У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Скотаря А.М.,

суддів

Кузьменко О.Т., Кривенди О.В.,

за
участю прокурора

Микитенка О.П.,

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві 22 листопада 2007 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у
розгляді справи, на постанову апеляційного суду Рівненської області від 14
вересня 2007 року, якою кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого,

у
вчиненні злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст.115 та ч.4 ст.187 КК України,
повернуто прокурору Рівненської області для проведення додаткового
розслідування .

Органами досудового слідства ОСОБА_1
обвинувачується у вчиненні 25 лютого 2007 року о 21 год. в м.Сарни в будинку №
14, на вул.Українській розбійного нападу на ОСОБА_2, при якому він заволодів
грошима потерпілої в сумі 150 грн., а також в умисному вбивстві ОСОБА_2 з
корисливих мотивів ударами сокирою по голові.

Згідно з постановою суддя при
попередньому розгляді даної кримінальної справи повернув її на додаткове
розслідування з тих підстав, що під час досудового слідства були допущені
порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, без усунення яких
справа не може бути призначена до судового розгляду.

Зокрема, у постанові зазначено, що
після закінчення досудового слідства обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник не
були ознайомлені з усіма матеріалами справи, в тому числі з відтворенням
відеозаписів слідчих дій.

По справі обвинувальний висновок не
відповідає вимогам ст.ст.223, 224 КПК України; слідчий не навів доказів
стосовно обставин, які підлягають доказуванню; не зазначено доказів на
підтвердження висновку про заволодіння ОСОБА_1 грошима потерпілої шляхом
розбійного нападу із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи
здоров”я потерпілої або погрозою такого насильства; не наведено доказів
вчинення вбивства обвинуваченим з корисливих мотивів; не з”ясовано питання
психічного ставлення ОСОБА_1 до вчинених ним злочинів тощо та запропонував
провести перелічені у постанові додаткові слідчі дії.

Наведені обставини як визнав суд, є
безумовною підставою для повернення справи на додаткове розслідування.

У касаційному поданні прокурор
просить скасувати зазначену постанову і направити справу на новий судовий
розгляд зі стадії попереднього розгляду.

Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню
за таких підстав.

Відповідно до вимог ст.237 КПК України, при попередньому розгляді справи
суддя повинен з”ясувати лише зазначені у цій статті питання і вирішити, чи
немає перешкод для призначення справи до судового розгляду.

Відповідно до роз”яснень, що
містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11 лютого
2005 року “Про практику застосування судами України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на додаткове розслідування”, суддя при
попередньому розгляді справи може повернути її на додаткове розслідування лише
у тих випадках, коли під час досудового слідства були допущені такі порушення
вимог КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового
розгляду.

Таких порушень, на думку колегії суддів, органами досудового слідства
допущено не було.

Так, під час досудового слідства по
справі проводились відеозаписи слідчих дій при прийнятті явки з повинною, при
допиті ОСОБА_1 як підозрюваного та при огляді місця події і слідчим, в порядку
ст.85-2 КПК України, пред”являлись для перегляду ці відеозаписи учасникам
слідчих дій, про що свідчить відсутність зауважень і доповнень зі сторони
обвинуваченого та його захисника при виконанні
вимог ст.218 КПК України і не порушує їх прав.

При складанні обвинувального
висновку в описовій частині зазначені обставини справи, встановлені на
досудовому слідстві; місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого
ОСОБА_1, а також докази, які зібрано по справі; відомості про потерпілого;
показання обвинуваченого по суті пред”явленого йому обвинувачення; доводи,
наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки, а тому обвинувальний
висновок відповідає вимогам ст.ст.223, 224 КПК України.

Посилання у постанові як підстави
для повернення справи на додаткове розслідування на нез”ясовані в ході
досудового слідства питання, зазначені у неї, стосовно судових витрат,
психічного ставлення ОСОБА_1 до вичненого, на необхідність проведення
додаткових слідчих дій тощо, не відповідають роз”ясненням зазначеної вище
постанови Пленуму Верховного Суду України, оскільки якщо апеляційний суд має
змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства шляхом проведення судового
слідства чи давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК
України, повернення справи на додаткове розслідування не допускається.

Крім того, виходячи із принципу
змагальності, чинний КПК України не дозволяє судді в стадії попереднього
розгляду справи з”ясовувати питання про те, чи зібрано необхідні докази для
розгляду справи в судовому засіданні.

Тому при винесенні постанови про
направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 на додаткове
розслідування, суддя вийшов за межі наданих йому на стадії попереднього
розгляду справи повноважень, оскільки міг це зробити лише за результатами
судового слідства.

В судовому засіданні можуть бути
усуненими й інші упущення досудового слідства, на які суддя посилається у своїй
постанові.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи, задовольнити.

Постанову апеляційного суду
Рівненської області від 14 вересня 2007 року у кримінальній справі щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд зі стадії попереднього
розгляду.

Судді:

Кузьменко О.Т.
Скотарь А.М.
Кривенда О.В.