Кримінальне провадження № 629/4013/14-к
Номер провадження 1-кп/629/21/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, працюючого в ДП «Південна залізниця» ВП Лозівська дистанція електропостачання електромеханіком, військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 24 липня 2014 року о 18 год. 30 хв. знаходився в літньому наметі кафе «Вітерець», яке розташоване по вул. Привокзальній в смт. Краснопавлівка Лозівського району Харківської області. На грунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , який на той час намагався забрати з приміщення літнього намету кафе свого батька ОСОБА_7 , між чоловіками виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, в зв`язку з тим, що той образив його нецензурними словами, після того, як він вступився за літню людину, завдав потерпілому удар кулаком в область нижньої щелепи зліва.

В результаті навмисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно тілесне ушкодження, а саме: травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці тіла з правого боку, який є середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, забита рана на слизовій оболонці верхньої губи справа є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Потерпілим заявлено цивільний позов на зальну суму 33474 грн.87 коп., а саме : матеріальні збитки на суму 18474 грн.87 коп., моральна шкода 15000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у скоєнні даного правопорушення визнав в повному обсязі та пояснив, що скоїв правопорушення при викладених вище обставинах. Цивільний позов, заявлений потерпілим не визнав в повному обсязі.

Суд, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в інкримінованому йому правопорушенні підтверджується повністю зібраними по справі доказами, а саме:

- поясненнями в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував своєї провини та визнав себе винним в повному обсязі про те, що саме він при викладених вище обставинах завдав одного удару кулаком в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , який 24 липня 2014 року о 18.30. в літньому наметі кафе «Вітерець», яке розташоване в смт. Краснопавлівка по вул. Привокзальній. Але на той час він не здогадувався про те, що потерпілий намагався забрати з кафе саме свого батька, який є людиною похилого віку. Сам же він вважав, що між чоловіками сталася сварка, яка перейшла в штовханину і вважав своїм обов`язком вступитися за літню людину. Згодом він дізнався, що потерпілий є сином чоловіка, за якого він вступився, та якого намагався забрати з кафе. При цьому обвинувачений пояснив, що початку самого конфлікту він не бачив, а почув позад себе в літньому наметі нецензурну лайку, галас та крик, звук стільців, які совали. Коли він ввійшов до цього намету побачив, що під столиком на підлозі лежав дідусь, біля нього стояв ОСОБА_5 , який розмахував руками та запитав чому ображає лютню людину, на що отримав нецензурну відповідь, після чого і наніс потерпілому один удар в обличчя. Обвинувачений пояснив також, що потерпілий перебував також у нетверезому стані, як і його батько; сам же він був тверезим в кафе вживав тільки каву. Під час цього конфлікту в кафе були інші відвідувачі, а також продавці. Щодо цивільного позову в частині відшкодування матеріальних збитків, то обвинувачений його не визнав та пояснив, що потерпілий не надав доказів щодо застосування до нього медичних засобів, які вказані в позові, не надав доказів їх оплати. В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги обвинувачений також не визнав, оскільки вважав, що виконав свій громадський обов`язок захистити людину літнього віку від, як він вважав на той час, хуліганських проявів з боку потерпілого. Про їх близькі родинні стосунки йому стало відомо вже після вказаної події;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні, який пояснив, що 24 липня 2014 року він прийшов додому до своїх батьків. Мати попрохала його сходити в кафе «Вітерець» та привести батька додому, оскільки останній отримав пенсію та вже на протязі кількох днів розпиває там спиртні напої. Підійшовши до кафе, він зайшов в літній намет, який розташований поруч з кафе. В наметі окрім батька, який спав за столом, нікого не було. Розбудивши батька, він почав його підіймати, взявши за плечі, проте на ногах він не міг триматися, падав на підлогу, оскільки перебував у сильному алкогольному сп`янінні. Він намагався поставити його на ноги та привести до тями. Потім до них підійшов раніше незнайомий йому хлопець і запитав: « Навіщо ти чіпляєш діда?». Він йому пояснив, що це його батько і він хоче відвести його додому. Проте обвинувачений його не слухав та вдарив в обличчя, хоча він його не чіпав та не ображав. Крім того, потерпілий пояснив, що сам був тверезий, тільки повернувся з роботи, до кафе приїхав велосипедом. Щодо відмови пройти тест на алкоголь після вказаних подій, потерпілий пояснив, що після завданого йому удару відчував сильний біль, який намагався вгамувати та полоскав ротову порожнину горілкою, але на наступний день здавав аналізи в обласній лікарні. Обвинувачений же, як він вважає, був нетверезим.

