ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007 року Автозаводський
районний суд М.Кременчука Полтавської області

в складі головуючого судді - Міхна В.П.,

при секретарі - Поймай Я.А.,

за участю прокурора - Ярошенка Р.О.

адвоката -
ОСОБА_1 розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчука,
громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого
АДРЕСА_1, зареєстрованого АДРЕСА_2, судимого:

1. 27.03.2003
року Крюківським райсудом
м. Кременчука за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі, на підставі ст, 75 КК України звільненого від відбування покарання з
випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки;

2. Тим же судом
27.01.2004 року за ст. ст. 187 ч.2, 69, 71 КК України до 6 років позбавлення
волі, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 18.06.2004 року вирок
змінено, пом"якшено покарання до 4 років позбавлення волі, згідно ст. ст.
69,71 КК України постановою Автозаводського райсуду м. Кременчука від 16.06.2006 року звільненого
умовно-достроково на невідбутий строк 04 місяці 27 днів, у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 185 ч.2, 307 ч.2, 315 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 повторно 22 липня
2006 року близько 15 години на пляжі, розташованому в районі Морської школи по
вул.. Богдана Хмельницького м. Кременчука таємно викрав мобільний телефон та
СІМ картку „Джине" загальною вартістю 605 гривень, які належали потерпілій
ОСОБА_3.

25 липня 2006
року підсудний ОСОБА_2
повторно, знаходячись у кімнаті АДРЕСА_3 таємно викрав мобільний телефон та СІМ
карту загальною вартістю 690 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_4.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у
вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю,
пояснивши про обставини, що відповідають їх описанню у вироку.

Крім визнання
вина підтверджується зібраними і дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпіла
ОСОБА_3 пояснила, що 22.07.2006 року вона була разом з подругою ОСОБА_5 та
ОСОБА_2 на пляжі в районі Морської школи. Повернувшись додому виявила, що у неї
викрадено мобільний телефон вартістю 580 гривень та сім-карту вартістю 25
гривень.

Потерпілий
ОСОБА_4 показання якого було оголошено у судовому засіданні пояснив, 24.07.2006
року він дав свій мобільний телефон із сім-картою загальною вартістю 690
гривень ОСОБА_6 у тимчасове користування. 25.07.2006 року від ОСОБА_6 він
дізнався, що за місцем її проживання згаданий телефон було викрадено. У ніч з
24 на 25.07.2006 року з її дочкою ОСОБА_7 у квартирі, де знаходився телефон,
ночував ОСОБА_2

А.с. 151.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7

А.с. 152, 153.

Згідно довідок вартість викрадених телефонів становить
600 гривень і 580 гривень.

А.с.149, 165.

Підсудний ОСОБА_2 повторно викрав
чуже майно, яке належало потерпілим ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

Дії підсудного суд кваліфікує за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи
питання про міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів.

Особу підсудного, який характеризується задовільно, не
зайнятий суспільно-корисною працею, злочин вчинив в період умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання.

Пом"якшуючі покарання обставини щире каяття ОСОБА_2
у вчинених злочинах,

сприяння їх розкриттю.

Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.

2

Виходячи з наведенного, суд приходить до
висновку, що підсудному має бути призначене покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, оскільки він злочин вчинив
в період умовно-дострокового звільнення від покарання.

Матеріали кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 307 ч.2, 315 ч.2 КК України суд виділяє в окреме
провадження і направляє на додаткове розслідування.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3
про відшкодування моральної і матеріальної шкоди суд залишає без розгляду, так як потерпіла у судове засідання на судові дебати
не з"явилася, своєї думки з приводу заявленого позову
не висловила, в позовній заяві заподіяння моральної шкоди не обґрунтувала.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним і призначити покарання за ст. 185 ч.2 КК України
у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 71 КК України остаточно засудженому призначити покарання у
вигляді одного року дев"яти місяців позбавлення волі.

До набрання
вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого залишити попередній -
тримання під вартою.

Строк
відбуття покарання рахувати з 13 серпня 2006 року, зарахувати в строк відбуття покарання час затримання ОСОБА_2 в порядку ст. 115 КПК
України з 10 серпня 2006 року по 13 серпня 2006 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної і майнової шкоди суд
залишає без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція
до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 15 діб з дня
проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.