тримав, ОСОБА_16 наніс удари палицею по голові та тулубу, після чого останній ще був живий, однак уже не пручався та просто лежав. Він підійшов до ОСОБА_22 , який тримав іншого потерпілого, який постійно хотів вирватись та опирався. Він почав допомагати ОСОБА_22 тримати його. Підійшов ОСОБА_16 і наніс потерпілому більше одного удару палкою по голові, точніше сказати не може, оскільки відвернувся щоб його не забризкало кров`ю. Після цього ОСОБА_16 сказав, що потерпілих потрібно вбивати. ОСОБА_16 пішов до свого автомобіля, приніс небезпечну бритву і наказав йому різати потерпілих. ОСОБА_16 стояв біля нього з палицею та наказував різати таким голосом, що він не міг заперечити та перерізав горло потерпілому. ОСОБА_16 не кричав, але говорив достатньо голосно та декілька раз повторив, щоб він різав горло. Взявши бритву, він приложив її до горла потерпілого, подивився на ОСОБА_16 і коли той повторно крикнув: Ріж горло!, він виконав його наказ і перерізав горло потерпілому. Виконував вказівки ОСОБА_16 , тому що боявся його, оскільки він стояв біля нього із закривавленою палицею. В цей час ОСОБА_16 кудись відійшов. Повернувшись, наказав йому піти до іншого потерпілого, якого тримав ОСОБА_22 . Коли вони з ОСОБА_22 мінялись місцями, потерпілий хотів вскочити, але підійшов ОСОБА_16 та наніс потерпілому більше одного удару по голові палкою, а він прижав його до землі та перерізав йому горло. У нього на кофті та штанах була кров. Коли перерізав горло поряд були ОСОБА_16 і ОСОБА_22 . Тіла потерпілих поклали в багажник машини, на якій вони приїхали. ОСОБА_16 наказав йому сісти в машину потерпілих, показав як переключати ручку коробки передач автомобіля та які педалі нажимати. На пасажирському сидінні біля нього сів ОСОБА_22 . ОСОБА_16 завів машину, сказав їхати прямо та вони поїхали, а ОСОБА_16 на своїй машині їхав за ними. Дорогою, автомобіль застряг та вони зупинились. До машини підійшов ОСОБА_16 , приніс пляшку та шланг і дав ОСОБА_22 , щоб той сточив з машини бензин та облив багажник та салон машини потерпілих. Ознак життя потерпілі не подавали. З машини потерпілих він забрав пристрій нічного бачення, автомагнітолу, а золотий ланцюжок зняв з тіла потерпілого. Оскільки у ОСОБА_22 трусились руки, він забрав у нього пляшку та підпалив машину. Автомобіль відразу спалахнув та вони пішли до машини ОСОБА_16 . ОСОБА_22 сів на переднє пасажирське сидіння, я він на заднє та поїхали додому. Не доїхавши до села, вони зупинились, спалили свої речі та палку, якою ОСОБА_16 бив потерпілих. Дорогою до села вони викинули в річку автомагнітолу, небезпечну бритву. Пристрій нічного бачення він залишив собі. На місці події вони загубили запальничку та шапку. За пропозицією ОСОБА_16 , повернувшись на місце, вони знайшли його шапку та телефони потерпілих. Сліди бійки намагались прибрати та по дорозі додому викинули мобільні телефони потерпілих в ставок.

Обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчинених злочинах визнав частково та суду показав, що 07 травня 2014 року за пропозицією ОСОБА_16 , з яким він неодноразово раніше рибалив, взявши свого племінника ОСОБА_23 , поїхали на рибалку. Приїхали до ставка, почали чекати в автомобілі поки стемніє для того, щоб можливо було поставити сітки. В машині заснув і прокинувся, коли відкрили багажник автомобіля. Як йому тепер відомо, це під`їхали господар ставка та охоронець. ОСОБА_16 біля машини виправдовувався перед ними, що рибу вони не ловили, однак господар ставка казав, що їх спіймав. Охоронця ставка він вже побачив, коли ОСОБА_24 повалив його на землю. Господар ставка вдарив ОСОБА_16 ліхтариком по голові, на що він його відштовхнув. На вулиці було достатньо місячно, крім того, події відбувались перед автомашиною потерпілих та це місце освітлювалось фарами їхнього автомобіля. Він відсмикнув потерпілого, який потім пішов на нього. Тим часом, ОСОБА_16 почав бити потерпілого, як він зрозумів палицею, яку він вже потім побачив у ОСОБА_16 і яка була в крові. Він не пам`ятає, щоб тримав господаря ставка. Він відскочив, а ОСОБА_16 його бив. Після чого він пішов до ОСОБА_24 та почав тримати охоронця ставка, який лежав на животі, придавивши його до землі коліном. Охоронця не бив, оскільки він не виривався, а ОСОБА_24 пішов до ОСОБА_16 на допомогу. Він думав, що ОСОБА_16 та ОСОБА_24 заспокоять господаря ставка та вони втечуть. Чув лише якусь метушню, голоси, але що саме говорили не чув. У ОСОБА_16 в руках була палка, але де він її взяв він не знає та не бачив. ОСОБА_24 підійшов до нього та змінив його, коли він тримав охоронця. Чи наносили удари охоронцю ставка він не бачив, тому що пішов допомагати ОСОБА_16 . Підійшовши, побачив біля господаря ставка дуже багато крові. ОСОБА_16 наказав йому допомогти погрузити тіло в багажне відділення автомобіля, на якому приїхали потерпілі. Він зрозумів, що господар ставка мертвий, в той момент, коли поклали його в багажник автомобіля, оскільки бачив рану на його шиї. Тіло охоронця він побачив в багажнику автомобіля. Після чого, ОСОБА_16 сказав, що потрібно позбутися тіл. ОСОБА_16 розвернув машину та сказав, що треба їхати. Хто забрав речі з машини він не знає. Після того, як спалили машину потерпілих, поїхали додому. Помітивши, що загубили шапку, за пропозицією ОСОБА_16 повернулись на місце події, знайшли шапку та два мобільних телефони потерпілих, які потім викинули в ставок. Про пристрій нічного бачення він узнав на річці. В річку викинули небезпечну бритву в пакеті та магнітолу. Він спалив свою зимову стару курточку. Думки про вбивство у нього не було, була лише думка про те, що потрібно тікати. Заводити машину та точити бензин, щоб облити та спалити її, сказав ОСОБА_16 . ОСОБА_16 точно бив палкою господаря ставка, тому що бачив, як палка блиснула у нього в руках при нанесенні ударів потерпілим. Вони знали, що ставок перебуває в оренді. Бритву детально він не розглядав, тому що вона була уже в пакеті. Вказав, що він був на місці події, але особисто ударів не наносив та нікого не вбивав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_16 свою вину у вчинених злочинах не визнав, суду показав, що 07 травня 2014 року близько 20.00 години до нього прийшли ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , без дзвінка та попередження і запропонували поїхати на рибалку. Раніше з ОСОБА_22 він також їздив рибалити. ОСОБА_22 попросив, щоб з ними поїхав його племінник ОСОБА_24 . Куди саме їдемо вони не сказали, зупинились на дорозі біля ставка. Поки ОСОБА_22 і ОСОБА_24 готувались до рибалки, він в машині заснув. Його розбудив ОСОБА_22 , коли під`їхала машина. Він вийшов з автомобіля, подумав що то була рибоохорона, тому що один чоловік був в формі, а другий повний, без форми. На запитання, чому вони тут стоять, він відповів, що їхали на канал, машина заглохла, тому що закінчився бензин та попросив у них бензину. Сказав, що вони не рибалять і показав сухі сітки в багажнику. Один з них (як йому стало відомо пізніше це був господар ставка ОСОБА_25 ) двічі вдарив його ліхтариком в пах, посвітив ліхтариком в машину та побачивши хлопців, крикнув охоронцю, щоб останній брав пістолет та стріляв. ОСОБА_24 та ОСОБА_22 вискочили з машини. ОСОБА_24 побіг до охоронця. Він, після ударів в пах, лежав біля машини, а ОСОБА_22 схопив господаря ставка за комір одежі та почав штрикати його ножем у бік. Він почав кричати: Що ти робиш?, однак ОСОБА_22 не реагував. ОСОБА_25 крикнув, щоб забрали 5000,00 грн. в машині, тільки не вбивали. Охоронець теж почав проситись у ОСОБА_24 , сказавши, що у ОСОБА_25 жінка чи вагітна чи народжує, на що ОСОБА_22 відповів, що вони в нього зараз теж родять. Потім не знає, що сталося, руки та ноги в нього стали ватними, не міг підвестися, хотів добратись до своєї машини, почав повзти до передніх дверцят, але ОСОБА_22 , який в цей час штрикав ножем ОСОБА_25 позаду нього, вдарив його ногою по голові, від чого він втратив свідомість. Отямившись, запитав де потерпілі, на що йому відповіли, що вони в машині. Як перерізали горло потерпілим та грузили їх в машину він не бачив. Також не бачив, щоб у них була якась жалість в очах, вони ніби з полювання повернулись. В пакеті бачив закривавлений ніж чи бритву, точно сказати не може. ОСОБА_22 наказав сісти в машину та їхати за посадку і там кинути машину потерпілих. Він поїхав на своєму автомобілі за автомобілем потерпілих, оскільки боявся ОСОБА_26 . Біля посадки зупинились, до нього підійшов ОСОБА_22 та запитав чи є порожня пляшка. Потім взяв у нього з автомобіля шлангу, наказав йому сидіти в машині та забрав ключі з автомобіля, щоб він не поїхав, оскільки раніше намагався втекти. Тим часом, ОСОБА_24 з ліхтариком щось шукав в автомобілі потерпілих, а ОСОБА_22 сточував з машини бензин. Йому здалось, що вони сточують бензин собі для мотоцикла. Від`їхавши від того місця, він побачив полум`я, ОСОБА_24 запропонував закурити, на що ОСОБА_22 відповів, що загубив запальничку, коли підпалював машину потерпілих. Після чого вони почали сваритись. До міліції він звернутись боявся. Перебував в шоковому стані, тому боявся тікати. В той день у нього в машині не було ні ножа ні палки. У ОСОБА_22 та ОСОБА_24 ніж був. Приблизно через 2-3 тижня ОСОБА_26 прийшли до нього, вимагали 1000 доларів США, щоб виїхати в Росію. Погрожували йому. Вважав, що оскільки він не дав грошей, ОСОБА_24 та ОСОБА_22 його оговорюють. Через тиждень прийшов дядько померлого та почав погрожувати, щоб він все взяв на себе, оскільки їх двоє, а він один і їм повірять.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_15 та частковим визнанням вини обвинуваченими ОСОБА_14 та не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_16 , колегія суддів, приходить до висновку, що провина ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України, а саме у скоєнні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті двом особам, вчинене за попередньою змовою групою осіб та незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та провина ОСОБА_15 , у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, тобто вчинення крадіжки таємного викрадення чужого майна, підтверджується показаннями свідків, наданих в судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_27 , суду пояснив, що у травні 2014 року на Центральному ринку в м. Миколаєві він купив у молодого чоловіка, якого впізнав серед обвинувачених як ОСОБА_15 , золотий ланцюжок, який згодом збув як лом дорогоцінного металу невідомій особі.

