Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
18 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

З участю прокурора - ОСОБА_5

Обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

Захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, та захисника ОСОБА_8 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року у кримінальному провадженні №0006318 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Квасилів, Рівненського району Рівненської області, не має постійного місця проживання, востаннє проживав за адресою, АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого: 17.12.2007 року Подільським районним судом м.Києва, за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.121, ч.1 ст.71 КК України на дев`ять років позбавлення волі, 19.08.2014 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, з не відбутим покаранням один рік вісім місяців три дні позбавлення волі,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , з середньою освітою, непрацюючого, засудженого вироком Рівненського міського суду від 05.11.2014 року за ч.2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку тривалістю два роки,

в с т а н о в и л а :

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2015 року: ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м.Києва від 17.12.2007 року остаточно ОСОБА_6 призначено п`ять років позбавлення волі;

ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.186 КК України на чотири роки шість місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Рівненського міського суду від 05.11.2014 року шляхом часткового складання призначених покарань остаточно ОСОБА_7 призначено п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки, з покладанням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 витрати на залучення експерта в сумі 393 (триста дев`яносто три) грн. 12 коп. в прибуток держави.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 визнані винними в тому, що реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 13 жовтня 2014 року близько 13-00 год., перебуваючи на території гідропарку м.Рівне, по вул. Степана Бандери, діючи спільно, відкрито викрали у малолітнього ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Нокіа 5800», вартістю 400 гривень, та навушники марки «Нокіа», вартістю 30 гривень, а всього викрали майна на загальну суму 430 грн.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених і кваліфікації їх дій, вважає, що вирок суду стосовно ОСОБА_6 підлягає зміні в частині стягнення судових витрат понесених на залучення експерта. Просить вирок суду стосовно ОСОБА_6 змінити, стягнути з ОСОБА_6 196 грн.06 коп. судових витрат;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_6 та кваліфікацію його дій вважає, що при обрані покарання суд не в повній мірі врахував особу засудженого та призначив ОСОБА_6 занадто суворе покарання. Вказує, що суд, при призначенні покарання, не взяв до уваги усіх наявних обставин, які пом`якшують покарання, та зазначив тільки одну з них - щире каяття ОСОБА_6 .. Зазначає, що перебування ОСОБА_6 під вартою з 16 жовтня 2014 року, є достатнім для того, щоб з вчиненого ним він зробив правильні висновки, тобто для виправлення. Просить вирок суду змінити в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, звільнити його від покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , думку прокурора ОСОБА_5 про задоволення апеляційної скарги прокурора та залишення без задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , доводи захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, думку захисника ОСОБА_9 щодо апеляційних скарг стосовно ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 не вбачається..

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановлена сукупністю зібраних у справі доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України та в апеляційних скаргах не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, за місцем тимчасового проживання характеризується позитивно.

Щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому, суд вважає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, і визнав за можливе призначити ОСОБА_6 покарання максимально наближене до мінімального покарання, передбаченого законом за ч.2 ст.186 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, суд вірно призначив остаточне покарання з дотриманням вимог, передбачених ст.71 КК України.

За таких обставин,доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 стосовно того, що, при обрані покарання ОСОБА_6 суд не в повній мірі врахував особу засудженого та призначив ОСОБА_6 занадто суворе покарання, то колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу.

Призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судових витрат, суд першої інстанції в порушення вимог закону, стягнув судові витрати в солідарному порядку, а не в долевому.

Покликання в апеляційній скарзі прокурора про безпідставність стягнення з обвинувачених в солідарному порядку судових витрат, понесених на виплату експертам є обґрунтованими.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 408 КПК України, колегія

суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора в частині стягнення з ОСОБА_6 судових витрат задовольнити.

Вирок Рівненського міського суду від 10 квітня 2015 року стосовно ОСОБА_6 змінити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 196 грн. 56 коп. судових витрат, понесених на залучення експертів.

В решті вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_6 який утримується під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

_____________ _______________ ____________________ ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11