НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3822/15-к
Провадження № 1-кп/0182/535/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження № 0000747 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.. України, освіта вища, розлученого, працює вальцовальником стану ХПТ у ВАТ «Нікопольський завод сталевих труб «ЮТиСТ», раніше судимого

-03.08.2010 року Нікопольським міськрайсудом за ст. 187 ч.1 КК України до 4 років п/в.,звільнився 28.02.2014 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 4 дні, під вартою з 15 травня 2015 року,

за правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 09.03.2015 року близько о 22.30 годин, проходив біля КРК «ЕлітКлуб», розташований по пр.. Трубників в м. Нікополі, Дніпропетровської області, де побачив незнайому йому жінку, яка розмовляла по мобільному телефону, після чого у нього виник умисел направлений на відкрите викрадення її мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно, наніс рукою декілька ударяв в обличчя ОСОБА_6 , застосувавши тим самим насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді гематоми навколо лівого ока, субконьюктивального крововиливу лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 243 від 12.05.2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів , відкрито, повторно, шляхом ривку вирвав з рук потерпілої жіночу сумку вартістю 350 грн. в якій знаходився мобільний телефон «Соні Іксперіа С22305» вартістю 3470 грн. з сім-картою оператора «МТС» вартістю 10 грн., флеш картою об`ємом 8Гб вартістю 150 грн., 3 ключі на суму 50 грн., що належали потерпілій ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на загальну суму 3690 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення втік, Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою визнав і суду пояснив, що він 09 березня 2015 року десь близько о 22.00-22.30 годин він вийшов з дому і пішов в район «Елітклубу». Там біля фонтану побачив силует. Коли підійшов ближче то побачив що це жінка, яка клала в сумку мобільний телефон. Він підійшов до неї вдарив її, а з рук вирвав сумку в якій знаходився мобільний телефон. Телефон потім продав за 200 грн. Вину визнає повністю у скоєному щиросердечно кається.

Суд враховуючи те, що ОСОБА_3 вину свою в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, кваліфікованого за ч.2 ст. 186 КК України визнає повністю, погоджуючись з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також прокурор не заперечує щодо встановлених обставин, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованим його кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені зазначеного кримінального правопорушення доведена саме за правовою кваліфікацією зач.2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужим майном (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинена повторно.
Відповідно до ст.. 66 КК України обставинами що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 являється його щире каяття.
Відповідно до ст.. 67 КК України обставинами що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховую характер і ступінь суспільної небезпеки ним скоєного злочину,тяжкості скоєного ним злочину відповідно до вимог ст..12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий та вчинив новий корисливий злочин під час умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, а також визнання ним вини, каяття у скоєному, що він за місцем мешкання характеризується посередньо, тому враховую всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що достатнім та необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів з його сторони є покарання у вигляді позбавлення волі з частковим приєднанням покарання за вироком Нікопольського міськрайсуду від 03.08.2010 року, з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.368,370,374 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового у вигляді двох місяців позбавлення волі приєднати покарання за вироком Нікопольського міськрайсуду від 03.08.2010 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі з відбуттям ним міри покарання у виправно-трудовому закладі.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою, обчислюючи строк відбуття ним міри покарання згідно протоколу його затримання, тобто з 15 травня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий : ОСОБА_1