Свідок ОСОБА_28 , в судовому засіданні пояснила, що 10 липня 2014 року вона була залучена в якості спеціаліста під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_16 , під час якого проводилась відеозйомка. Спочатку проводився допит в приміщенні слідчого управління, де знаходилась вона, слідчий, підозрюваний, захисник та поняті. До початку допиту, за пропозицією захисника, всі вийшли з кабінету для надання можливості їй поспілкуватись з підозрюваним наодинці (віч-на-віч) і тільки після цього розпочалась слідча дія. Окрім адвоката, з підозрюваним ніхто не спілкувався, всі вийшли в коридор, навіть конвоїр. Ніхто ніякого тиску на підозрюваного не здійснював і він сам про здійснення тиску не заявляв. Фіксування слідчої дії проводилось безперервно, за винятком періоду перебування в дорозі, коли їхали на місце події. Підозрюваний надавав пояснення добровільно, послідовно. Розповідав, що вони приїхали ловити рибу, під`їхала автомашина, чоловіки, які на ній приїхали, почали погрожувати та били його палкою, потім розпочалась бійка, а також що він допомагав грузити тіла в автомашину. Йому ніхто не підказував, що треба говорити, слідчий лише ставив уточнюючі питання. Підозрюваний все детально пояснював, вона навіть здивувалась, коли він точно зазначив місце, де вони спалювали одежу (це було третє місце, куди вони приїхали під час проведення слідчого експерименту), оскільки воно нічим не відрізнялось на місцевості і ніяких особливостей поряд не було.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснив, що приймав участь у якості понятого під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_16 . Проведення зазначеної слідчої дії розпочиналось в слідчому управлінні, за участю захисника та другого понятого. ОСОБА_16 добровільно надавав пояснення, трохи плутався від хвилювання, порушуючи хронологію подій, але виправлявся, згадуючи нові обставини та доповнюючи свої пояснення, йому ніхто нічого не підказував і не погрожував, він сам показував місце, де відбувались події. Фізичного та морального тиску не було. Осіб, які були задіяні під час слідчого експерименту, в тому числі слідчого він раніше не знав.

Свідок ОСОБА_30 , в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_17 є його батьком. У нього в оренді перебувало два ставка, він сам їх перевіряв, разом з охоронцями. З собою він носив два мобільних телефони: Айфон та Нокіа, ліхтарик чорного кольору, носив золотий ланцюжок з хрестиком. Їздив на автомобілі червоного кольору марки ВАЗ 2121. Батько був високого зросту, міцної статури, тому він мав би перевагу з іншою особою у бійці.

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , у скоєнні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими та речовими доказами, зокрема:

витягом з кримінального провадження №0000249 від 09 травня 2014 року, згідно якого в ЄРДР внесено відомості про виявлення згорілого автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому були знайдені два згорілих тіла, ймовірно громадян ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (т.1, а.с.128);

витягом з кримінального провадження №00002635 від 11 серпня 2014 року, згідно якого в ЄРДР внесено відомості про незаконне заволодіння ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який в подальшому підпалили (т.2, а.с.116);

протоколом огляду місця події від 08 травня 2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто місце, де було скоєно вбивство потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оглянуті та виявлені речі, що містять сліди злочину (т.1, а.с.130-138);

протоколом огляду місця події від 08 травня 2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого було оглянуто місце, де виявлено згорілий автомобіль марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому були виявлені два згорілих тіла потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , а також оглянуті та виявлені речі, що містять сліди злочину (т.1, а.с.139-155);

актом про пожежу від 08 червня 2014 року, згідно якого зафіксовано підпал автомобіля марки ВАЗ 2121 (т.1, а.с.156-157);

протоколом огляду місцевості від 09 травня 2014 року, фототаблицею та схемою місцевості до нього, згідно якого оглянуто місцевість на околиці с. Поляна Снігурівського району Миколаївської області навколо ставка штучного призначення, де було скоєно вбивство потерпілих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оглянуті та виявлені речі, що містять сліди злочину (т.1, а.с.159-171);

протоколом огляду автомобіля від 15 травня 2014 року та фототаблицею до нього, згідно якого на території Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області був оглянутий автомобіль марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.1, а.с.172-175);

висновком експерта від 18 липня 2014 року №615, згідно якого визначені генетичні ознаки зразків крові ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2, а.с.16-18);

висновком експерта від 19 травня 2014 року №391, згідно якого в результаті дослідження на недопалку цигарки Прилуки виявлено клітини з ядрами без домішку крові та визначено їх генетичні ознаки, що належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (т.2, а.с.1-4);

висновком експерта від 25 липня 2014 року №650, згідно якого генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки Прилуки збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_14 і не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (т.2, а.с.22-26);

висновком експерта від 05 серпня 2014 року №79, згідно якого надані на експертизу об`єкти по анатомо-морфологічним ознакам являють собою кістки людини та є частинами одного трупу. Труп піддавався тривалому впливу високої температури (полум`я), що призвело до різко вираженого обвуглювання. Причину смерті та давності її настання, наявності чи відсутності тілесних ушкоджень на трупі встановити не виявилось можливим у зв`язку із обвугленістю частин тіла (т.2, а.с.27-28);

висновком експерта від 05 серпня 2014 року №80, згідно якого труп ОСОБА_18 піддавався тривалому впливу високої температури (полум`я), що призвело до різко вираженого обвуглювання. Причину смерті та давності її настання, наявності чи відсутності тілесних ушкоджень на трупі встановити не виявилось можливим у зв`язку із обвугленістю частин тіла (т.2, а.с.29-30);

висновком експерта від 11 липня 2014 року №392, згідно якого визначені генетичні ознаки частин тіл, виявлених в згорілому автомобілі марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та були об`єктом дослідження 05 серпня 2014 року (висновки експерта №79, №80) та встановлюють приналежність потерпілим ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (т.2, а.с.10-15);

висновком експерта від 19 серпня 2014 року №42, згідно якого, осередок пожежі в автомобілі марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ймовірно знаходився в салоні автомобіля, а пожежа могла виникнути в результаті внесення вогневого джерела запалювання в салон автомобіля зовні (т.2, а.с.35-46);

протоколом огляду місця події від 10 липня 2014 року з таблицею зображень до нього, зі змісту якого вбачається, що оглянута ділянка місцевості поля, розташованого в межах Павло-Мар`янівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на відстані 2150 метрів від с. Павло-Мар`янівка, де за вказівкою ОСОБА_16 були виявлені залишки продуктів горіння (т.2, а.с.56-59);

протоколом огляду місця події від 16 липня 2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого було виявлено і вилучено мобільний телефон марки iPhone 4 (т.2, а.с.66-69);

протоколом огляду речей від 17 липня 2014 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_31 оглянула і впізнала мобільний телефон iPhone 4, який виявлений і вилучений під час огляду місця події від 16 липня 2014 року та яким користувався її чоловік ОСОБА_17 (т.2, а.с.70);

протоколом огляду речей від 31 липня 2014 року, згідно якого оглянуті мобільні телефони марки Самсунг SGH-В 100 та марки ZТЕ-G та встановлено мобільний номер телефону обвинуваченого ОСОБА_14 НОМЕР_3 (т.2, а.с.74-76);

протоколом огляду предметів від 06 серпня 2014 року та додатком до нього, згідно якого оглянутий електронний носій інформації у вигляді СД-диску, в якому виявлено вісім файлів з інформацією (т.2, а.с.77-101);

слідчою довідкою щодо аналізу інформації оператора мобільного зв`язку від 06 серпня 2014 року, згідно якого вбачається, що 07 травня 2014 року о 21 годині 27 хвилин 25 секунд в зоні покриття антени LAC 45083 CID 23462 був здійснений телефонний дзвінок з номера телефону НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_14 на номер телефону НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_32 (т.2, а.с.102);

протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2014 року, згідно якого, обвинувачений ОСОБА_15 детально розказав та показав на місцевості, як він, спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 вчинив вбивство та незаконне заволодіння транспортним засобом (т.2, а.с.121-126, 126-а) та підтвердив свої показання в судовому засіданні;

протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2014 року, згідно якого, обвинувачений ОСОБА_14 детально розказав та показав на місцевості про обставини вчиненого вбивства та незаконного заволодіння транспортним засобом (т.2, а.с.127-132, 133) та підтвердив свої показання в судовому засіданні;

протоколом та відеозаписом проведення слідчого експерименту від 10 липня 2014 року, згідно якого, обвинувачений ОСОБА_16 детально розказав та показав на місцевості про обставини вчиненого вбивства та незаконного заволодіння транспортним засобом (т.2, а.с.149-154, 155), які частково підтверджені його поясненнями в судовому засіданні;

протоколами про результати зняття інформації з транспортним телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 07 серпня 2014 року, 18 серпня 2014 року, які містять інформацію про зміст розмов між Анту`євими та їх родичами і знайомими про обставини вчиненого (т.3, а.с.1-81). Як встановлено в судовому засіданні, особа на прізвисько ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , про яку йдеться під час розмов це обвинувачений ОСОБА_16 ;

речовими доказами по справі: три пакети з пожежним сміттям, два пакети з лакофарбовим покриттям з даху автомобіля, частина обгорілої тканини з трупа № 1, два прозорих фрагмента прямокутної форми та електрона плата, недопалок сигарети Прилуки, два фрагменти ґрунту, фрагмент з пшениці, ліхтарик темного кольору, запальничка, електрична плата, три ключа, мобільний телефон марки Samsung, чотири мішка з рибацькими сітками, мобільний телефон марки Nokia RM-969, мобільний телефон марки ZTE-G S319, водолазний костюм, два деформованих металевих бігунка від одягу, один тримач для бігунка, металевий стопор від змійки, 9 металевих ґудзиків від одягу різної форми, два металевих кріплення, дванадцять металевих предметів для взуття, експериментальні зразки крові ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зразки крові сина ОСОБА_17 та матері ОСОБА_18 , коробка від автомагнітоли DIGITAL.

Вина обвинуваченого ОСОБА_15 в скоєнні злочину передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, крім повного визнання вини, також підтверджується:

витягом з кримінального провадження №0000236 від 11 серпня 2014 року, згідно якого в ЄРДР внесено відомості про вчинення ОСОБА_15 таємного викрадення чужого майна грошових коштів в сумі 2000,00 грн., золотого ланцюжка, авто-магнітолою DIGITAL, приладу нічного бачення Е 57, які належали ОСОБА_17 (т.2, а.с.117);

протоколом пред`явлення особи для впізнання від 10 липня 2014 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_27 серед осіб, пред`явлених для впізнання, впізнав обвинуваченого ОСОБА_15 , як особу, яка йому продала золотий ланцюжок (т.2, а.с.60-65);

показаннями свідка ОСОБА_27 , наданими в судовому засіданні.

Заперечення ОСОБА_14 та ОСОБА_16 щодо участі у безпосередньому вбивстві потерпілих не впливає на обсяг їх вини, оскільки судова колегія вважає доведеним наявність єдиного умислу у обвинувачених, направлених на заподіяння смерті потерпілим.

Зазначене підтверджуються поясненнями обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_15 в частині того, що ОСОБА_22 бив потерпілого ОСОБА_17 , допомагав тримати потерпілого ОСОБА_18 та грузити тіла, а також приймав участь в знищенні слідів злочину підпалі автомобіля, тіл потерпілих та свого одягу.

Сам ОСОБА_14 в своїх показаннях в судовому засіданні вказував, що чув прохання потерпілих їх не вбивати та відштовхував потерпілого ОСОБА_17 під час бійки останнього з ОСОБА_16 .

Не підтверджується матеріалами судового провадження й посилання ОСОБА_14 , на те, що він не бачив, як вбивали потерпілого ОСОБА_35 , оскільки це відбувалось в канаві біля дороги, зокрема, дослідженим в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту з ним та його ж поясненнями про достатню освітленість місця події.

Поясненнями обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , в частині того, що ОСОБА_16 бив палкою по голові потерпілих, наказував вбивати їх та потім знищити сліди злочину.

Самі обвинувачені не заперечували єдине виконання деяких дій, але порізному пояснювали свою безпосередню участь у вчиненні злочинів (за наказом, через страх, розгубленість тощо).

Колегія суддів вважає неприйнятним пояснення обвинуваченого ОСОБА_16 щодо надання показань під тиском інших обвинувачених та родичів потерпілого, оскільки вони жодним доказом не підтверджені, а також спростовуються зізнавальними показаннями обвинувачених ОСОБА_26 , що також вказує на відсутність будь-якого мотиву у них оговорювати ОСОБА_16 .

Крім того, ОСОБА_16 не визнавав своєї вини на всіх стадіях кримінального провадження, що спростовує його пояснення про визнання ним вини через погрози.

