Справа № 192/2753/14
Провадження № 1-кп/192/13/15
В И Р О К
Іменем України
"13" січня 2015 р.смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000570, внесеного до ЄРДР від 01.10.2014 року, відносно
ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, невійськовозобов`язаного, з середньою освітою, холостого, працюючого слюсарем фермерського гоподарства Ласка, мешканця АДРЕСА_1 , судимого Солонянським районним судом Дніпропетровської області:
- 15.04.2010 за ч.2 та ч.3 ст.185 до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 14.09.2010 за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Звільнений 26.11.2012 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 20 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
В с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 01 жовтня 2014 року близько 04-ї години 45 хвилин, керуючи мопедом ALPHA-LUX-XY 50 QT-1, рама № НОМЕР_1 , з несправним світловим пристроєм: фарою, з пасажиром ОСОБА_7 , рухаючись зі швидкістю 50 км/год по автодорозі по вул.Садова в с.Широке Солонянського району Дніпропетровської області поблизу будинку №18, на заокругленні дороги ліворуч, втратив контроль над керуванням мопеда, виїхав на праве узбіччя з послідуючим зїздом у правий кювет по ходу руху мопеда, де допустив наїзд на дерево.
ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 19.1 та 31.6 Правил дорожнього руху України, згідно яких:
- п.19.1 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступпеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього світла);
- забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, з яких тілесні ушкодження у виді закритого перелому середньої третини правої ключиці зі зміщенням уламків за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Порушення водієм мопеда ОСОБА_4 п.19.1 (а) та 31.6 (б) ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину по суті звинувачення визнав повністю, своїми показаннями підтвердив обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що 1 жовтня 2014 року близько 4-ї години 45 хвилин ранку він, разом зі своїм товаришем ОСОБА_7 , їхав на мопеді ALPHA-LUX-XY 50 QT-1, по вул.Садовій в с.Широке. Передня фара була несправною, тому їхав він нешвидко. Проїжджаючи неосвітлену частину вулиці, він не помітив поворот дороги, поїхав прямо, втратив контроль над керуванням та зїхав у кювет, де мопед перекинувся. ОСОБА_7 був травмований. Він відшкодував потерпілому витрати на лікування.
Винуватіть обвинуваченого, окрім його показань, підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив показання обвинуваченого. Показав, що після дорожньо-транспортної пригоди його разом з ОСОБА_4 доставили до лікарні ім.Мечникова в м.Дніпропетровськ, де він пройшов курс лікування. Претензій до обвинуваченого він не має, останній повністю відшкодував йому витрати на лікування.
Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, суд, з урахуванням думки учасників провадження, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів.
Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, його діяння кваліфікуються за ч.1 ст.286 КК України.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії необережних невеликої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого.
ОСОБА_4 вчинив злочин в період непогашеної судимості, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований.
У якості пом`якшуючої обставини суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, зробив належні висновки, відмовився від керування транспортом, оскільки не має такого права, працевлаштувався, повністю відшкодував витрати на лікування потерпілому, який не має до нього претензій.
З урахуванням вищенаведених обставин, призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу не відповідатиме меті покарання виправлення засудженого. Оскільки обвинувачений працевлаштувався лише 15.12.2014 року, суд уважає, що призначення покарання у виді виправних робіт буде недоцільним, оскільки не чинитиме належного виховного впливу на ОСОБА_4 .
Недоцільним суд уважає й покарання у виді арешту, оскільки немає достатніх обставин для поміщення ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, працевлаштувався, щиро покаявся, до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного, а також попередження нових злочинів.
ОСОБА_4 не може бути призначене додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія він не отримував.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.
Відповідно до ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, куди періодично зявлятися на реєстрацію.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
Головуючий