Справа № 1-150/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

22 серпня 2008р. Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі

головуючого - судді Яворської Н.І.,

при
секретарі судового засідання - Себестьянській І.П.,

з
участю прокурора -Гамера Н.В.,

підсудних- ОСОБА_1., ОСОБА_2 та їх захисника-
ОСОБА_3.,

потерпілого - ОСОБА_4.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Снігурівка
кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, уродженця
м.Бодайбо, Іркутської області, Російської Федерації, громадянин Росії, освіта
середня-спеціальна, не одружений, утриманців немає, не працюючий, раніше не
судимий, проживає в с.Павлівка Снігурівського району Миколаївської області

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, уродженця с.Павлівка Снігурівського району Миколаївської
області, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений,
утриманців немає, не працює, раніше не судимий, проживає в АДРЕСА_1

у злочині передбаченому ч.2 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2008 р. приблизно о 23.30 годині підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебуваючи в стані
алкольного сп'яніння в с. Василівка
Снігурівського району, Миколаївської області, під час проведення масового
заходу - дискотеки, у сільському будинку
культури, який являється громадським місцем, підійшли до директора будинку культури ОСОБА_5., яка перебувала в
фойє даного закладу, безпричинно, порушуючи громадський порядок, демонструючи
явну неповагу до суспільства та існуючих правил і норм поведінки в суспільстві
, протиставляючи себе вищевказаній особі , стали висловлюватися на її
адресу нецензурною лайкою принижуючи її
людську гідність. На зауваження ОСОБА_5. та ОСОБА_4., підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2не відреагували,
а стали наносити удари руками і ногами по різним частинам тіла потерпілому ОСОБА_4., заподіявши останньому тілесні ушкодження у
вигляді синців на шиї, обличчі, на руці і грудях, подряпини на шиї, які згідно
з висновками судово-медичних експертиз
кваліфіковано як легке тілесне ушкодження. Свої хуліганські дії підсудні
продовжували близько 30 хвилин. Масовий захід в будинку культури було тимчасово
припинено. Своїми діями підсудні вчинили хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю.

В пред¢явленому обвинуваченні підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2. винними себе
визнали повністю.

Підсудний ОСОБА_1. суду показав, що 22 червня 2008 року він з ОСОБА_2.
вживали спиртні напої, після чого близько 23-ї години прийшли до будинку культури в с. Василівка.
Поскільки були в стані алкогольного сп'яніння, директор будинку культури
ОСОБА_5 не дозволяла їм увійти в зал на що вони відреагували хуліганськими
діями. Зауваження зробив їм ОСОБА_4. і це викликало в нього та ОСОБА_2 обурення тому вони застосували до нього
фізичну силу. Наразі просить вибачення у
потерпілого, на даний час повністю відшкодували йому матеріальну та моральну
шкоду, у вчиненому щиро розкаюється. Що керувало його діями пояснити не зміг.

Підсудний ОСОБА_2. дав суду ідентичні показання підсудного ОСОБА_1а.

Підсудні ОСОБА_1. та ОСОБА_2.просили слухати справу без дослідження
доказів, допиту свідків та потерпілих.

Враховуючи, що підсудні
повністю визнали свою вину і фактичні обставини
ніким з учасників процесу не оспорюються, суд, вислухавши думку сторін,
обмежив дослідження обставин справи допитом підсудних.

На підставі ч.3 ст.299 КПК
України та за згодою учасників процесу, суд вважає недоцільним дослідження
доказів стосовно фактичних обставин
справи оскільки вони ніким не оспорюються, а винність підсудних у вчиненні
злочину підтверджена окрім їх особистих зізнань, доказами вказаними в обвинувальному
висновку.

Суд вважає доведеним факт грубого порушення підсудними
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. Особливу
зухвалість, якою супроводжувалися дії
ОСОБА_1а та ОСОБА_2, суд вбачає у застосуванні до потерпілого насильства,
приниження його людської гідності, висловлення на адресу потерпілого та
присутніх нецензурної лайки, а також вчинення хуліганських дій в будинку
культури під час проведення масового заходу.

Таким чином, оскільки
сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними в справі
доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи, суд
визнає, що вина підсудних ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у вчиненні злочину доведена і їх
дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.296 КК України, як грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи підсудним
покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину і особу винних та обставини, які обтяжують і пом'якшують покарання.
Обставиною, що пом'якшує покарання суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає
щире каяття підсудних і активне сприяння
розкриттю злочину, відшкодування
потерпілому шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення
підсудними злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.65 КК України, особі, яка
вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її
виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи всі обставини
справи, особу винних ОСОБА_1а та ОСОБА_2. Позитивну характеристику з місця
навчання ОСОБА_1. та те, що ОСОБА_2. в неповнолітньому віці залишився без уваги
батьків, їх молодий вік, злочин вчинено
через легковажність, першу судимість, матеріальний та сімейний стан, стан здоров'я, суд вважає, що виправлення і перевиховання їх
можливе без відбування покарання і можливість
звільнити їх від відбування покарання на підставі ст.75 КК
України.

Запобіжний захід щодо підсудних ОСОБА_1.
та ОСОБА_2.слід залишити у вигляді підписки про невиїзд.

Судових витрат і речових
доказів у справі немає. Цивільний позов
потерпілому відшкодовано.

Суд, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2- визнати винними у
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України і призначити їм покарання
у вигляді - двох років обмеження волі
кожному.

Застосувати ст.75 КК України та
звільнити засуджених
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. від
відбування призначеного покарання з
випробуванням, якщо кожен із них на протязі
іспитового строку - два роки не вчинить нового злочину та виконає
обов'язки відповідно до п.п.2.,3 4., ст.76 КК України :

не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання,роботи, навчання;

періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

У строк відбування покарання зарахувати засудженим строк тримання під
вартою з 24 по 27 червня 2008 року.

Запобіжний захід щодо засуджених
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишити у вигляді підписки про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області,
через Снігурівський районний суд, протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.

Головуючий: