№ 243/2238/15-к
№ 1-КП/243/219/2015

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А И Н И
11 березня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуюючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
технічному секретарі ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Княжне, Нововодолазького р-ну, Харківської обл., гр-на України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
1) Слов`янським міським судом Донецької області 11.09.1991 року за ст.ст. 141 ч. 2, 143 ч. 2, 81 ч. 2, 144 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
2) Слов`янським міським судом Донецької області 06.05.1996 року за ст. 196 - 1 ч. 1 КК України до виправних робіт на строк до 1 року 2 місяців;
3) Слов`янським міським судом Донецької області 13.09.1996 року за ст. 140 ч. З, ст. 208, ст. 42, ст. 42 ч. З КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі;
4) Калінінським районним судом м. Горлівка 14.10.1998 року за ст.ст. 183-3 ч. 2, 43 КК України
5) Кіровським міським судом Донецької області 04.05.2000 року за ст. 189 ч. 1, 42, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
6) Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 30.05.2005 року за ст. 185 ч. З, 186 ч. 2, 186 ч. З, 190 ч. 2, 395, 70, 72 КК України до 4 років 11 місяців позбавлення волі;
7) Слов`янським міськрайонним судом 21.03.2011 року за ст. 185 ч. 2 до З років позбавлення волі; умовно-достроково звільнився 07.06.2013 року на не відбутий строк у 3 місяці 18 днів,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 260 ч. 2 КК України, за таких підстав.
На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
Приблизно з початку квітня 2014 року, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янську Донецької області, з власної ініціативи, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, ОСОБА_5 добровільно прибув за адресою: в`їзд Сосновий Бір м. Слов`янськ Донецької області, а саме до автомобільної заправної станції, яка розташована при виїзді з даного міста на автодорозі сполученням Харків - Ростов-на-Дону, де на той час знаходився блокпост, так званої «Донецької народної республіки», де йому було передано у використання автоматичну вогнепальну зброю автомат Калашникова, набої до нього та формений одяг, де ОСОБА_5 здійснював пропускний режим, перевіряв, документи та автомобілі.
Продовжуючи протиправну діяльність, у період з квітня 2014 року до середини липня 2014 року ОСОБА_5 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань, по організації та проведенню пропускного режиму на блокпостах м. Краматорськ, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».
Обвинувачений ОСОБА_5 винуватим у скоєнні злочину визнав себе повністю, щиро розкаявся.
Враховуючи, що 03.03.2015 року обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 під час досудового розслідування досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним та прокурором ОСОБА_7 була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 260 ч. 2 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки із покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально - виконавчу інспекцію, суд розглянув справу відповідно положень ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474 КПК України.
Обвинувачений та прокурор заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.
Речових доказів по справі не має.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, ч. 2 ст.473, ч. 4 ст. 474, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В:
Угоду про визнання винуватості між ОСОБА_5 та прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на три роки, зобов`язав його, відповідно до вимог ст. 76 КК України, не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації у кримінально - виконавчу інспекцію
До набуття вироку законної сили міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі №27 державного Департаменту виконання покарань в Харківській області, скасувати, звільнивши його з-під варти.
Апеляційна скарга на вирок суду подається до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонній суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою, в той же термін, з часу отримання ним копії вироку.
Суддя: