overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
Справа
№ 5-2582008 року
ПОСТАНОВА

11 липня 2008 року Снігурівський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого
судді Устіченко К.І.

при
секретарі Корсаковій
І.С.

за участю прокурора Телечкан
Д.В.

представника СВК-5 Грипіч
С.О.

розглянувши у відкритому виїздному
судовому засіданні в с .Центральне СВК-5 подання про умовно-дострокове звільнення
від відбування покарання засудженого

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засуджений
03.04.2007 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ст.
185ч.2,70ч.4 КК України до 6 років 9 місяців
позбавлення волі.

Засуджений відбуває покарання в Снігурівській
виправній колонії №5.

Невідбутий строк покарання складає 1
рік 11 місяців 22 дні.

Адміністрація СВК-5 та
спостережна комісія Снігурівської
райдержадміністрації просять звільнити засудженого від подальшого відбування покарання
умовно-достроково як довівшого своє виправлення.

Заслухавши представника установи,який
підтримав подання, думку прокурора, який не заперечував
проти задоволення подання, дослідивши матеріали особової справи засудженого,суд
вважає, що подання обгрунтоване і
підлягає задоволенню.

Під час відбування
покарання ОСОБА_1 характеризується
позитивно, стягнень немає, за добросовісне ставлення до праці та примірну поведінку
одинадцять разів заохочувався правами начальника установи та начальника відділення, у скоєнному
злочині розкаюється. Заходи виховного характеру відвідував регулярно та робив
правильні висновки. До працівників адміністрації установи ввічливий, тактовний.

Суд вважає, що
засуджений своєю примірною поведінкою і добросовісним ставленням до праці довів
своє виправлення.

Ним
відбуто більше 23 частини призначеного судом покарання.

Керуючись
ст. 107 КК України, ст.407 КПК України суд,-

П
ОСТАНОВИВ:

Подання
Снігурівської ВК№5-задовільнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, засудженого 03.04.2007 року
Гайсинським районним судом Вінницької області за ст. 185ч.2,70ч.4 КК України до
6 років 9 місяців позбавлення волі, звільнити умовно-достроково на
невідбутий строк 1
рік 11 місяців 22 дні.

Постанова може бути
оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через місцевий суд протягом 7 діб.

СУДДЯ:
Справа-11-498
2007 р Головуючий у першій
інстанції-Лисюк О.Д.
- ст. . 185 ч.3 Доповідач Каленченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року колегія судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого Миколюка О.В.

суддів - Каленченко Н.О.,
Шевченка О.В.

прокурора - Хомич СП.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1 на вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 грудня 2007 року , яким

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с Лелів
Чорнобильського району Київської області,
мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин
України, із неповною середньою
освітою, одружений, раніше
судимий :

24.03.2006
року Баришівським районним судом Київської області за ст.
289 ч.2 КК України до п"яти років
позбавлення волі без конфіскації
майна

Засуджений
за ст.
185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі .На підставі ст. 71
КК України до призначеного покарання частково приєднана покарання за вироком
Баришівського районного суду Київської області від 24 березня 2006 року та
остаточно призначено покарання п"ять років позбавлення волі

УСТАНОВИВ:

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що 01.06.2006 року біля 23 години, він за попередньою змовою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
шляхом вільного доступу, проникли
на територію фермерського господарства „ Л.Ю.К.С. " в с Лехнівка
Баришівського району Київської області,
де із сараю МТФ № 1 здійснили крадіжку комплектуючих деталей
транспортера ТСН-160 на загальну суму 3155 гривен.

Продовжуючи
свій злочинний умисел ОСОБА_1,
ОСОБА_2 ОСОБА_3, шляхом вільного доступу, проникли в сарай МТФ № 2 , де здійснили крадіжку комплектуючих деталей
транспортера ТСН-160, вартістю 1562
гривен, що перебуває у власності
фермерського господарства „ Л.Ю.К.С. ",
завдавши господарству матеріальних збитків.

На вирок
суду засуджений ОСОБА_1 подав апеляцію,
в якій просить вирок пом"як шити,
оскільки він визнав свою вину,
розкаявся, відшкодував
матеріальні збитки, позитивно
характеризується, має на утриманні
неповнолітнього сина.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який у

задоволенні
апеляції засудженого просив відмовити,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не
підлягає.

Вина
засудженого ОСОБА_1 у скоєному
злочині при обставинах
викладених у вироці суду, знайшла своє
підтвердження доказами зібраними у справі і дослідженими в судовому
засіданні. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані
вірно.

Колегія
суддів вважає, що суд призначив
засудженому покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження
нових злочинів у відповідності з вимогами ст,
65 КК України. Підстав для пом"якшення вироку колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Баришівського районного суду Київської області від 22 грудня
2007 року залишити без змін.
Дело№ 11а-1373 Председательствующий в 1 инстанции: Шульженко Л.Б.
ст. 186 УК Украины Докладчик:
апреля 2007 года коллегия судей
Судебной палаты по уголовным делам Апелляцион­
суда Донецкой области в составе:
председательствующего
судьи - Масло В.У.,
судей -
Гришина Г.А., Мызникова В.И.,
с участием прокурора - Ероклинцевой Н.С.,
защитника - ОСОБА_1,
осуждённого - ОСОБА_2,
в открытом судебном заседании в городе Донецке уголовное дело по апелля­ции,
осужденного Украинского на приговор Енакиевского городского суда Донецкой об­ласти
от 19 января 2006 года, которым,
ОСОБА_2, 1989 года рождения, ранее судимый, осужден
по ч.2 ст.186 УК Украины к 4 годам лишения свободы.
ч.4 ст.70 УК Украины по совокупности преступлений, путем частич­ного сложения к назначенному
наказанию присоединено наказание по приговору Енаки­евского городского суда от 12 апреля 2006 года и окончательно
определено осужденному наказание в виде 4 лет 2 месяцев лишения свободы.
По приговору суда осужденный признан виновным в следующем:
18 февраля 2006 года, примерно в 15
час, несовершеннолетний ОСОБА_2, нахо­дясь
в трамвае, следовавшего по маршруту №1 г.Енакиево-пос.Ватутино-пос.Красный го­родок, увидел у несовершеннолетней ОСОБА_3
мобильный телефон «Панасоник-51Е». Выйдя из трамвая, на остановке
«Лермонтова», ОСОБА_2, с целью открытого похище­ния чужого имущества последовал
за ОСОБА_3, где в районе дома АДРЕСА_1 в г.Енакиево настиг ее и с применением
насилия не опасного для жизни и здоровья по­следней,
вырвал из ее рук мобильный телефон «Панасоник-51 Е» с сим картой, причинив потерпевшей
материальный ущерб на сумму 730 грн.
В апелляции осужденный просит
приговор суда изменить, назначив более мягкое на­казание с учетом смягчающих обстоятельств.
Заслушав докладчика, прокурора,
считавшего приговор законным и обоснованным, осужденного
и защитника, просивших удовлетворить апелляцию, проверив материалы де­ла,
обсудив доводы апелляции, коллегия судей приходит к выводу, что апелляция
удовле­творению не подлежит.
наказания ОСОБА_2 суд первой инстанции в должном объёме учел данные, характеризующие его
личность, наступившие последствия совершённого преступления, его возраст, чистосердечное раскаяние, медицинские
показатели, его преж­нюю судимость.
На основании изложенного,
руководствуясь ст.ст. 365, 366 УПК Украины, судебная коллегия, -
Апелляцию оставить без
удовлетворения, а приговор Енакиевского городского суда До­нецкой области от 19
января 2007 года в отношении ОСОБА_2 -без
АПЕЛЛЯЦИОННЫЙ СУД
№ 11-4-1605-2007 год Председательствующий
Категория: ст.236-1
УПК Савкевич Е.Н.
ОПРЕДЕЛЕНИЕ ИМЕНЕМ УКРАИНЫ
2007 года Коллегия
судей судебной палаты
по уго­ловным делам
апелляционного суда Донецкой
области в составе:
председательствующего Галатина А.Н.
членов суда Кулагиной В.Г., Естениной
заявителя ОСОБА_1.
рассмотрела в открытом судебном заседании в гор.Донецке
заявителя ОСОБА_2 на
Красноармейского горрайонного суда Донецкой области от 05 марта 2007 года,
которым ОСОБА_2. отказано в восстановле­нии срока на подачу апелляции на
постановление Красноармейского горрайонного
суда Донецкой области
В апелляции ОСОБА_2. просит
постановление суда отменить, восстановить срок на обжалование постановления
Красноармейского горрайонного суда от 12.12.2006
года, признать поданную апелляцию подлежащей
Заслушав докладчика, заявителя
ОСОБА_2. и его предста­вителя ОСОБА_1.,
которые поддержали доводы апелляции, проверив материалы дела, коллегия судей
установила, что апелляция ОСОБА_2. подлежит частичному удовлетворению, а
постановление суда отмене вследствие существенного нарушения судом требований
уголовно-процессуального закона.
Так, согласно ст.353 УПК Украины
вопрос о восстановлении срока на апелляционное обжалование решается в судебном
заседании судом, который рассматривал дело. О дне и времени рассмотрения
ходатайства своевременно
уведомляются стороны.
В нарушение указанных требований
уголовно-процессуального закона суд
не известил ОСОБА_2.
и его представителя
ходатайства о восстановлении срока на апелляционное обжалование. Тем самым
заявитель и его представитель были лишены права дать суду пояснения о причинах
пропуска срока на подачу апел­ляции .
На основании изложенного, руководствуясь ст.365.366 УПК Украи­ны, коллегия
судей, -
удовлетворить частично.
Красноармейского горрайонного суда Донецкой облас­ти от 05 марта 2007 года,
которым ОСОБА_2 отказано в восстановлении срока на подачу апелляции на
постановле­ние Красноармейского горрайонного суда Донецкой области от 12
декабря 2007 года, отменить, а дело направить на новое судебное рассмотрение
же суд.
Справа № 1-285/2008
П О С Т А Н О В А

19 червня 2008
року
місто Лозова.

Лозівський
міськрайонний суд Харківської області у складі : головуючого - судді Полєхіна А.Ю., при
секретарі Комісаренко Ю.С., за участі прокурора Науменко В.В., захисників - адвокатів ОСОБА_1. та ОСОБА_2.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5та ОСОБА_6у скоєнні злочинів,
передбачених ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК України,

в с т а
н о в и в :

Справа
підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області.

Підстав для закриття або припинення провадження по справі немає.

Обвинувальний висновок складено згідно до вимог КПК України.

Підстав для зміни чи скасування
запобіжного заходу немає.

Порушень
вимог КПК України під час порушення справи, провадженні дізнання та досудового
слідства, без усунення яких справу не може бути призначено до розгляду, не
встановлено.

Керуючись ст.ст.237-244 КПК України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5та ОСОБА_6у скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч.3, 153 ч.2 КК
України прийняти до провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області.

Призначити
судовий розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 7 липня 2008 року на
9 годину 30 хвилин в приміщенні суду, за участі прокурора, захисників.

В судове засідання викликати підсудних, потерпілого,
представників неповнолітніх підсудних.

Запобіжний
захід підсудним ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6 . залишити обраний - підписку про невиїзд.

Постанова
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя : А.Ю.Полєхін.
Справа №1-176/08
Вирок

іменем України

8.05.2008 р.

Голопристанський районний
суд в складі головуючого судді

Матюшка О.І.

при секретарі Захаріній
Ю.М.,

за участю прокурора

Кобзаря А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Гола Пристань справу про обвинувачення ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

народився в
с.Суворівка,

Голопристанського району,

Херсонської
області,

українець,
громадянин України,

освіта
середня, не працює,

не судимий в
силу ст.89 КК

України.

Проживає по АДРЕСА_1

по ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, будучи на підставі рішення Голопристанського районного суду та
виконавчого листа №Ае-40 від 12.09.1994 року зобов'язаний сплачувати аліменти
на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, умисно,
злісно ухилявся від сплати аліментів, не вживав заходів по пошуку постійної
роботи, внаслідок чого за період з вересня 2006 року по 1.02.2008 року виникла
заборгованість у сумі 4 808 грн. 48 коп.

Підсудний ОСОБА_1, вину в пред¢явленому обвинуваченні визнав повністю, від дослідження доказів відмовився
в силу ч.3 ст.299 КПК України, зазначивши, що дійсно мав проблеми з пошуком
постійної роботи, що і стало основною причиною виникнення заборгованості. У
вчиненому щиро розкаюється.

Суд вважає, що вину підсудного доведено повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей(аліментів).

Обставиною яка пом'якшують відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обтяжуючих обставин суд не вбачає.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини, що пом'якшують відповідальність, відомості про особу підсудного та приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст. 321, 323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну силу не обирати.

На вирок суду може бути подано апеляцію чи апеляційне подання протягом 15 діб до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя
О.І.Матюшко
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 5-51/2008р.

16 липня 2008 року Кременецький
районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Зембри Є.Й.

при секретарі Логвинюк Т.С.

за участю прокурора Шуманського П.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременці подання Кременецького МВ КВІ про
звільнення від призначеного покарання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,
засудженого вироком Кременецького районного суду Тернопільської області 26
червня 2007 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3-х років позбавлення
волі, звільненого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік на підставі статті 104 КК України,

В С Т А Н О В И В:

З представленого подання вбачається, що засуджений за час іспитового строку
зарекомендував себе позитивно.

Згідно характеристик Почаївської міської ради по місцю проживання
характеризується позитивно.

Згідно довідок ВДІМ Кременецького РВ УМВС в Тернопільській області ОСОБА_1
характеризується позитивно. За час іспитового строку до адміністративної та
кримінальної відповідальності не притягувався.

Представник Кременецького МВ КВІ
просить подання задоволити.

Прокурор заперечень не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
думку прокурора, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.
408-1 КПК, ст. 78 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, засудженого вироком Кременецького
районного суду Тернопільської області 26 червня 2007 року - звільнити від
призначеного покарання.

Постанова оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Справа № 5-120/2008 року
П О С Т А Н О В А

02
липня 2008 року Лозівський міськрайонний
суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю., при
секретарі - Комісаренко Ю.С., з участю прокурора Бухан В.Г., розглянувши
подання начальника Лозівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої
інспекції про звільнення|визволення|
від покарання|наказання| по
закінченню іспитового строку

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Лозова Харківської
області, українця, громадянина України, освіта середньо спеціальна, не
працюючого, який мешкає : АДРЕСА_1, судимого 19 червня 2007 року Лозівським
міськрайонним судом Харківської області за ст. 286 ч.2 КК України - до
позбавлення волі строком на 3 роки без позбавлення права керування
транспортними засобами, з іспитовим строком на 1 рік.

в с т а н о в и в :

19 червня
2007 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області ОСОБА_1. було
засуджено за ст. 286 ч.2 КК України - до позбавлення волі строком на 3 роки без
позбавлення права керування транспортними засобами, з іспитовим строком на 1
рік.

Подання свідчить, що за період
іспитового строку ОСОБА_1. за період відбування покарання зарекомендував
себе з позитивного боку. В даний час не працює, живе за рахунок випадкових заробітків,
не одружений, неповнолітніх дітей не має. За місцем проживання громадський
порядок не порушує. За період відбування покарання місце проживання без відома
інспекції не змінював.

Обговоривши вищевказане подання,
заслухавши засудженого ОСОБА_1., представника відділу виконавчої інспекції та
висновок прокурора, який вважав необхідним
звільнити засудженого від відбування покарання, суд вважає, що
подання слід задовольнити.

ОСОБА_1.
виправдав довіру суду, протягом іспитового строку не здійснив нового злочину і виконав покладені на нього
обов'язки, тому його слід звільнити від відбування покарання.

Керуючись ст. 78ч.1 КК України, ст. ст. 408-1,411 КПК України,

п
о с т а н о в и в :

Подання Лозівського міжрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції Управління державного департаменту України з
питань виконання покарань в Харківський
області від 20 червня 2008 року задовольнити : ОСОБА_1 від відбування
призначеного вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області
покарання звільнити.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Ю.
Полєхін
Справа № 11
-337/07 Головуючий у 1
інстанції Галушка О.Г.
ст.185 КК України Доповідач - Хомицький A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 29
травня 2007 р.

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді Фідрі О.М. суддів Хомицького A.M.,
Опейди В.О. з участю прокурора Смолюка Б.С засудженого ОСОБА_1. розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Луцьку кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора
м.Нововолинська на вирок Нововолинського міського суду від 28
березня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Нововолинська, українець, громадянин Російської
Федерації, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працюючий, постійне місце проживання АДРЕСА_1, раніше
судимий:

1)вироком
Нововолинського міського суду від 03 березня 2003 року за ст.185 ч.2 КК України до 1 (одного) року
позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі Закону
України «Про амністію» від 02.09.2003 року.

2)вироком
Сокальського районного суду Львівської області від 04 серпня 2004 року за ст.. 187 ч.1 КК України до 3 (трьох) років
позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 10 місяців 24 дня згідно
постанови Краснодонського міськрайсуду Луганської області від 22 червня 2006
року,

засуджений за
ст.185 ч.2 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду
Львівської області від 04 серпня 2004 року і остаточно визначено до відбування
ОСОБА_1. покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6
(шість) місяців.

Початок строку
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1. визначено з моменту
затримання 06 січня 2007 року.

Запобіжний захід
ОСОБА_1. залишено попередній - у виді тримання під вартою.

2

Розглядаючи
справу в апеляційному порядку колегія суддів судової палати в кримінальних
справах,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор, яка
брала участь у розгляді справи судом першої інстанції, Вовк С.С. подала
апеляцію та доповнення до неї на вирок Нововолинського міського суду від 28
березня 2007 року відносно ОСОБА_1.

29.05.2007 року
помічник прокурора міста Нововолинська свою апеляцію відкликала.

Апеляції інших учасників процесу відсутні.

Відповідно до
ст.364 КПК України, у разі відмови апелянта від своїх апеляційних вимог і
відсутності апеляцій інших учасників процесу, апеляційний розгляд справи
підлягає закриттю.

Керуючись ст. 364 КПК України, колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне
провадження за апеляцією помічника прокурора міста Нововолинська на вирок
Нововолинського міського суду від 28 березня 2007 року відносно ОСОБА_1
закрити.
СFпFрFаFвFаF №F 4рF-21/2007рF.
ІFмFеFнFеFмF УFкFрFаFїFнFиF
07тFрFаFвFнFяF 2007 рFоFкFуF мF. ХFуFсFтF
СFуFдFдFяF ХFуFсFтFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF КFеFмFіFнFьF ВF.ДF. рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF пFоFдFаFнFнFяF сFлFіFдFчFоFгFоF ХFуFсFтFсFьFкFоFїF мFіFжFрFаFйFоFнFнFоFїF пFрFоFкFуFрFаFтFуFрFиF ГFрFиFнFюFкF МF.ПF. пFрFоF нFаFдFаFнFнFяF дFоFзFвFоFлFуF нFаF пFрFоFвFеFдFеFнFнFяF пFоFзFаFпFлFаFнFоFвFоFїF дFоFкFуFмFеFнFтFаFлFьFнFоFїF рFеFвFіFзFіFїF, -
ВF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF сFлFіFдFчFиFйF пFоFдFаFнFнFяF пFіFдFтFрFиFмFаFвF, сFуFдFуF пFоFяFсFнFиFвF, щFоF вF хFоFдFіF дFоFсFуFдFоFвFоFгFоF сFлFіFдFсFтFвFаF
пFоF сFпFрFаFвFіF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFоF, щFоF сFлFуFжFбFоFвFіF оFсFоFбFиF уFпFрFаFвFлFіFнFнFяF пFрFаFцFіF тFаF сFоFцFіFаFлFьFнFоFгFоF зFаFхFиFсFтFуF нFаFсFеFлFеFнFнFяF
ХFуFсFтFсFьFкFоFїF рFаFйFоFнFнFоFїF дFеFрFжFаFвFнFоFїF аFдFмFіFнFіFсFтFрFаFцFіFїF вFсFуFпFеFрFеFчF іFнFтFеFрFеFсFаFмF сFлFуFжFбFиF, бFуFдFуFчFиF гFоFлFоFвFнFиFмF
рFоFзFпFоFрFяFдFнFиFкFоFмF бFюFдFжFеFтFнFиFхF кFоFшFтFіFвF оFдFеFрFжFаFнFиFхF зFаF рFаFхFуFнFоFкF сFуFбFвFеFнFцFіFїF нFаF фFіFнFаFнFсFуFвFаFнFнFяF
кFоFмFпFеFнFсFаFцFіFїF зFаF пFіFлFьFгFоFвFиFйF пFрFоFїFзFдF оFкFрFеFмFоFїF кFаFтFеFгFоFрFіFїF гFрFоFмFаFдFяFнF, зFлFоFвFжFиFвFаFюFчFиF сFвFоFїFмF сFлFуFжFбFоFвFиFмF
пFоF уFкFлFаFдFеFнFиFхF зF оFсFтFаFнFнFіFмF дFоFгFоFвFоFрFаFхF нFаF бFеFзFоFпFлFаFтFнFеF пFеFрFеFвFеFзFеFнFнFяF пFеFнFсFіFоFнFеFрFіFвF, нFаF пFіFдFсFтFаFвFіF сFкFлFаFдFеFнFиFхF
яFкFиFхF зFаFвFиFщFеFнFоF нFаF 266856 бFеFзFоFпFлFаFтFнFоF пFеFрFеFвFеFзFеFнFиFхF пFеFнFсFіFоFнFеFрFіFвF, уFмFиFсFнFоF, бFеFзF пFрFоFвFеFдFеFнFнFяF пFеFрFеFвFіFрFкFиF
дFоFсFтFоFвFіFрFнFоFсFтFіF сFкFлFаFдFеFнFиFхF вFіFдFоFмFоFсFтFеFйF, пFрFиFйFнFяFлFиF дFоF уFвFаFгFиF цFіF зFаFвFіFдFоFмFоF нFеFпFрFаFвFдFиFвFіF аFкFтFиF тFаF їFхF
кFоFшFтFіFвF, чFиFмF сFпFрFиFчFиFнFиFлFиF тFяFжFкFіF нFаFсFлFіFдFкFиF іFнFтFеFрFеFсFаFмF дFеFрFжFаFвFиF.
пFіFлFьFгFоFвFоFїF кFаFтFеFгFоFрFіFїF пFаFсFаFжFиFрFіFвF вF пFеFрFіFоFдF зF 1.01.2006 рF. пFоF 31.12.2006 рF. нFаF зFаFгFаFлFьFнFуF сFуFмFуF 641000 гFрFнF., чFиFмF пFіFдFіFрFвFаFлFиF аFвFтFоFрFиFтFеFтF оFрFгFаFнFуF дFеFрFжFаFвFнFоFїF вFлFаFдFиF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF ЗFаFкFоFнFоFмF УFкFрFаFїFнFиF вFіFдF 12.01.2005 рFоFкFуF №F 2322- IV, сFтF. 11 ЗFаFкFоFнFуF УFкFрFаFїFнFиF „F ПFрFоF дFеFрFжFаFвFнFуF кFоFнFтFрFоFлFьFнFоF - рFеFвFіFзFіFйFнFуF сFлFуFжFбFуF вF УFкFрFаFїFнFіF" сFуFдF , -
ПFОFСFТFАFНFОFВFИFВF:
ПFрFоFвFеFдFеFнFнFяF рFеFвFіFзFіFїF дFоFрFуFчFиFтFиF оFбF'єFдFнFаFнFоFмFуF кFоFнFтFрFоFлFьFнFоF-рFеFвFіFзFіFйFнFоFмFуF вFіFдFдFіFлFуF вF мF.ХFуFсFтF тFаF ХFуFсFтFсFьFкFоFмFуF рFаFйFоFнFіF.
РFеFвFіFзFіFюF пFрFоFвFеFсFтFиF вF пFеFрFіFоFдF зF 07 тFрFаFвFнFяF пFоF 28 тFрFаFвFнFяF 2007 рFоFкFуF.