АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні

№ 0000219 з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 29 квітня 2015 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Караганда Казахстану, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, засуджений за ст.395 КК України на три місяці арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднано покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2014 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на один рік чотири місяці. Обрано відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, взятий під варту з залу суду,

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а також скасувати обраний відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його з-під варти. Апелянт посилається на те, що орган досудового слідства та суд допустили однобічність та неповноту дослідження обставин справи, які мають істотне значення для кримінального провадження. Зокрема, не було достеменно встановлено місце проживання обвинуваченого при відсутності його реєстрації у місті Чернівцях, а також у матеріалах справи відсутня належним чином завірена копія вироку Снятинського районного суду від 20 серпня 2014 року.

Справа № 11кп/794/226/15 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ст.395 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить також скасувати вирок районного суду відносно нього, посилаючись на незаконність встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим та засуджений за те, що він порушив правила адміністративного нагляду, зокрема, 17 січня 2015 року самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого йому постановою Першотравневого районного суду міста Чернівців від 14 січня 2015 року.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи поданих апеляційних скарг, прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при обставинах, наведених у вироку суду, повністю доведена сукупністю досліджених судом першої інстанції доказів.

Так, з показань допитаного районним судом ОСОБА_6 (а.с.37-39) видно, що він повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, ствердив, що не проживав вдома у квартирі по АДРЕСА_2 , а жив зі співмешканкою у іншій квартирі.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 був присутній в судовому засіданні під час розгляду судом подання начальника Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області про встановлення відносно нього адміністративного нагляду і отримав копію судового рішення (а.с.5). Тобто, з достовірністю встановлено. що обвинувачений був попереджений про покладення на нього обов`язку щодо заборони виходу з квартири по АДРЕСА_2 у визначені години та інші обов`язки.

Дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.395 КК України, оскільки судом доведено, що обвинувачений порушив правила адміністративного нагляду, самовільно залишивши місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Зі змісту журналу судового засідання та технічного запису вбачається, що розгляд кримінальної справи проводився без дослідження всіх доказів обвинувачення відповідно до ч.3 ст.349 КПК України і всім учасникам провадження, в т.ч. обвинуваченому, були роз`яснені наслідки спрощеного розгляду справи.

У зв`язку з наведеним судова колегія вважає, що вимоги апеляційних скарг про незаконність вироку через однобічність та неповноту дослідження обставин кримінального правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки закон не передбачає права оскарження обставин справи у разі проведення спрощеного розгляду матеріалів провадження.

Посилання адвоката в апеляційній скарзі на те, що досудовим слідством та судом не встановлено достовірно місце проживання обвинуваченого судова колегія також вважає неспроможними, оскільки під час розгляду справи про встановлення обвинуваченому адміністративного нагляду ОСОБА_6 підтвердив, що його місцем проживання є квартира АДРЕСА_3 , під час розгляду провадження по його обвинуваченню за ст.395 КК України також не заперечував цього факту.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого та пом`якшуючі його покарання обставини - визнання вини, щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину, і призначив покарання в межах санкції ст.395 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання за сукупністю вироків районний суд правильно прийняв до уваги наявність невиконаного вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2014 року, який набрав законної сили і яким ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на один рік один місяць, та врахував, що останній злочин вчинено обвинуваченим після постановлення зазначеного вище вироку. Однак, судова колегія, приймаючи до уваги пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини та дані про його особу, відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає можливим змінити принцип призначення покарання згідно ст. 71 КК України з повного складання покарань на часткове приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково. Вирок Першотравневого районного суду міста Чернівців від 29 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 змінити. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ст.395 КК України на три місяці арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 20 серпня 2014 року і остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на один рік один місяць один день. Решта вироку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3