Не викликає сумніву в добровільному наданні пояснень ОСОБА_16 під час слідчого експерименту з ним, оскільки під час цієї слідчої дії була присутня адвокат, яка активно займала позицію захисту, мала конфіденційне побачення з ним до проведення слідчої дії.

Враховуючи викладене, судова колегія розцінює позицію обвинувачених ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , як намагання зменшити свою роль у вчиненому та уникнути відповідальності.

Аналізуючи досліджені в ході судового розгляду докази у їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку про повну доведеність вини обвинувачених, та вважає, що органами досудового розслідування дії обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 за пунктом 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, стосовно двох осіб, вчинене за попередньою змовою групою осіб та незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також обвинуваченого ОСОБА_15 за частиною 1 статті 185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, кваліфіковані вірно.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченим не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_15 колегія суддів враховує, що він вчинив злочини, один з яких є особливо тяжким, вину визнав повністю, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, має позитивну та посередню характеристики, до затримання офіційно не працював, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 колегія суддів враховує, що він вчинив злочини, один з яких є особливо тяжким, вину визнав частково, раніше не судимий, характеризується позитивно, до затримання офіційно не працював, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_16 колегія суддів враховує, що він вчинив злочини, один з яких є особливо тяжким, вину не визнав, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, однак судимість погашена, характеризується позитивно, до затримання офіційно не працював, одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має.

Враховуючи викладене, обставини та спосіб вчинення злочинів, а також поведінку обвинувачених після вчинення злочину, колегія суддів прийшла до висновку про призначення покарання обвинуваченим за сукупністю злочинів у виді довічного позбавлення волі, вважаючи саме таку міру покарання необхідною і достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_36 , згідно з положеннями статті 1166, 1200 та частин 1, 3 статті 1206 ЦК України підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до статті 1200 ЦК України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується: 1) дитині до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, довічно; 3) інвалідам на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, протягом п`яти років після його смерті.

Особам, визначеним у пунктах 1 5 частини 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Згідно довідки ПП Абсолют агро, оригінал якої суду не надано, від 01 серпня 2014 року №24 потерпілий ОСОБА_17 працював з 01 квітня 2014 року трактористоммашиністом та його заробітна плата складала 2100,00 грн. на місяць, (т.1, а.с.86).

Зі змісту копії вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_17 в травні 2014 року нараховано 2100,00 грн. та виплачено таку ж суму, що не відповідає податковому законодавству України в частині обов`язкових відрахувань з заробітної плати у разі офіційного працевлаштування особи.

Крім цього, зазначено про нарахування зарплати за 7 днів червня 2014 року.

Однак, згідно свідоцтва про смерть від 13 травня 2014 року, ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Даних щодо його попередньої трудової діяльності не надано, при тому, що в ПП Абсолют агро, згідно зазначеної вище довідки, потерпілий пропрацював лише один місяць.

Враховуючи вказані обставини, відомості які містяться в наданій довідці, а також відсутність копії наказу про прийняття на роботу в ПП Абсолют агро ОСОБА_17 , на який є посилання, чи копії трудової книжки, викликає у суду обґрунтований сумнів в наявності трудових правовідносин між потерпілим та ПП Абсолют агро.

У відповідності до свідоцтва про народження від 25 грудня 2006 року ОСОБА_17 вказаний батьком малолітньої ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1, а.с.87).

Крім того, в матеріалах судового провадження відсутні дані про наявність у потерпілого на утриманні працездатних осіб, як передбачено частиною 2 статті 1200 ЦК України.

Разом з тим, необхідною умовою для звернення особи до суду з певною позовною вимогою є обов`язкова наявність порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів цієї особи, тобто суд повинен захистити саме вже порушене, невизнане або оспорюване право, свободу чи інтерес із урахуванням підстави та предмету заявленого позову.

Суб`єкт, якому відшкодовується шкода, згідно пункту 1 частини 1 статті 1200 ЦК України дитина, є імперативним, при цьому умовним, тобто дитина зі спеціальним статусом учень або студент.

Отже, з урахуванням віку дитини, вимога про стягнення з обвинувачених шкоди, завданої малолітній ОСОБА_38 в частині стягнення шкоди до 23 років є, в тому числі передчасною.

Вимога в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Органами досудового розслідування у вчиненні крадіжки грошів, золотого ланцюжка, авто-магнітоли обвинувачується ОСОБА_15 , вина якого доведена в судовому засіданні.

Отже, майнову відповідальність за зазначені дії повинен нести лише ОСОБА_15 .

Цивільним позивачем не доведено належність їй або потерпілому ОСОБА_17 транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Розписка від 04 травня 2014 року про отримання ОСОБА_19 від ОСОБА_39 грошових коштів в сумі 24000,00 грн. за продаж автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 не підтверджує право власності чи користування вказаного транспортного засобу та розцінюється колегією суддів як неналежний доказ.

Разом з тим, за матеріалами судового провадження власником автомобіля марки ВАЗ 2121, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_40 (т.2, а.с.31-34).

Цивільним позивачем також не надано жодного належного та допустимого доказу понесення нею витрат на поховання в розмірі 15000,00 грн.

Також, з урахуванням принципу розумності та справедливості, рівня отриманих моральних страждань потерпілою, колегія суддів вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 300000,00 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

У відповідності до частини 4 статті 174 КПК України необхідно скасувати арешт на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2014 року, який належить ОСОБА_41 та повернути його власнику.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому покарання:

за пунктами 1, 12 частини 2 статті 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;

за частиною 2 статті 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_14 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_14 , у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_14 рахувати з 10 липня 2014 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 185 КК України та призначити йому покарання:

за пунктами 1, 12 частини 2 статті 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;

за частиною 2 статті 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

за частиною 1 статті 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_15 , у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_15 рахувати з 10 липня 2014 року.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених пунктами 1, 12 частини 2 статті 115, частиною 2 статті 289 КК України та призначити йому покарання:

за пунктамим 1, 12 частини 2 статті 115 КК України у виді довічного позбавлення волі;

за частиною 2 статті 289 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_16 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_16 , у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_16 рахувати з 10 липня 2014 року.

Речові докази по справі:

три пакети з пожежним сміттям, два пакети з лакофарбовим покриттям з даху автомобіля, частину обгорілої тканини з трупа № 1, пластикову кришку від пляшки червоного кольору, металокерамічний зубний місток, два прозорих фрагмента прямокутної форми та електрона плата, недопалок сигарети Прилуки, два фрагменти грунту з нашаруванням РБК, фрагмент з пшениці з нашаруванням РБК, недопалок сигарети Прилуки, ліхтарик темного кольору, поліетиленову пачку від сухарів Клоун, фрагмент скляної пляшки Nemiroff, поліетиленову упаковку від насіння Хомка, фрагмент пластикової виделки, пластикову кришку, недопалок сигарети Прилуки, етикетку від хліба Батони поліські, запальничку, гіпсовий зліпок, пластикову пляшку від пива Чернігівське, електричну плату, три ключа, мобільний телефон марки Samsung, чотири мішка з рибацькими сітками, три ножа, дерев`яну биту, мобільний телефон марки Nokia RM-969, мобільний телефон марки ZTE-G S319, водолазний костюм, два деформованих металевих бігунка від одягу, один тримач для бігунка, металевий стопор від змійки, 9 (дев`ять) металевих ґудзиків від одягу різної форми, два металевих кріплення, дванадцять металевих предметів для взуття, експериментальні зразки крові ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зразки крові сина ОСОБА_17 та матері ОСОБА_18 , коробку від авто-магнітоли DIGITAL - знищити, грошові кошти в сумі 75,35 грн. обернути в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_25 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_39 :

з ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 26000,00 грн.;

з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в рівних долях 300000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на користь держави в рівних долях документально підтверджені витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню №0000249 в сумі 44634,83 грн.

Скасувати арешт на транспортний засіб автомобіль марки ВАЗ 2102, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 липня 2014 року, який належить ОСОБА_41 та повернути його власнику.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченим та прокурору.

Потерпілим надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_42

СУДДІ ОСОБА_43

ОСОБА_44