Дело № 523/8513/14-к
ВИРОК

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ

19.05.2015 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с.Дружелюбівка, Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

· 12.04.2007 року Миколаївським районним судом Одеської області по ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 162 ч.1, 70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

· 05.09.2008 року Миколаївським районним судом Одеської області по ст.185 ч.2,71 КК України до 4-х років 2-х місяців позбавлення волі, звільнився 05.04.2012 року умовно-достроково на 7-м місяців 6 днів;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Красна Гірка, Григоріопольського района, Республіка Молдова, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

· 18.03.2008 року Саратским районним судом Одеської області по ст.ст.185 ч.3, 186 ч.3, 304, 70, 75 КК України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6-ть місяців;

· 02.06.2009 року Апеляційним судом Одеської області по ст.186 ч.2,71 КК України до 4-х років 6-ти місяців позбавлення волі, звільнився 30.12.2011 року умовно-достроково на 1 рік 4-ри місяці 26-ть днів;

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає: АДРЕСА_4 ,

по звинуваченню в скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
09.06.2012 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , обидва в період умовно-дострокового звільнення та в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на зупинці маршрутного таксі на розі вулиць Паркова та Грушевського в місті Одесі, нанесли неодноразові удари по корпусу тіла та по голові потерпілого ОСОБА_8 , в результаті яких він втратив свідомість та згідно висновку експертизи №1918 від 20.06.2012 року отримав наступні тілесні ушкодження: 1. поєднана закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, синці нижньої повіки лівого ока, під апоневротичної гематоми правої темьяно-потилочної області, закритого перелому сьомого правого ребра, садна грудної клітини зліва та в області правого ліктьового суглобу. При цьому пошкодження голови та садна грудної клітини, згідно п.п.2.3.3, 4.6, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» (1995р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, а закритий перелом сьомого ребра викликає тривалий розлад здоров`я строком більше трьох тижнів і тому по критерію, згідно п.2.2.2 та 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень» (1995р.) відноситься до пошкоджень середньої ступені важкості.

Після нанесених ударів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 продовжили свої протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_8 , які виразились в заволодіння майном останнього на загальну суму 1000 гривень, а саме: грошовими коштами в сумі 300 гривень, мобільним телефоном марки «Нокіа Х2-02», імей НОМЕР_1 та імей НОМЕР_2 з картою пам`яті «Kingston miсros», після чого зникли з місця злочину, розпорядившись майном на свій розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе не визнав, по суті звинувачення пояснив, що дійсно 09.06.2012 року з 21 години 30 хвилин випивав разом із ОСОБА_10 алкогольні напої, потім, приблизно о 22 годині 30 хвилин до них приєднався потерпілий та вони продовжили вживати спиртне. Через кілька годин продавець попросила їх відійти подалі, так як ОСОБА_10 гучно розмовляв та вони перейшли на інший бік дороги де ОСОБА_10 та потерпілий продовжили спілкуватись та вживати спиртне, а він відразу пішов додому. На наступний день ОСОБА_10 зателефонував йому за домовився про зустріч, він зустрівся із ним приблизно о 10.00 годині ранку та ОСОБА_10 запропонував купити у нього телефон за 1200 гривень, на що він погодився та забрав телефон, віддавши ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 700 гривень, оскільки останній раніше заборгував йому 500 гривень. На питання звідки у ОСОБА_10 цей телефон він не відповів, так як сказав що поспішає, розповість потім. Через три дні після цього його затримали співробітники міліції та вилучили зазначений телефон. Раніше він давав інші покази, так як його били у міліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 винним себе визнав частково, по суті звинувачення пояснив, що дійсно 09.06.2012 року приблизно о 02.00 годині ночі він разом із ОСОБА_9 стояли біля батискафу та вживали алкогольні напої, потім підійшов потерпілий, взяв 100 грам та приєднався до них. Через деякий час вони перейшли на інший бік дороги, там випили по 50 грамів горілки, після чого ОСОБА_9 сказав що йому потрібно на роботу та пішов додому, а вони із потерпілим залишились ще десь на годину. Згодом між ними почалась сварка, в результаті якої він штовхнув потерпілого та останній упав. Під час падіння у потерпілого із карману випав мобільний телефон, він його підійняв та пішов. Наступного дня він зателефонував ОСОБА_9 та запропонував віддати йому мобільний телефон замість боргу в 1200 гривень, які він був йому винен. ОСОБА_9 погодився, після чого вони зустрілися та він передав ОСОБА_9 мобільний телефон в рахунок його боргу. Його затримали десь через три дні після скоєного. Чому ОСОБА_9 пояснював, що дав йому за телефон гроші в сумі 700 гривень він пояснити не може, оскільки віддав його в рахунок боргу і ніяких коштів від ОСОБА_9 не отримував. Раніше він давав інші покази, так як його били у міліції.

