Номер провадження: 11-кп/785/1026/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року, якою повернуто прокурору для усунення недоліків обвинувальний акт відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Путила Путильського району Чернівецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст. 365, ч.2 ст.371 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Ковеля Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст. 365, ч.2 ст.371 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Малиновського районного суду від 17 червня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.365, ч.2 ст.371 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи ухвалу суд послався на невідповідність обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства, а саме в порушення п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення. Крім того в обвинувальному акті вказані недостовірні відомості щодо потерпілої ОСОБА_11 , що в свою чергу є порушенням п.3 ч.2 ст.291 КПК України. Також суд першої інстанції у якості недоліків обвинувального акту зазначив, що прокурор в обвинувальному акті передчасно, без відповідного обвинувального вироку суду, зробив висновок, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли інкриміновані їм злочини, чим порушив принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Не погодившись із ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю підстав для повернення обвинувального акту. На думку апелянта, у попередньому судовому засіданні суд порушив порядок розгляду обвинувального акту, не надавши прокурору висловити свою думку щодо клопотання захисників обвинувачених про повернення обвинувального акту. Також прокурор ставить під сумнів твердження районного суду стосовно відсутності формулювання обвинувачення та наголошує, що в обвинувальному акті зазначені всі обставини скоєних правопорушень та чітко вказано у кожному конкретному випадку в яких злочинах обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, прокурор вважає необґрунтованим посилання суду на нібито порушення прокурором принципу презумпції невинуватості при складанні обвинувального акту, а також вказує, що суд повертаючи обвинувальний акт безпідставно не визначив розумний строк для усунення виявлених недоліків.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників, які виступили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши обвинувальний акт, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до п. 3 ч. ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Дослідивши обвинувальний акт апеляційний суд дійшов висновку, що при його складанні прокурором в порушення положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України не конкретизовано в чому саме обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не повною мірою розкрита суб`єктивна та об`єктивна сторони вчинених ними злочинів, що в свою унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, і, безперечно, порушує право обвинувачених на захист, яке гарантується кожній особі приписами п.«с» ч.3 ст.6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», положення якої імплементовані у ст. 20 КПК України.

Крім того, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо порушення прокурором при складанні обвинувального акту п.3 ч.2 ст.291 КПК України, яке виразилось в невідображені відомостей стосовно місця проживання потерпілої ОСОБА_12 .

Так, відсутність даних про фактичне місце проживання потерпілої та засобів зв`язку з нею унеможливлює здійснення судом у встановлений законом спосіб її виклик у судове засідання, що в подальшому потягне за собою порушення прав потерпілої.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи прокурора про те, що повертаючи обвинувальний акт суд першої інстанції не визначив розумний строк, який буде достатній для виправлення недоліків допущених при складанні обвинувального акту, а також не зазначив, які процесуальні дії має виконати прокурор.

Так, встановлення судом строків на усунення недоліків обвинувального акту не передбачено процесуальним законом. Питання, що вирішуються при закінченні досудового розслідування, у тому числі і звернення до суду з обвинувальним актом відносяться до виключної компетенції прокурора та суд не в праві встановлювати строки щодо направлення кримінального провадження до суду чи прийняття іншого рішення, передбаченого ст.283 КПК України.

Згідно ч.1 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.

Слід зазначити, що обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді.

Після складання обвинувального акту підозрювана особа набуває статусу обвинуваченого.

Під офіційним документом, відповідно примітки до ст.358 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Скріплення печаткою підпису прокурора, що затверджує обвинувальний акт є одним з реквізитів офіційного документу.

Саме підписання обвинувального акта прокурором та скріплення його підпису печаткою надає йому статусу офіційного документу і свідчить про належне його затвердження прокурором.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року є необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 червня 2015 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акту у відношенні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст. 365, ч.2 ст.371 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4