Дата документу Справа № 243/1426/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/698/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 263 ч. 1 КК України
Єдиний унікальний №243/1426/14 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецька, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, з середньою освітою, раніше судимий:

- 16.03.2005 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 263 ч.1, 187 ч.1 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

- 11.09.2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч.2 КК України до двох років позбавлення волі;

- 14.01.2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 357 ч.3, 358 ч.1 КК України до одного місяця десять днів арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2015 року з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.10.2014 року більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. Також просить на підставі ст. 124 ч. 2 КПК України стягнути з ОСОБА_7 витрати на користь держави за проведення судово-балістичної експертизи у розмірі 244 грн. 50 коп.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 2 років 11 місяців позбавлення волі, застосував закон, що втратив силу, не застосувавши при цьому закон, який підлягав застосуванню, а саме Закон України Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо відповідальності за незаконне поводження зі зброєю та вибухонебезпечними матеріалами № 5064-VI від 05.07.2012 року, згідно з яким, санкція ч. 1 ст. 263 КК України становить від 3 до 7 років позбавлення волі.

Крім цього, прокурор зазначив, що згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України Про судову експертизу проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету, тому, як вважає апелянт, відповідно до положень ст. 124 ч. 2 КПК України, судові витрати на залучення експерта, як компенсація понесених витрат, повинні стягуватись саме на користь держави, а не на рахунок експертної установи, проте суд, істотно порушивши вказані вимоги кримінального процесуального закону, стягнув з обвинуваченого судові витрати в розмірі 244 грн. 50 коп. за проведення балістичної експертизи на користь експертної установи, а не держави.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 263 ч. 1 КК України до 2 років 11 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднане покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2014 року з розрахунку - одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 взятий під варту в залі суді та тримається під вартою на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2015 року.

Початок відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 15.01.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 244 грн. 50 коп.

Вирішена доля речового доказу на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, 05 травня 2013 року ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, незаконно, розуміючи протиправний характер своїх дій, не маючи відповідного на те дозволу, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, всупереч установленого законом порядку вчинив умисні дії, пов`язані з набуттям у власність вогнепальної зброї, а саме прийняв від ОСОБА_9 в якості дарунка пістолет калібру 5,6 мм, виготовлений саморобним способом, таким чином, умисно незаконно придбав вогнепальну зброю.

Після цього ОСОБА_7 , без передбаченого законом дозволу, умисно, незаконно переніс при собі вказану вогнепальну зброю до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , у якому проживав в той час, де сховав її в приміщенні літньої кухні, тим самим почав незаконно зберігати вогнепальну зброю.

11.11.2013 року ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне носіння вогнепальної зброї, дістав з місця схову пістолет калібру 5,6 мм., виготовлений саморобним способом та носив його при собі в сумці з особистими речами, оскільки не мав постійного місця проживання.

03.02.2014 року близько 13.00 годин, положивши пістолет калібру 5,6 мм, виготовлений саморобним способом у внутрішню кишеню куртки з лівого боку, ОСОБА_7 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел не незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, прийшов на площу Жовтневої Революції міста Слов`янська.

03.02.2014 року в період часу з 14.25 до 14.50 годин біля площі Жовтневої Революції м. Слов`янська в ході проведення огляду особистих речей в лівій внутрішній кишені куртки, одягненої на ОСОБА_7 , з власного дозволу останнього в присутності понятих співробітниками Слов`янського МВ (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) ГУМВС України в Донецькій області був виявлений та вилучений пістолет, виготовлений саморобним способом, калібру 5,6 мм, кільцевого запалення, який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, який ОСОБА_7 носив, зберігав і придбав без передбаченого законом дозволу.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу частково, обвинуваченого, який заперечував проти скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами провадження, ніким, у тому числі, обвинуваченим, не оспорюються та є обґрунтованими.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оспорюється і є правильною.

Проте вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання та вирішення питання про відшкодування процесуальних витрат, а саме витрат на залучення експерта, не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, врахував, що він раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, стан його здоров`я, обставини, що обтяжують покарання, а саме рецидив злочину та пом`якшуючі обставини - щире каяття та обґрунтовано прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання, пов`язаного з реальним позбавленням волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

Разом з тим судом не враховано, що Законом України від 05.07.2012 року № 5064-VI до ст. 263 КК України були внесені зміни, згідно з якими санкцією ч. 1 ст. 263 КК України передбачено покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

За таких підстав колегія суддів вважає необхідним скасувати вирок в частині призначення покарання та призначити, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин, на які суд першої інстанції послався у вироку, мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_7 підлягає призначенню з дотриманням вимог ст. ст. 71, 72 КК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі про призначення ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ним не обґрунтовані підстави для призначення такого покарання.

Також підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта, а саме за проведення судово-балістичної експертизи у розмірі 244 гривні 50 копійок, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України зазначені витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку на користь держави, а не на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

У решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

присудила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та стягнення процесуальних витрат.

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 263 КК України призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14.01.2014 року, у виді одного місяця арешту та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років одного місяця позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 244 гривні 50 копійок.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і на нього учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4