АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину та наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не зможе запобігти більш м`який запобіжний захід. Вказаних висновків слідчий суддя дійшов з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному та тих обставин, що підозрюваний ухиляється від слідства, в зв`язку з чим перебуває у міжнародному розшуку.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки відносно ОСОБА_9 не міг бути застосований запобіжний захід так як він не отримав в установленому законом порядку статусу підозрюваного у кримінальному провадженні. Також захисник стверджує, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки слідчого судді про наявність ризиків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_9 перетнув державний кордон на легальних підставах, не маючи на той час процесуального статусу підозрюваного.

Заслухавши доповідача, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого та матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків передбачених ч. 6 цієї статті, яка визначає, що суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, якщо він перебуває у міжнародному розшуку.

Тобто, згідно вказаної норми закону участь захисника та прокурора у судовому розгляді клопотання є обов`язковою.

Крім того, відповідно до ст. 52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та перебуває міжнародному розшуку, проведено як за відсутності підозрюваного, так і за відсутності захисника.

Що стосується прокурора, то в ухвалі слідчого судді зазначено, що клопотання слідчого розглянуто за участю прокурора ОСОБА_10 . Однак, в журналі судового засідання відомостей про особу прокурора, як того вимагає ст. 108 КПК України, не зазначено, відповідно, відсутні докази того, що прокурор брав участь в судовому засіданні та надавав пояснення з приводу поданого клопотання.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про істотне порушення слідчим суддею вимог КПК України під час розгляду клопотання про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є безумовною підставою для скасування рішення слідчого судді та постановлення нового рішення за результатами безпосереднього розгляду апеляційним судом.

Дослідивши матеріали клопотання слідчого та кримінального провадження з урахуванням доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ст. 177, 178, 183, 193 КПК України).

Так, колегією суддів встановлено, що на момент внесення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 Генеральною прокуратурою України щодо ОСОБА_9 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000126 від 26 листопада 2012 року за ч. 4 ст. 190 КК України (на даний час досудове розслідування здійснюється СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на ПЗЗ).

ОСОБА_9 підозрюється у заволодінні шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на суму 359617,5 гривень під виглядом продажу транспортного засобу, який був викрадений закордоном, перебував у розшуку Інтерполом, мав підроблений номер кузова, використовувався з номерним знаком, який належить іншому транспортному засобу, внаслідок чого його експлуатація була заборонена та він підлягав вилученню працівниками Державтоінспекції.

З матеріалів провадження вбачається достатність даних, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, встановлено, що до клопотання слідчого долучено відповідні матеріали, які підтверджують обставини підозри, і вагомість вказаних доказів не викликає сумнівів.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_9 в установленому законом порядку не отримав статус підозрюваного у кримінальному провадженні не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складання слідчим, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

В ст. 135 КПК України, крім іншого, вказано, що повістка про виклик може бути надіслана поштою.

Згідно матеріалів кримінального провадження, 09 грудня 2013 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке надіслано за місцем реєстрації останнього, так як вручити безпосередньо підозрюваному не видалось можливим, в зв`язку з відсутністю даних про його фактичне місцезнаходження.

В матеріалах кримінального провадження міститься конверт та відповідне вкладення до нього, які повернулися з поштового відділення, в зв`язку з відсутністю адресата та неможливістю вручити йому поштове відправлення.

Таким чином, ОСОБА_9 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст. 135, 278 КПК України.

При цьому є помилковими висновки апелянта з приводу того, що ОСОБА_9 міг набути статусу підозрюваного лише у випадку передачі повідомлення про підозру члену сім`ї, з якою проживає особа, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.

Так, згідно ч. 2 ст. 135 КПК України у разі тимчасової відсутності особи повістка для передачі вручається під розписку члену сім`ї, з якою проживає особа, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем роботи.

Зміст зазначеної норми закону свідчить про те, що її положення застосовуються у випадку, коли особа тимчасово відсутня за місцем проживання і вказані вище особи мають реальну можливість передати необхідні документи адресату після зникнення обставин, які викликають тимчасову відсутність.

У тому ж разі, коли в силу певних обставин особа відсутня за місцем проживання чи роботи не тимчасово і вказані особи взагалі не мають можливості передати документи, необхідності вручати вказані документи цим особам немає. А отже при наявності таких обставин момент вручення документів (в даному випадку повідомлення про підозру) з моментом набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні не пов`язується.

В цей час, згідно матеріалів клопотання батько ОСОБА_9 , який проживає за місцем реєстрації підозрюваного, вказав, що останній раз бачив сина 28 травня 2013 року, місце знаходження ОСОБА_9 йому не відомо та він відмовився надавати інформацію про те, куди виїхав ОСОБА_9 .

Даних про те, що ОСОБА_9 працював в матеріалах клопотання немає та захисником вони не повідомлялися.

Згідно листа ГБОЗ МВС України ОСОБА_9 28 травня 2013 року виїхав за межі України у Францію та до теперішнього часу кордон України не перетинав.

З урахуванням викладено, підстав для вручення повідомлення про підозру особам, зазначеним у ч. 2 ст. 135 КПК України, у даному кримінальному провадженні не було.

Крім того, як пояснив у судовому засіданні захисник, підозрюваному достовірно відомо про те, що відносно нього здійснюється кримінальне провадження і винесено повідомлення про підозру, однак він не намагається вжити жодних заходів, щоб безпосередньо отримати вказане повідомлення та належним чином реалізовувати свої процесуальні права.

Умисне ж ухилення особи від безпосереднього отримання повідомлення про підозру не може виключати можливість набуття нею процесуального статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню, апеляційний суд встановив, що доводи є обґрунтованими.

Апеляційний суд враховує, що згідно матеріалів справи, 26 грудня 2013 року ОСОБА_9 оголошений у державний розшук, 30 грудня 2013 року в міждержавний розшук та на даний час ухиляється від слідства, будучи обізнаним про здійснення кримінального переслідування щодо нього.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи згідно чинного законодавства, апеляційний суд враховує тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється та оцінює дані про особу ОСОБА_9 , які свідчать про те, що підозрюваний одружений, має утриманців, та проживає з сім`ю за кордоном.

Посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_9 був вимушений виїхати за кордон, оскільки особи, які перебувають на території України, погрожують його життю і здоров`ю, не дають підстав підозрюваному ухилятися від слідства, а мають бути повідомлені органам, які уповноважені реагувати на вчинення таких дій, запобігати їм та вживати заходів щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в матеріалах справи наявний такий ступінь ризиків, яким на даний час не зможе запобігти жоден із більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 січня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.

Клопотання слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Обрати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_9 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11-сс/796/315/2015 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1