Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/7539/15-к
пр. № 1-кп/759/494/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001840 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, номер катки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню-спеціальну освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 26.05.2003 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 2 роки;

- 14.04.2004 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ст. ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці;

- 21.03.2007 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- 21.06.2011 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно з постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2014 звільнений 06.02.2014 умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 1 місяць 15 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , інші учасники провадження: потерпілий ОСОБА_6 , законний представник потерпілого - ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 26.02.2015 приблизно о 14 год. 45 хв., знаходячись біля будинку № 5 по вул. Кулібіна в м. Києві, помітив у раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_6 мобільний телефон «Prestigio Multi Phone PAP 3400 DUO», та вирішив повторно відкрито заволодіти ним.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисних мотивів, ОСОБА_3 , підійшовши до малолітнього ОСОБА_6 та, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого, схопив останнього рукою за обличчя, чим спричинив йому фізичний біль. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне відкрите викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, обшукав кишені одягу потерпілого, в ході чого виявив мобільний телефон марки «Prestigio Multi Phone PAP 3400 DUO», вартістю 998 (дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 00 коп., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку МТС. вартістю 30 (тридцять) грн 00 коп., на рахунку якої були грошові кошти в суму 10 (десять) грн 00 коп., а також сім картка оператора мобільного зв`язку ЛАЙФ, вартістю 30 (тридцять) грн 00 коп., на рахунку якої були грошові кошти у сумі 30 (тридцять) грн 00 коп., а всього майна на загальну суму 1088 (одна тисяча вісімдесят вісім) грн 00 коп., спричинивши батькові малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_7 матеріальні збитки на вказану вище суму. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 26.02.2015 приблизно о 14 год. 30 хв. він знаходився по вул. Кулібіна в м. Києві, де він помітив раніше незнайомого йому малолітнього хлопця, як потім йому стало відомо ОСОБА_6 , який тримав у руках мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_3 прослідував за ОСОБА_6 до будинку АДРЕСА_3 , де у під`їзді даного будинку підійшов до останнього, схопив його рукою за обличчя, обшукав кишені одягу ОСОБА_6 , в яких виявив мобільний телефон марки «Prestigio Multi Phone PAP 3400 DUO», який він забрав. Після чого, він втік разом з викраденим мобільним телефоном, однак невдовзі був затриманий працівниками ЖЕКу. Вказаний мобільний телефон він хотів залишити собі. Також він усвідомлював те, що кримінальне правопорушення вчиняє щодо малолітнього.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження прокурор, захисник, обвинувачений та законний представник потерпілого, не оспорюють всі обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо малолітнього.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням; обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, не працює, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, за даними облікової документації перебував на обліку у лікаря-психіатра з 2002 по 2006 та у лікаря-нарколога з 2002 по 2004, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 104 від 12.05.2015 обвинувачений ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься діяння, у якому він підозрюється, та на даний час страждав та страждає на легку розумову відсталість, за своїм психічним станом міг усвідомлювати та на даний час здатний правильно сприймати, обставини, які мають значення для кримінального провадження і давати по них правильні свідчення, може приймати участь у слідчих діях та у судовому засіданні, примусових заходів медичного характеру не потребує, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, вчинив дане кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України в межах санкції даної частини ст. 186 КК України, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2011 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185; ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 186; ст. 70 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно з постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2014 він був звільнений 06.02.2014 умовно-достроково від відбування покарання на 1 рік 1 місяць 15 днів. За таких обставин, суд на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 21.06.2011, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) місяці.

Призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 26 лютого 2015 року, тобто з дня його затримання.

Речовий доказ:

- мобільний телефон «Prestigio Multi Phone PAP 3400 DUO», який переданий під розписку на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого, - залишити у належного володільця.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1