А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.11.2014 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальну справу № 11/777/22/14 за апеляційною скаргою захисника підсудного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2014, яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, не одруженого, не судимого визнано винуватим та призначено покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбування ОСОБА_5 покарання постановлено обчислювати з дня приведення вироку до виконання (ст.338 КПК 1960 р.).
Судові витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи, 707,52 грн., стягнуто із ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.
Речові докази: мобільний телефон «Самсунг» з сім-карткою «UMC» № НОМЕР_1 , що знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області повернуто власнику ОСОБА_5 ; дві грошові купюри номіналом 50 грн. кожна серії ВШ № 4844819 та ГВ 1666130, що зберігаються у фінвідділі УМВС України в Закарпатській області залишено в його розпорядженні; метамфетамін вагою 0,326 г, пачку сигарет «Бонд», два згортки, що знаходяться на зберіганні в камері речових доказів Ужгородського МВ постановлено знищити.
Запобіжний захід залишено попередній підписку про невиїзд.
Згідно вказаного вироку ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що він 01.09.2012, біля 12 год., по вул. Капушанській, в м. Ужгороді, поблизу будинку № 56, незаконно придбав (шляхом знахідки та подальшого привласнення) психотропну речовину, яка містить метамфітамін, загальною вагою 0,3509 г та зберігав її з метою збуту в кущах при дорозі, навпроти будинку АДРЕСА_2 . Після цього, 14.09.2012, біля 14 год., ОСОБА_5 , взявши із зазначеної схованки вказану вище психотропну речовину, в салоні автомобіля «Опель», припаркованому напроти буд. АДРЕСА_2 , незаконно збув її частину 0,3260 г ОСОБА_7 , отримавши за неї 500 грн. Решту психотропної речовини, що залишилась, вагою 0,0249 г ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі до моменту її вилучення працівниками міліції 14.09.2013, о 15 год.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини справи, вказує, що призначене його підзахисному ОСОБА_5 вироком від 14.08.2014 покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості.
Так, судом не враховано, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має позитивну характеристику, постійне місце проживання, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, а також має на утриманні малолітню дитину та «цивільну дружину», яка вагітна другою дитиною.
З цих підстав захисник просить змінити вирок Ужгородського міськрайонного суду від 14.08.2014 та застосувати у відношенні ОСОБА_5 правила ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка повністю заперечила проти апеляції захисника, посилаючись на законність і обґрунтованість оскарженого вироку, в тому числі й щодо призначення ОСОБА_5 покарання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, провівши судові дебати, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено по справі, що не заперечувалося сторонами, вищевказаним діянням ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин.
Дана обставина, зокрема, стверджується й висновком судово-хімічної експертизи (а.с. 76-84).
Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установле-них у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Покарання підсудному ОСОБА_5 призначено місцевим судом у відповідності з вимогами ст.65 КК України, в мінімальному розмірі, передбаченому ч.1 ст.307 КК, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину (тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років), пом`якшуючих покарання обставин, на які в апеляції посилається захисник, а також даних, що характеризують особу винного; таке є справедливим і достатнім для виправлення підсудного і попередження вчинення ним нових злочинів.
Тому твердження захисника про неврахування судом наведених обставин є безпідставними і непереконливими, а вимога апеляції про необхідність пом`якшення підсудному зазначеного вище покарання з підстав та у спосіб, зазначених в апеляції, є необґрунтованою, оскільки обставини на які посилається апелянт, враховано судом першої інстанції, а підстав для застосування правил ст.75 КК України не знайдено.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_5 має на утриманні «цивільну дружину», яка вагітна другою дитиною є голослівні, оскільки жодним доказом не підтверджені.
На підставі наведеного та керуючись п. 11,15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст.ст. 365,366,377 КПК України (1960 року), апеляційний суд
Апеляційну скаргу захисника підсудного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2014 щодо ОСОБА_5 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим, що перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії цього судового рішення.

Судді: