Справа № 509/1234/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кіреово Комратського району Республіки Молдова, гагауза, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно не працюючого, не одруженого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який в силу ст.89 КК України є таким, що судимості не має,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:
23.01.2015 року, приблизно о 15:30 (більш точного часу слідством не встановлено), ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом, з корисливих мотивів та переслідуючи єдиний намір направлений на таємне заволодіння чужим майном, підійшов до будинку, розташованого на огородженій земельній ділянці АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 де підстрибнувши з дерев`яного столика, який знайшов на території вищезазначеного будинку та шляхом розбиття вікна проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав шліфувальну машинку марки DWT, вартістю 700 гривень, дриль марки Einhell, вартістю 300 гривень, мережевий подовжувач з 3 розетками (євро), довжина шнура-20 метрів, вартістю 150 гривень. Всього викрав майна на загальну суму 1150 гривень, чим завдав матеріальний збиток ОСОБА_5 , на вищевказану суму.

Після цього ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав за необхідним для доведення злочину до кінця, з викраденим майном намагався залишити місце скоєння злочину та розпорядитися ним за власним розсудом, однак свій злочинний намір не завершив, у зв`язку з незалежних від нього обставин, так як був затриманий біля території вищезазначеного будинку громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями, які виразились в замаху на таємне викрадення чужого майна, (крадіжку), вчинену з проникненням у житло, ОСОБА_4 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_4 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_4 підлягає в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_4 тричі судимий, але відповідно до ст.89 КК України є таким,що судимості не має, не одружений, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, яка вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливе застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1