№ 5 - 3138 ск 15
Ухвала

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_5,

суддів - ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року,

В С Т АН О В И Л А:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого - 23 травня 2011 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України - до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільненого 31 липня 2013 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 5 000 гривень спричиненої моральної шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Так, 02 листопада 2014 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_2, спільно з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, перебуваючи в приміщенні супермаркету «ПАККО» по вул. Ковельській, 68, м. Луцьк, в присутності інших відвідувачів, умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, нецензурно висловлювався до ОСОБА_4 та ОСОБА_3, після чого безпричинно наніс останньому один удар лобною ділянкою голови в область носа, спричинивши йому фізичний біль, а в подальшому поблизу цього супермаркету наніс один удар долонею руки в обличчя ОСОБА_4

Після цього ОСОБА_2 самостійно, без попереднього узгодження з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, дістав із-за пояса штанів пневматичний пістолет калібру 4,5 мм невстановленої марки та моделі, який ним був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, та з хуліганських мотивів, здійснив близько 3-4 пострілів в ОСОБА_3, влучивши в лобну ділянку голови останнього, внаслідок чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді непроникаючого поранення лобної ділянки справа, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров'я.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2013 року вказаний вирок суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

В касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_2 просить оскаржувані судові рішення, в частині призначення ОСОБА_2 покарання, змінити та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що судами обох інстанцій не враховано того, що малолітня дитина засудженого хворіє та потребує постійного догляду і лікування. Крім того, в касаційній скарзі вказується на те, що дружина засудженого, здійснюючи догляд за дитиною, не має можливості працевлаштуватися та лише отримує соціальну допомогу. Також, звертає увагу на те, що злочинними діями ОСОБА_2 потерпілому не завдано тяжких наслідків, при цьому моральна шкода відшкодована повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, з огляду на що у відкритті провадження слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого і обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_2, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, а його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину визнано обставинами, що пом'якшують покарання. До обставин, що обтяжують покарання суд відніс рецидив злочинів.

Крім того, судом враховано те, що ОСОБА_2 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, відбував реальну міру покарання, вчинив злочин через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення і підвищену суспільну небезпечність.

Доводи захисника про неврахування судом інших пом'якшуючих обставин, які істотно знижують суспільну небезпечність скоєного засудженим злочину є безпідставними. Так, відповідно до ст. 66 КК України, врахування тієї чи іншої обставини, яка пом'якшує покарання, при призначенні покарання винній особі, є правом, а не обов'язком суду.

Отже, доводи щодо неврахування судами ряду обставин, як таких що пом'якшують призначене ОСОБА_2 покарання, не є достатніми для зміни судових рішень, як про те просить захисник в своїй скарзі.

З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду, постановлений відносно ОСОБА_2, і виніс мотивовану ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України з наведенням підстав, з яких апеляційну скаргу захисника засудженого про пом'якшення покарання визнано необґрунтованою.

Таким чином, з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення касаційної скарги, зміни судових рішень щодо ОСОБА_2 та призначення йому покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді 3 років позбавлення волі немає, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 08 квітня 2015 року щодо ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_6