Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-27/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого Подопригори Л. І.

при секретарі Соколова Н. О.,

з участю прокурора Гладкова В.М.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого 10.02.2009 року за ст. 248 ч 1 КК України до 240 годин громадських робіт, 24.07.2009 року за ст.ст. 389 ч 2, 185 ч 1, 70 ч1, 71 ч 1, 72 КК України до 5 місяців 15 днів арешту, 18.06.2010 року за ст.. 190 ч 2 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., 21.07.2010 року за ст.ст. 190 ч 2, 75,76 КК України до двох років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік,-

за ч.2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2 8 листопада 2010 року під час розпивання спиртних напоїв у квартирі знайомого ОСОБА_3, що розташована в АДРЕСА_1, разом з потерпілим ОСОБА_1, з яким у нього склалися довірливі стосунки, помітив у останнього мобільний телефон марки « SAMSUNG GT-E1080»та вирішив ним заволодіти. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілого, шляхом обману, повідомивши ОСОБА_1 неправдиві відомості про те, що йому потрібно зателефонувати, умисно, з метою незаконного збагачення, заволодів вказаним телефоном, вартістю відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 298 від 08.12.2010 року 233 грн., який потерпілий добровільно йому передав, та на неодноразові вимоги ОСОБА_1 повернути телефон, повідомляв неправдиві відомості, а потім взагалі відмовився повернути його, та розпорядився телефоном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю та пояснив, що 8 листопада 2010 року він на протязі дня разом з потерпілим ОСОБА_1 та іншими знайомими розпивали спиртні напої спочатку в різних частинах міста Лебедин, а потім на квартирі у ОСОБА_3 Під час розпивання спиртного о 18 год. 30 хв. він побачив у потерпілого телефон марки G GT-E1080»і вирішив ним заволодіти. Він попрохав ОСОБА_1 дати йому телефон, сказавши, що необхідно зателефонувати, і останній передав йому телефон. Заволодівши телефоном він по різним причинам відмовлявся віддати його потерпілому, а потім взагалі відмовився повернути телефон і в подальшому заклав його знайомому хлопцеві отримавши кошти в сумі 100 грн. З вартістю телефона згоден. У скоєному щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших, що були зібрані в ході дізнання та досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи що характеризують особу підсудного, дійшов до висновку, що дії підсудного ОСОБА_2 необхідно кваліфікувати за ст. 190 ч 2 КК України так як він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначені покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що підсудний раніше судимий, злочин вчинив в стані алкогольного спяніння, а також те, що вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину,тяжких наслідків від злочину не настало, думку потерпілого, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає за необхідне обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Також суд вважає необхідним в порядку ст. 71 КК України частково приєднати один рік обмеження волі, що при перерахунку, відповідно до вимог ст.. 72 КК України, становить шість місяців позбавлення волі, не відбутих підсудним по вироку Лебединського районного суду від 21 липня 2010 року.

Міру запобіжного заходу відносно підсудного суд вважає необхідним змінити на взяття під варту з зали суду.

Судові витрати по справі в сумі 258 грн. витрачених на проведення товарознавчої експертизи суд вважає необхідним стягнути з підсудного на користь Науково - дослідного Експертно криміналістичного центру УМВС України в Сумській області.

Речові докази по справі мобільний телефон марки GT-E1080»з сім картою, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_1 суд вважає за необхідне повернути власнику за належністю.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 299, 323- 324 КПК України, -

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю даного вироку та вироку Лебединського райсуду від 21 липня 2010 року, шляхом часткового приєднання покарань, остаточно до відбуття визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки.

Міру запобіжного заходу змінити на тримання під вартою, взявши під варту з зали суду.

Міру покарання рахувати з 4 лютого 2011 року.

Стягнути кошти витрачені по проведенню товарознавчої експертизи на користь НДЕКЦ в Сумській області: , код класифікації доходів бюджету 25010100, розрахунковий рахунок № 0011, МФО 837013 банк ГУДКУ в Сумській області з засудженого в сумі 258 грн.

Речові докази по справі мобільний телефон марки GT-E1080»з сім картою, що знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_1 вважати повернутими власнику за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської оласті протягом 15 діб з моменту його проголошення через Лебединський районний суд Сумської області.

Суддя

ОСОБА_4