Незважаючи на не визнання обвинуваченими своєї вини у скоєні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України, винуватість ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у зазначеному злочині в повному обсязі підтверджується матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.06.2014 року, проведеного слідчим суддею ОСОБА_11 , згідно якого потерпілий пояснив, що він разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перейшов дорогу, після чого ОСОБА_12 відізвав його в іншу сторону та почав бити по обличчю, а ОСОБА_9 в цей час знаходився позаду, він втрачав свідомість кілька разів. Після ударів він впав у обрив і вони почали шукати щось у його карманах, а хтось із них говорив давай швидше. Окрім них трьох там більше нікого не було. Коли він прийшов до тями то подзвонив куму, щоб той йому допоміг. Сумку вони не чіпали, а гроші і телефон забрали. Телефон йому повернули, а гроші не повернули. Він міняв свої покази, оскільки йому дзвонив ОСОБА_9 та його сестра та казали, що він хороший. Слова «давай закінчуй нам потрібно бігти» - сказав ОСОБА_9 , крім того, його хтось бив ззаду і то був не ОСОБА_10 , також пояснив, що в зазначеному засіданні він дає правдиві покази. (том2 а.п.57-60)

- свідченнями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що влітку 2012 року вона працювала продавцем у кіоску, приблизно о 02.00 годині ночі до неї підійшли обвинувачені та купили пляшку горілки 0,5 літри «Хлібний дар», 2 літри пива «Янтарь» та сімки. Приблизно хвилин через 30-ть підійшов ще один чоловік та вони почали сперечатись, після чого вона вигнала їх подалі. Ініціатором суперечки був ОСОБА_10 . За цим вони втрьох перейшли дорогу, вона закрила вікно та заснула. Про те, що була бійка вона дізналась наступного ранку.

- протоколом особистого огляду ОСОБА_9 від 11.06.2012 року, під час якого в лівому кармані шорт ОСОБА_9 був виявлений мобільний телефон марки «Нокіа Х2-02», раніше викрадений у потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.п.28)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.06.2012 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнає за характерною формою очей та овалом обличчя, форми лоба та густими бровами фото №5 ОСОБА_10 , як парня який наніс йому удар кулаком в обличчя, після якого була нанесена серія ударів після яких він втратив свідомість. (т.1 а.п.66-68)

- висновком експерта №1918 від 20.06.2012 року, згідно якого, далі мовою оригіналу: «1. У гр.-на ОСОБА_8 имелись следующие телесные повреждения: сочетанная закрытая черепно-мозговая травма в форме сотрясения головного мезга, кровоподтёк нижнего века левого глаза, подапоневротическая гематома правой теменно-затылочной области, закрытый перелом 7-го правого ребра, ссадины грудной клетки слева и в области правого локтевого сустава. 4.5.6. данные повреждения произошли от действия тупых предметов, групповые и индивидуальные особенности которых в повреждениях не отобразились, не исключено, что такими предметами могли бать руки, ноги, бутылка. 7. Травмирующая сила была приложена к областям повреждений. 3. Описанные телесные повреждения причинены незадолго до поступления гр.-на ОСОБА_8 в стационар, и, таким образом, могли образоваться 09.06.2012 г. 9. Причинение всех повреждений при однократном падении исключается. 8. По локализации и характеру повреждений судить о положении ОСОБА_8 в момент причинения повреждений не представляется возможным. 10. Судить о возможности причинения перелома 7-го ребра справа в результате падения с лестницы будет возможно после воспроизведения обстоятельств и обстановки событий. 2 повреждения головы (сотрясения головного мезга, кровоподтёк нижнего векалевого глаза, подапоневротическая гематома правой теменно-затылочной области) влекут растройство здоров`я сроком свыше 6 дней, но не болем трёх недель (21 день), и по этому критерию, согласно п.2.3.3 и 4.6 «Правил судебно-медицинского определения степени тяжести телесных повреждений» (1995 г.) относятся к ЛЕГКИМ телесным повреждениям, повлекшим кратковременное расстройство здоровья.

Закрытый перелом 7 павого ребра вызывает длительное расстройство здоров`я сроком свыше трёх недель (болем чем 21 день), и по этому критерию, согласно п.2.2.2 и 4.6 «Правил судебно-медицинского определения степени тяжести телесных повреждений» (1995 г.) относятся к телесным повреждения СРЕДНЕЙ ТЯЖЕСТИ.

Ссадины грудной клетки слева и в области правого локтевого сустава имеют незначительные скоропроходящие последствия, продолжительностью не болем 6-ти дней и по этому критерию, согласно п.2.3.5 «Правил судебно-медицинского определения степени тяжести телесных повреждений» (1995 г.) относятся к ЛЕГКИМ телесным повреждениям (т.1 а.п.113-115).

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.08.2012 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнає за формою очей, обличчя, зачісці та кольору волос фото №2 ОСОБА_9 , як парня який знаходився позаду нього, коли ОСОБА_10 почав наносити йому удари кулаком в обличчя. (т.1 а.п.199-200)

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вірно кваліфіковані:

- по ст.187 ч.2 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насиллям, небезпечним для життя та здоров`я особи яка підверглась нападу (розбій), скоєний за попередньою змовою групою осіб, скоєний повторно;

При цьому суд критично відноситься до показів потерпілого під час судового засідання 07.10.2014 року, в ході якого він пояснив, що біля батискафу на розі вул.Парковая та Грушевського у м.Одесі він зустрів обвинувачених, після чого випив з ними горілки та вони перейшли через дорогу, де випили на посошок, так як ОСОБА_9 поспішав додому, потім його відкликав в сторону ОСОБА_10 та почав бити. Він вважає ОСОБА_9 не винуватим, після того, як вони поспілкувались із ним по телефону, він вирішив, що той дійсно не бачив його. Можливо якісь розмови там і були, але коли чоловік втрачає свідомість то йому може здатися пояснював потерпылий. Він продовжує наполягати, що зверху його били багато разів, потів він потрапив у обрив. Коли він раніше давав покази, то він припустив, що ОСОБА_9 міг його вдарити , а зараз вважає, що він не міг його бити.

Суд вважає, що зазначені покази потерпілим були надані за проханням обвинуваченого ОСОБА_9 та його сестри з метою забезпечення зняття з останнього обвинувачення. Зазначене підтверджується поясненнями самого потерпілого, який зазначав, що обвинувачений ОСОБА_9 разом із його сестрою неодноразово телефонували йому на мобільний телефон. Крім того, згідно його пояснень, про час слухання справи його повідомила сестра обвинуваченого ОСОБА_9 , після судового засідання 29.09.2014 року, неподалік суда, до речі про судове засідання на 29.09.2014 року, будучи повідомленим належним чином, потерпілий не з`явився, з причин не відомих суду, але якимось чином зміг зустрітися з сестрою обвинуваченого ОСОБА_9 , яка була присутня на зазначеному засіданні під час якого були допитані обвинувачені та дізнатись про дату слухання справи на 07.10.2014 року, під час якого і дав свої пояснення. Крім того, обвинувачений ОСОБА_9 пояснюючи ці обставини зазначив, що він потерпілому не дзвонив, але йому дзвонила його сестра та брат, який представився ним.

Суд також критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_9 , про те, що він пішов від ОСОБА_10 та потерпілого щойно вони перейшли дорогу, оскільки ці покази суперечать показам потерпілого, даними у слідчого судді, та у суді, показам обвинуваченого ОСОБА_10 , які пояснювали, що після того, як вони перейшли дорогу, вони всі втрьох ще випивали горілку на посошок, крім того ОСОБА_10 стверджував, що конфлікт між ним та потерпілим стався десь за годину після того, як їх покинув ОСОБА_9 , що не може відповідати дійсності, оскільки суперечать показам свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що вони сварились біля батискафу та вона їх вигнала через дорогу та свідченнями потерпілого, який пояснював, що ОСОБА_10 відвів його трохи в сторону від ОСОБА_9 та почав бити.

Також суд критично відноситься до показів ОСОБА_9 , щодо придбання у ОСОБА_10 мобільного телефону, який було вкрадено у потерпілого за 700 гривень, оскільки це не узгоджується з матеріалами провадження та із свідченнями самого обвинуваченого ОСОБА_10 , який пояснив, що жодних грошей за телефон з ОСОБА_14 не брав, а начебто віддав йому за борги.

Також критично суд відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_10 , який пояснив, що він не бив потерпілого, а лише штовхнув його, оскільки це суперечить показам потерпілого, висновкам експерта №1918 від 20.06.2012 року, а також поясненням самого обвинуваченого ОСОБА_10 , який постійно змінював свої пояснення, щодо кількості ударів завданих потерпілому.

При цьому, оцінюючи узгоджувані між собою протилежні показання потерпілого ОСОБА_8 , які були їм надані під час допиту у слідчого судді 05.06.2014 року та свідка ОСОБА_13 , а також досліджуваних у судовому засіданні матеріалів, суд дійшов висновку, що отримані в суді покази потерпілого ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - є неправдивими, що обумовлено бажанням потерпілого допомогти обвинуваченому ОСОБА_9 уникнути покарання за скоєний злочин, а також бажанням самих обвинувачених уникнути покарання за скоєне. Крім того, твердження обвинувачених, щодо фізичного тиску на них з боку співробітників міліції також не знайшли свого підтвердження, оскільки прокуратурою Одеської області було розпочате досудове розслідування (провадження №0000031), за результатами якого кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю в діях працівників Хаджибеївського СВ Суворовського РВ ГУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 складу кримінального правопорушення.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочину, та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховуються той факт, що обвинувачений скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення, свою провину не визнав, посередньо характеризується за місцем тимчасового утримання.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_10 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд, згідно ст.65 КК України, враховує тяжкість скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До Обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання суд відносить рецидив злочину, та скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при призначені покарання, судом також враховуються той факт, що обвинувачений скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення, свою провину не визнав, створював психологічний тиск на потерпілого, задовільно характеризується за місцем відбування покарання.

За викладених обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_9 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_10 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна в дохід держави.

Згідно ст.71 КК України приєднати частково, у вигляді одного року позбавлення волі, покарання, не відбуте за ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 02.06.2009 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією майна в дохід держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 11.06.2012 року.(т.1 а.п.36-39)

ОСОБА_9 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією майна в дохід держави.

Згідно ст.71 КК України приєднати частково, у вигляді шести місяців позбавлення волі, покарання, не відбуте за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 05.09.2008 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна в дохід держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 відраховувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 11.06.2012 року.(т.1 а.п.47-50)

Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

Речові докази по провадженню, а саме: мобільний телефон марки «Нокіа Х2-02», імей НОМЕР_1 та імей НОМЕР_2 з картою пам`яті «Kingston miсros» передані потерпілому ОСОБА_8 під розписку (т.1 а.п.65) вважати переданими за належністю.

Після набрання вироком законної сили, матеріали кримінального провадження у двох томах зберігати в матеріалах судового провадження.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: