Справа №390/1340/15-к
Провадження №1-кп/390/158/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальне провадження №0000594 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старобільськ, Луганської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

У грудні 2014 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , прослідували до домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу проникли до літньої кухні, звідки таємно викрали генератор "Gardener GB-2600", вартість якого згідно висновку експерта №167 від 21.05.2015 року становить 4776 грн. 25 коп. З місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитані у судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину визнали та пояснили, що вчинили злочин за обставин викладених у обвинувальному акті. Заперечень щодо вартості викраденого не мали.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченими, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку захисника та обвинувачених, які погодились дослідити докази в порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинувачених та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особи обвинувачених, оскільки показання останніх повністю відповідають фактичним обставинам і ніким не оспорюються.

Приймаючи до уваги, що обвинувачені повністю визнали себе винними у скоєнні інкримінованого їм злочину, зважаючи на розгляд провадження у порядку ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченими вчинено злочин середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, раніше не судимий.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 судом встановлено, що він характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте звертався до лікаря-психіатра щодо змішаних специфічних розладів психологічного розвитку, навчається на 2-му курсі ПТУ №7 в м. Олександрія, не працює, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання обох обвинувачених, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання для обох обвинувачених, судом не встановлено.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів можливо за умови призначення покарання у виді позбавлення волі. Проте, враховуючи думку прокурора, який просив суд звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням, зважаючи на обставини справи та дані про особи обвинувачених, суд вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинувачених від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ст.128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства; особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно вимог ст.ст.119, 207 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в сумі 2000 грн., який обвинуваченим не визнано. Проаналізувавши позовну заяву суд вважає, що вона підлягає залишенню без розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України., зокрема не містить читких позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також посилання на докази, що підтверджують позовні вимоги.

Речовий доказ, а саме генератор "Gardener GB-2600", що перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 залишити останній, як власнику.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз у сумі 20 грн. підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинувачених у виді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без зміни.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням і встановити іспитовий строк 1 (один) рік кожному.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 16.07.2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити без зміни особисте зобов`язання, а після набрання вироком законної сили скасувати.
Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди - залишити без розгляду та роз"яснити потерпілій, що вона має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речовий доказ, а саме генератор "Gardener GB-2600", який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_7 - залишити останній, як власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у сумі по 10 грн. із кожного.

Копію вироку вручити прокурору та засудженим, а іншим учасникампроцесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів із моменту його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1