АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11 а -2468, 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Воробйова І.В.
Категорія ч.2 ст.307 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду
Донецької області у складі:

головуючого:
Галатина О.М.

суддів:
Єстєніної В.В.,
Артамонова О.О.

з участю:

прокурора
Єроклінцевої Н.С.

захисників
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

засуджених
ОСОБА_2., ОСОБА_1. ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку кримінальну справу за апеляціями
прокурора, засудженого ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_5. на вирок
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 листопада 2006 року,
яким

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,
раніше не судимого;

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

засуджено
кожного за ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна.

Вироком суду
засуджені визнані винними у вчинені злочинів за таких обставин.

В серпні 2005
року ОСОБА_3. і ОСОБА_2. на покинутій садибі, розташованій по вул.. Шкільній в
м. Северську Артемівського району Донецької області, знайшли дикорослі рослини
конопель, які незаконно зібрали і перенесли в дачний будинок ОСОБА_2.,
розташований за адресою : м. Северськ Артемівського району, вулиця

2

придбано не за гроші ОСОБА_2. і не за кошти здобуті
злочинним шляхом. Судом не було враховано те, що від злочинної діяльності
ОСОБА_2. не настали тяжкі наслідки.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який в повному обсязі підтримав принесену державним
обвинувачем по справі апеляцію та заперечував проти апеляцій засудженого
ОСОБА_2. та його захисника; засуджених ОСОБА_2. та його захисників ОСОБА_5. та
ОСОБА_4, які
підтримали в повному обсязі принесені ними апеляції та частково - апеляцію
прокурора, вважаючи обґрунтованим виключення з вироку наведеної прокурором
кваліфікуючої ознаки; засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_3, які також
погодилися з апеляцією прокурора в частині виключення з вироку вказівку на
вказану кваліфікуючу ознаку та не заперечували проти апеляцій засудженого
ОСОБА_2та його захисника; дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що принесені прокурором, засудженим ОСОБА_2. та його захисником
апеляції підлягають частковому задоволенню, а вирок суду - зміні за таких
підстав.

В апеляції
прокурора, який брав участь в судовому засіданні, зокрема, ставиться питання
про зміну вироку суду та виключення з нього вказівки на кваліфікуючу ознаку -
виробництво наркотичних засобів, складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК
України, у скоєні якого засуджені ОСОБА_2.,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 визнані винними. При цьому, прокурор посилається на те,
що дії засуджених з виробництвом наркотичних засобів пов'язані не були.

Колегія суддів
вважає, що наведений довід апеляції прокурора заслуговує на увагу, виходячи з
наступного.

Відповідно до
Законів України „ Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин,
їх аналогів і прекурсорів" та „ Про заходи протидії незаконному обігу
наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню
ними" від 15 лютого 1995 року, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду
України „ Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних
засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" від 26 квітня
2002 року під незаконним виробництвом наркотичних засобів та психотропних
речовин слід розуміти дії, пов'язані з незаконним одержанням нарковмісної
сировини з рослин, які їх містять, у тому числі -відокремлення макової соломи, опію
від рослин опієвмісного маку або ж листя, суцвіть, пилку, смоли - від конопель.

При цьому, ст..1
наведеного вище Закону України „ Про обіг в Україні наркотичних засобів,
психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" наводить, що виробництво
наведених речовин - це всі дії, пов'язані з серійним їх одержанням із хімічних
речовин чи рослин. Тобто, виробництво розуміється, як промисловий спосіб
виготовлення зазначених засобів і речовин.

Як вбачається з
вироку суду, винними у незаконному виробництві наркотичних засобів були визнані
засуджені ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
які в серпні 2005 року незаконно придбаний ними наркотичний засіб -
дикоростучі рослини конопель, висушили та подробили.

Отже, виходячи
зі змісту наведених вище Законів України та постанови Пленуму Верховного Суду
України, така кваліфікуюча ознака, як незаконне виробництво наркотичних
засобів, в діях засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_3 відсутня, через що вказівка на
неї має бути виключена з мотивувальної частини вироку, як така, що не знайшла
свого підтвердження.

Засудженому
ОСОБА_1 такі дії у вину не ставилися. ( а. с. 108 т.2 )

Одночасно,
колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про
призначення покарання засудженим ОСОБА_3
та Гаршину С.С, обгрунтовано відповідно до вимог ст..65 КК України та п.1
постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику призначення судами
кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року взяв до уваги ступінь
тяжкості вчиненого винними злочину - останній віднесено до категорії тяжких,
дані про особу кожного з них - обидва раніше не судимі, позитивно
характеризуються, у скоєному злочині щиросердно розкаялися, а тому виважено
призначив обом покарання в мінімальних межах санкції закону, відповідно до
якого вони визнані

3

винними. Підстав для посилення призначеного засудженим ОСОБА_3 та ОСОБА_1
покарання колегія суддів не вбачає.

Засудженими ОСОБА_3 та ОСОБА_1
вирок суду не оскаржено.

Разом з тим,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не дотримані вимоги чинного
кримінального законодавства при призначенні покарання засудженому ОСОБА_2.

Як наведено
вище, відповідно до вимог ст..65 КК
України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику
призначення судами кримінального покарання" від 24 жовтня 2003 року,
вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною
у вчиненні злочину, суди зобов'язані дотримуватися загальних засад призначення
покарання, бо через останні реалізуються принципи законності, справедливості,
обгрунтованості та індивідуалізації покарання; приймати до уваги ступінь
тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про його особу та обставини
справи, що обтяжують чи пом'якшують покарання.

Особі, яка
вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для

її виправлення
та попередження нових злочинів.

В той же час,
вирішуючи питання про розмір покарання, яке має бути призначено засудженому
ОСОБА_2., суд першої інстанції не взяв до уваги фактичну роль засудженого при
скоєні злочину - останній ні є його організатором чи ініціатором, добровільно
видав працівникам міліції гроші, здобуті злочинним шляхом, та вказав на місце
зберігання залишку незаконно придбаного
наркотичного засобу.

Беручи до уваги
наведені обставини, а також першу судимість ОСОБА_2., позитивні характеристики
за місцем проживання та навчання, щиросердне каяття, колегія суддів дійшла
висновку про те, що сукупність наведених обставин пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого тим злочину, через що є
обгрунтовані підстави для застосування до засудженого вимог ст..69 КК України та
пом'якшення призначеного йому судом покарання.

Одночасно,
колегія судів констатує, що додаткове покарання у вигляді конфіскації майна,
для санкції ч. 2 ст..307 КК
України є обов'язковим, а тому призначено засудженому ОСОБА_2. відповідно до
закону . Підстав для виключення його з вироку суду колегія суддів не вбачає.
Питання ж про належність майна, підданого опису для виконання вироку суду в
частині конфіскації, вирішується в цивільно процесуальному порядку.

Апеляційною інстанцією
вирок суду переглянуто в межах принесених апеляцій.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 365 - 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції
прокурора, засудженого ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_2. задовольнити
частково; вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13
листопада 2006 року змінити: виключити з мотивувальної частини вироку вказівку
на наявність в діях засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_2 кваліфікуючої ознаки -
незаконне виробництво наркотичного засобу; вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.2
ст.307 КК України із застосуванням ст..69 КК
України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього
його майна.

В решті частини
вирок суду залишити без зміни.