Справа № 161/3178/15-к
Провадження № 1-кп/161/196/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 08 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 07.03.2013 близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту, яка знаходиться неподалік супермаркету «Наш Край», що по вулиці Львівська, 61, в місті Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, повідомив потерпілому ОСОБА_4 завідомо неправдиву інформацію щодо передачі йому мобільного телефону для здійснення телефонного дзвінка, заздалегідь не маючи наміру його повертати потерпілому, який, будучи введеним ОСОБА_5 в оману, передав останньому мобільний телефоном марки «Samsung Wave 525 GT-S5250» імей: НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_5 зник з місця події, заволодівши мобільним телефоном потерпілого, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 33 від 23.02.2015 становить 845 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_2 , вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходилися грошові кошти в сумі 25 гривень, а також флеш картка пам`яті об`ємом 2 Гб, вартістю 80 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на загальну суму 960 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 08 квітня 2015 року укладена угода про примирення.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди: ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінально процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, потерпілого, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим з однієї сторони ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з другої сторони.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Речові докази підлягають вирішенню згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, 373, 374, 475 КПК України (в редакції 2012 р.), суд, -

У Х В А Л И В :
Угоду від 08.04.2015 року по кримінальному провадженні №0001380 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави судові витрати по справі за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 294, 84 коп. (двісті дев`яносто чотири гривні вісімдесят чотири копійки).
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung Wave 525 GT-S5250» - залишити за належністю ОСОБА_4 .
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

ГОЛОВУЮЧИЙ: