Справа № 541/397/15-к
Провадження № 1-кс/541/35/2015
У Х В А Л А
22 лютого 2015 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого проживаючим по АДРЕСА_2 , без реєстрації проживаючого по АДРЕСА_3 , громадянина України, не працюючого, не судимого, підозрюваного по ст. 307 ч. 2 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затриманого 20 лютого 2015 року о 15.00 годині, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Миргородської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , зазначивши ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 та інших невідомих йому свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, що він ніде не працює та не має постійного джерела заробітку, а також може переховуватися від органів досудового розслідування і суду через відсутність соціальних зв`язків за місцем проживання.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань ще 17 січня 2015 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України по факту збуту невідомою особою ОСОБА_9 2 мл речовини зовні схожої на наркотичний засіб опій ацетильований за кошти в сумі 160 гривень.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що 16 січня 2015 року ОСОБА_4 в м. Миргороді, з метою отримання прибутку незаконно збув ОСОБА_9 ін`єкційний шприц із наркотичним особливо небезпечним засобом опієм ацетильованим, що підтверджено висновком хімічної експертизи / а.п. 1 2 /.

Це клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав, просив задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_4 при допиті судом фактично заперечував повідомлену йому підозру за вказану дату, вважаючи, що визнавав підозру з приводу його затримання з наркотичним засобом 20 лютого 2015 року, саме з підстав затримання вказаних слідчим у протоколі затримання. При вирішенні клопотання просив не застосування до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою і повідомив, що на даний час фактично проживає в одному помешканні з матір`ю, яка є пенсіонером і допомагає йому матеріально. За місцем реєстрації не проживає, оскільки там відімкнено електро та водопостачання. Крім того, в м. Миргороді має сестру та батька. Наміру переховуватися від слідства і суду він не має, оскільки дав всі показання, про кримінальне правопорушення з приводу якого затриманий. На даний час навчається на останньому курсі Миргородського технічного коледжу.

Захисник ОСОБА_5 наголосив увагу суду на тому, що жодний із ризиків, наведених слідчим у клопотанні не підтверджений доказами з посиланнями на конкретні матеріали. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до висновку про те, що воно підлягає до часткового задоволення з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зазначених у пунктах 1 5 цієї частини статті.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі. Про таку підозру йому повідомлено у визначеному законом порядку 21 лютого 2015 року і ця підозра ним частково визнана / а.п. 28 /.

Суд вважає, що подані докази і зокрема показання свідка ОСОБА_9 , попередженого про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань по ст. 384 КК України / а.п. 18 19 /, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 згаданого кримінального правопорушення, хоча він і затриманий з інших підстав / а.п. 3 /.

Статтею 194 ч. 1 пунктами 1 3 передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим і прокурорами, суд приходить до переконання про те, такий ризик, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, є обґрунтованим, оскільки після 16 січня 2015 року при затриманні цього підозрюваного 20 лютого 2015 року при ньому було виявлено та вилучено ін`єкційні шприци з рідиною та інші предмети. Це підтверджується змістом копії протоколу його затримання / а.п. 3 7 /.

Решта ризиків, наведених у клопотанні, в супереч вимогам п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України не підтверджені з посиланням на конкретні матеріали, які до нього долучені.

Так, ризик того, що підозрюваний може вплинути на вже допитаного і попередженого про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань по ст. 384 КК України свідка ОСОБА_9 спростовується самим фактом того, що цей свідок дав показання про відомі йому обставини справи, а подальша їх зміна чи відмова від них тягтиме відповідні правові наслідки. Про наявність інших осіб, які за змістом клопотання, що розглядається, можуть бути причетними до злочинної діяльності ОСОБА_4 , той офіційно ще не повідомлений, оскільки всі матеріали досудового розслідування йому не розкривалися, одночасні допити не проводилися, пред`явлення для впізнання не здійснювалися.

Що стосується ризику можливого переховування від органів досудового слідства та суду, то він спростовується фактичними обставинами справи, встановленими про розгляді клопотання слідчим суддею. Зокрема, ОСОБА_4 раніше не судимий. Відомості про притягення його до адміністративної відповідальності відсутні. З наданих матеріалів слідує, що на цей час він сприяє органам досудового слідства у проведенні відповідних процесуальних дій, має міцні соціальні зв`язки у місці фактичного проживання, живучи в одній квартирі з матір`ю пенсіонеркою, маючи в м. Миргороді рідну сестру. З пояснень підозрюваного, він навчається у місцевому технічному коледжі, раніше працював на конкретних підприємствах. Негативні характеристики з цих місць на нього відсутні. Відомості про оголошення йому про підозру у вчиненні інших злочинів, на час розгляду цього клопотання відсутні. Надана органами досудового слідства характеристика з місця проживання на підозрюваного / а.п. 42 /, не відповідає загальноприйнятим вимогам до документу, оскільки не містить дати її складення. Підпис особи, яка цю характеристику склала, не посвідчений повноважною особою органу місцевого самоврядування. Сам зміст цієї характеристики є суперечливим, оскільки слідством встановлено і зазначено у клопотанні, що ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 фактично не проживає. Голова будинкового комітету особисто цього громадянина не знає, з ним ніколи не спілкувалася, проте знає, що в даній квартирі він з`являється в нічний час.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, в супереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України, в клопотанні слідчого належним чином не мотивована. Такі обґрунтування не наведені прокурором при розгляді цього клопотання. Посилання на саму тяжкість діяння за підозрою на цій стадії процесу не є переконливим, що встановлено практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 ) та її підпункту «с» кожен має право на волю та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно процедури, встановленої законом і в таких випадках, як законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. При цьому слід зважати на те, що обґрунтована підозра сама по собі не виправдовує взяття особи під варту і орган досудового слідства зобов`язаний привести інші підстави для обрання такого запобіжного заходу.

З огляду на це та відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, маються правові підстави для застосування слідчим суддею до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу і з переліку, встановлених ст. 176 КПК України.

При застосуванні такого заходу слідчим суддею враховуються обставини, наведені у ст. 178 КПК України, а тому до згаданого підозрюваного слід застосувати домашній арешт, що в достатній мірі сприятиме досягненню мети застосування цього запобіжного заходу та запобіганню наявного ризику, за умови належного і своєчасного виконання органами міліції імперативних приписів, викладених у частинах 4 та 5 ст. 181 КПК України, а також пункту 2 частини 2, частини 3 ст. 195 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176 178, 181, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, пунктом 1(„с) ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини ( Рим, 4.XI.1950 ), суд , -

у х в а л и в :
1. Клопотання старшого слідчого СВ Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 від 21 лютого 2015 року про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Обрати відносно, підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , без реєстрації проживаючого по АДРЕСА_3 , підозрюваного по ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.
3. Заборонити ОСОБА_10 залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово.
4. Строк дії цієї ухвали до 22 квітня 2015 року.

5. Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського МВ УМВС України в Полтавській області, на території обслуговування якого фактично проживає підозрюваний, зобов`язавши цей орган внутрішніх справ негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 .

6. Копію цієї ухвали для відому негайно вручити прокурору, підозрюваному та його захиснику, а також слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, проте відповідно до положень ст. 205 КПК України дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1