Ухвала

іменем україни

28 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_4,

суддів: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 червня 2015 року у кримінальному провадженні за № 0000065 за обвинуваченням

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, жителя АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

у с т а н о в и в:

У касаційній скарзі захисник, не оспорюючи доведеності винуватості та правильності кваліфікації дій засудженого, просить пом'якшити призначене йому покарання, застосувавши положення ст. 69 КК, зокрема перейти до більш м'якого покарання у виді штрафу.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року ОСОБА_1 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 червня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він у вечірній час 27 січня 2015 року, знаходячись на АДРЕСА_2, проник до приміщення будинку, розташованого на території зазначеного господарства, та таємно викрав належне ОСОБА_3 майно загальною вартістю 385 грн, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за цей злочин, або перехід до іншого, більш м'якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_1 покарання місцевий суд достатньою мірою врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення, дані про особу винуватого, який хоча й має на утриманні неповнолітню дитину, а також хворіє на тяжку хворобу, однак раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та має непогашену судимість. Крім того, судом враховано обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття та сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням вищенаведеного місцевий суд, дотримуючись вимог статей 50 , 65 КК , належним чином умотивувавши своє рішення, призначив ОСОБА_1 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК в умовах ізоляції його від суспільства.

Призначене засудженому покарання є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстав для пом'якшення призначеного покарання, про що йдеться у касаційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Зазначені доводи, крім іншого, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який аргументовано відмовив у їх задоволенні, обґрунтувавши своє рішення даними, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовано. Ухвала відповідає вимогам ст. 419 КПК .

Отже, обґрунтування касаційної скарги захисника не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а із касаційної скарги та наданих до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 червня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6