В судовому засіданні ОСОБА_5 наполягав на повному задоволенні позовних вимог як в частині відшкодування матеріальної, так і моральної шкоди та щодо цього пояснив, що перебував на лікуванні в Харківській обласній клінічній лікарні на протязі 16 днів, всі ліки та препарати, які призначав лікар, купував в аптеці при лікарні за власний кошт. Що стосується нітілонових динамічних компресійних сіток для нижньої щелепи ( з комплектуючими кріпленнями) та мембрани, то він за порадою лікаря звернувся до приватного підприємця ОСОБА_8 , яка є постачальником медконструкцій, та яку йому рекомендували в лікарні, оплатив через відділення «Приватбанку» вартість цих приладів згідно накладної, виданої лікарем, в сумі 15180 грн., про що отримав чек. Крім того, потерпілий наполягав на відшкодуванні йому витрат на пальне та кошти, які він сплатив лікарні як благодійні внески, згідно з наданими документами. Також потерпілий пояснив, що внаслідок вчиненого щодо нього злочину йому було також завдано моральної шкоди, а саме : фізичний біль, понесені матеріальні витрати за перебування в лікарні, за неможливість після лікування займатися господарством, в т.ч. городніми роботами, оскільки була протипоказана тяжка фізична праця, в результаті травми був вимушений протезуватися. Також в судовому засіданні потерпілий пояснив, що обвинувачений пропонував його дружині у відшкодування матеріальних витрат, завданих його неправомірними діями 10000 грн., в той час, коли він знаходився в лікарні. Але в зв`язку з тим, що витрати є більшими, вони від пропозиції відмовилися.

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 батька потерпілого, який пояснив, що самого конфлікту він не пам`ятає, так як був в сильному алкогольному сп`янінні. Також, пояснив, що син на нього руку ніколи не підіймав;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_9 - матері потерпілого, яка пояснила, що 24 липня 2014 року до них додому прийшов син ОСОБА_5 . Вона попрохала його сходити в кафе « Вітерець» та забрати батька, який на протязі кількох днів відвідував це кафе та випивав там, що відображалося на бюджеті сім`ї та на їх стосунках. Вона вже знала, що чоловік перебував в стані алкогольного сп`яніння і сам додому не прийде. Син велосипедом поїхав за батьком, був тверезим. Через деякий час він повернувся один, в нього були вибиті зуби. Що стосується її чоловіка, то він на протязі декілька днів після вказаної події жалівся на біль у грудях. Крім того, свідок пояснила, що конфліктів в сім`ї між батьком та сином раніше не було;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в один із днів липня 2014 року він знаходився в кафе «Вітерець» та чекав на свою дівчину. До нього підійшов його знайомий ОСОБА_6 , який був тверезим, і вони почали спілкуватися, при цьому ОСОБА_6 замовив собі каву. Потім він почув сварку, нецензурну лайку і ОСОБА_11 пішов подивитися, що трапилось. Продавці голосно кричали, та робили зауваження потерпілому, який у відповідь погрожував їм, на зауваження не реагував, знаходився в неадекватному стані, він був п`яним. Свідок бачив, що дідусь лежав на підлозі під столом. Як потім з`ясувалося, це син бив батька;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона прийшла в кафе «Вітерець», щоб зустрітися з ОСОБА_10 . Коли вона зайшла до кафе, побачила, що той сидів з ОСОБА_6 за столиком та пили каву. Їй було видно, що до літнього намету велосипедом під`їхав потерпілий, який кинув велосипед та заскочив до намету. Він зразу ж почав голосно сваритися та висловлюватися нецензурною лайкою у бік дідуся та продавців за те, що вони споюють людей, потім вдарив діда. ОСОБА_6 підійшов до потерпілого, щоб вступитися за дідуся. Між ними відбулася розмова. Коли саме ОСОБА_6 наніс удар потерпілому вона не бачила. Також свідок пояснила, що на її погляд ОСОБА_5 був нетверезим. Цей висновок вона зробила з його поведінки. Обвинувачений був тверезим;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 сина потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що йому зразу стало відомо про конфлікт з телефонного дзвінка рідних. ОСОБА_6 прохав його не писати заяву до міліції і при цьому пропонував у відшкодування матеріальної шкоди спочатку 5000 грн., а потім 8000 грн. при цьому він, на його думку, перебував у нетверезому стані. Такий висновок він зробив з поведінки обвинуваченого. Свідок пояснив, що за медичною допомогою батько звертався спочатку до Лозівської ЦРЛ, а потім його направили до Харківської ОКБ. З смт. Краснопавлівка до м. Лозова, з м. Лозова до м. Харкова він возив батька власним автомобілем, кошти на пальне витрачав батько;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 невістки потерпілого, яка дала аналогічні пояснення;

- поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що працювала продавцем в кафе «Вітерець» в смт. Краснопавлівка, їй відомо про конфлікт, але як розвивалися події, вона не бачила, оскільки це все відбувалося у наметі, а вона знаходилася за прилавком. Вона чула в наметі крики, але працівників міліції не викликали. Оскільки в закладі продають горілчані вироби на розлив, конфлікти відбуваються часто. Обвинуваченого вона бачила, він сидів на столиком в приміщенні кафе, до барної стійки не підходив, тому сказати про його стан вона не може, але спиртне він не замовляв. Потерпілого вона також бачила з-за прилавка, відносно неї він був не агресивним, але сварився на адресу присутніх в літньому наметі кафе, в т.ч. на адресу ОСОБА_6 . На її погляд ОСОБА_5 не був п`яним. Дідусь в цей час сидів на землі поруч з столиком;

- поясненнями в судовому засіданні дільничого інспектора міліції ОСОБА_16 в якості свідка, який пояснив, що про подію йому сповістила мати потерпілого ОСОБА_5 , після чого він пішов до кафе, побачив там ОСОБА_6 , який сказав, що це він вдарив потерпілого та пояснив, що він вступився за дідуся. При спілкуванні жоден з них п`яним не був. ОСОБА_6 пропонував ОСОБА_5 надати кошти на лікування, вони обмінялися телефонними номерами, потерпілий написав заяву та обидва склали пояснення;

- даними повідомлення комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 20 серпня 2014 року на ім`я старшого слідчого Лозівського СВ ГУМВСУ в Харківській області про те, що ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в стоматологічному відділенні вказаного закладу з 25 липня по 6 серпня 2014 року. Затрати на його лікування склали 2519 грн.40 коп., в т.ч. медикаменти 8 грн.14 коп., що підтверджено довідкою про склад та обсяг послуг на курс лікування ( т. 2 а. с. 18,19);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , понятих, в ході якого потерпілий пояснив та показав яким чином обвинувачений наніс йому удар; фототаблицями до протоколу (т.2 а. с. 41-43);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11 вересня 2014 року за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , понятих, в ході якого обвинувачений пояснив та показав яким чином він наніс удар ОСОБА_5 ; фототаблицями до протоколу (т.2 а. с. 58-60)

- висновком експерта № 294-ЛЗ/14 від 21 серпня 2014 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мали місце травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці тіла з правого боку, забита рана на слизовій оболонці верхньої губи з права, наслідком загоювання якої в теперішній час є рубець, котрі утворилися від дії тупих (тупого) предметів, не відобразивши в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей в строк та за обставин вказаних в настановній частині постанови та потерпілим. За ступенем тяжкості вказаний перелом це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження; забита рана на слизовій оболонці верхньої губи легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т. 2 а. с.21-22);

- висновком експерта №332-ЛЗ/14 від 12 вересня 2014 року, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мали місце травматичний двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута з лівого боку та в ділянці тіла з правого боку, забита рана на слизовій оболонці верхньої губи з права, наслідком загоювання якої в теперішній час є рубець, котрі утворилися від дії тупих (тупого) предметів, не відобразивши в пошкодженні своїх індивідуальних особливостей в строк та за обставин, вказаних в настановній частині постанови та потерпілим.

За ступенем тяжкості вищеописаний перелом середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження, так як для зростання перелому необхідно більш як 21 день; забита рана на слизовій оболонці верхньої губи легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (т.2 а. с. 64-65);

- к/копією медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , де він власноручно вказав, що він відмовляється від здачі аналізу крові на алкоголь ( т.2 а. с. 23);

- к/копіями медичних документів, в т.ч. довідкою про результат аналізу крові на вміст етилового спирту від 25 липня 2014 року відносно ОСОБА_5 , що склав 0,45 проміле ( т. 2 а. с. 24- 36);

В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, розлучений, працює в ДП «Південна залізниця» ВП Лозівська дистанція електропостачання електромеханіком, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, військовозобов`язаний, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно ( т.2 а. с. 44-52).

Судом також вивчалася особа потерпілого ОСОБА_5 та було встановлено, що він має постійне місце проживання, має сім`ю, постійне місце роботи, де працює тривалий час. За місцем роботи та реєстрації характеризується позитивно ( т. 2 а. 135, 136).

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття в скоєному.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

При призначенні виду та міри покарання, виходячи з вимог ст. 65 КК України, суд враховує мотиви, якими керувався обвинувачений при вчиненні злочину, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочину і ставлення його до вчиненого, добровільний намір відшкодувати матеріальні збитки потерпілому, та вважає можливим призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України без позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладання обов`язків, відповідно до ст. ст. 75,76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, також необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. ст. 69, 69-1 КК України у суду відсутні.

Потерпілим ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов на суму 33474 грн. 87 коп., з них: 18474 грн. 87 коп. - матеріальна шкода, а також 15000 грн. - моральна шкода (т.1 а. с. 13-18). При цьому матеріальна шкода складається : з вартості двох нітіловових динамічних компресійних сіток для нижньої щелепи ( з комплектуючими кріпленнями) та мембрани на суму 15180 грн., вартості медичних препаратів, які були придбані потерпілим, пального для автомобіля, а також благодійних внесків.

Згідно з вимогами ст. 128 ч. 5 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме : на користь потерпілого суд стягує з обвинуваченого 2519 грн. 40 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, тобто вартість ліків та медичних препаратів, придбаних в процесі лікування, згідно з наданими платіжними документами та чеками. Що стосується решти позовних вимог щодо відшкодування вартості нітілонових динамічних компресійних сіток для нижньої щелепи ( з комплектуючими кріпленнями), пального, благодійних внесків, суд відмовляє в їх задоволенні на таких підставах:

Потерпілий в підтвердження придбання нітілонових динамічних компресійних сіток для нижньої щелепи ( з комплектуючими кріпленнями) крім накладної № М- від 29 липня 2014 року, яка не має печатки, жодного підпису, відмітки про сплату 15180 грн. та чеку ПриватБанку на ім`я ОСОБА_8 , не надав та пояснив, що інших доказів щодо придбання цього пристрою не має. На запит суду за клопотанням прокурора щодо підтвердження оплати ОСОБА_5 вказаної суми головний лікар КЗ ОЗ «ОКБ центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф» надав відповідь про те, що конструкція та комплект кріплення, які застосовані під час лікування були надані особисто хворим. Обставини та умови їх придбання лікарні не відомі ( т.2 а.с. 160,170).

Крім того, 19 грудня 2014 року судом за клопотанням прокурора було винесено ухвалу в порядку ст. 333 КПК України для проведення певних слідчих дій з метою з`ясування обставин, які можуть мати істотне значення для вирішення цивільного позову, а саме : надати інформацію щодо платіжного документу ( чеку) ПАТ КБ «ПриватБанк» від 28 липня 2014 року, який підтвердить внесення на рахунок/картку № НОМЕР_1 суми в розмірі 15180 грн. від клієнта ОСОБА_8 за придбання потерпілим вказаної медичної конструкції. На виконання вказаної ухвали суду ст. слідчим СВ Лозівського ГУМВС України в Харківській області надано протокол про тимчасовий доступ до речей і документів, виписку з особового рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_8 , де вказано, що 28 липня 2014 року о 15.52 на вказану картку перераховано 15180 грн. як поповнення готівкою через відділення ПриватБанку. З залученої до наданих матеріалів анкети ОСОБА_8 вбачається, що вона отримала універсальну кредитну картку, тобто звичайну споживчу картку ( т.2 а.с. 172-178).

З приводу з`ясування обставин щодо оплати медконструкцій потерпілий пояснив в судовому засіданні, що ОСОБА_8 він взагалі ніколи не бачив, її було рекомендовано лікарем як поставника медичного обладнання, в т.ч. нітілонових динамічних компресійних сіток для щелеп. Лікарем була озвучена сума до сплати, надано номер картки і його донька переказала ці гроші через ПриватБанк на вказаний рахунок. Наступного дня йому було зроблено операцію з застосуванням вказаних конструкцій. Суд на підставі наданих документів не може зробити висновок про те, що 15180 грн. були сплачені потерпілим саме за вказану медичну конструкцію, враховуючи також відсутність будь якої офіційної інформації щодо її вартості.

Що стосується витрат на пальне в розмірі 1607 грн. 90 коп., суд також вимушений відмовити в даний частині позову, оскільки цивільним позивачем не надано розрахунку витрати пального конкретним автомобілем на певний проміжок шляху. Крім того, ОСОБА_5 надав чек на заправку автомобіля на суму 1107 грн. 83 коп. від 24 липня 2014 року о 7 год. 42 хв. на АЗС м. Харкова, яка розташована на пр. Гагаріна, тоді як подія, яка є предметом розгляду відбулася ввечері цього дня в смт. Краснопавлівка, Лозівського району, Харківської області. Також цивільним позивачем надано чеки про заправку автомобіля від 29 липня 2014 року на суму 99 грн. 97 коп., 30 липня 2014 року на суму 200 грн. 08 коп., 2 серпня 2014 року на суму 200 грн. 02 коп., тоді як він знаходився на стаціонарному лікуванні з 25 липня по 6 серпня 2014 року, про що сам вказує в позові та підтверджено медичними документами про перебування в лікарні ( т.2 а.с. 15).

В частині позовних вимог про відшкодування благодійних внесків в сумі 150 грн. суд також відмовляє, оскільки в квитанціях серії Д №№ 954178 и 954179, виданих на ім`я ОСОБА_5 відсутні дати, крім того вказано, що ці внески є добровільними благодійними пожертвами, внесені добровільно, про що стоїть його підпис.

Позовні вимоги про відшкодування потерпілому моральної шкоди суд також задовольняє частково, в сумі 3000 грн., оскільки вважає, що заявлена сума в цій частині позову завищена та не відповідає викладеним в позові та встановленим в судовому засіданні обставинам справи. В судовому засіданні було встановлено, що саме потерпілий спровокував обвинуваченого відношенням до свого батька, намагаючись забрати його з кафе, коли підвищував голос, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, штовхаючи літню людину. Обвинувачений, коли побачив образу на адресу дідуся, вступився за нього, але перевищив свої можливості, в результаті чого скоїв дане кримінальне правопорушення.

В решті позову суд відмовляє.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки :

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

· періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснопавлівка, Лозівського району Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 2519 грн.40 коп., моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1