СПРАВА
№ 1-38/2008
ВИРОК

Іменем
України

16 квітня 2008 року
Яготинський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Литвин Л.І.

При секретарі Ковряк О.О.

За участю прокурора Жарий О.К.

Захисника ОСОБА_15

Перекладача ОСОБА_16

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Яготин Київської області справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця селища Новотроїцьке
Волновахського району Донецької області, цигана, особи без громадянства, з
середньою загальною освітою, одруженого, не працюючого, без постійного місця
проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця с.Русаново Терновського району Воронежської області, українця,
громадянина України, з освітою 9 класів, не одруженого, не працюючого, мешканця
АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

кожного, у вчиненні злочину
передбаченого ст. 296 ч.4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11
жовтня 2001 року близько 22 год. ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння та знаходячись біля автобусної зупинки «Гирича» по вул..Незалежності
в.Яготин Київської області, зустрів ОСОБА_3, який проходив повз нього. Грубо
порушуючи громадський порядок, діючи з
хуліганських спонукань та проявляючи зневагу до оточуючих людей, ОСОБА_2 почав
безпричинно присікуватись до ОСОБА_3, не реагуючи на прохання потерпілого
залишити його у спокої. Після цього,
ОСОБА_2 покликав ОСОБА_1, з котрим цього вечора розпивав спиртне, та
вони вдвох, застосувавши до потерпілого
силу, відвели його за магазин «Селена», що знаходиться поруч з автобусною
зупинкою «Гирича», де ОСОБА_1 вдарив
рукою потерпілого в обличчя від чого той впав на землю, а потім, ОСОБА_2 та
ОСОБА_1почали наносити лежачому ОСОБА_3 удари ногами по тулубу, спричинивши
потерпілому легкі тілесні ушкодження у вигляді продовгуватого садна на тильній
поверхні фалангового п'ясного суглобу третього пальця кисті правої руки, садна
на задній поверхні лівого ліктьового суглобу, двох саден на задній
поверхні правого ліктьового суглобу.
Продовжуючи вдвох утримувати потерпілого, не даючи йому змоги підвестись,
ОСОБА_1 вийняв кухонного ножа, який зберігав в одязі, та приставляючи його до шиї
потерпілого, разом з ОСОБА_2 стали погрожувати ОСОБА_3 ножем. ОСОБА_3 удалось відвести ножа та
встати, а так як в цей час під'їхали працівники міліції, то ОСОБА_2 та
ОСОБА_1почали тікати. Під час переслідування працівником міліції, ОСОБА_2 на
вул..Гирича викинув ніж, який перед тим передав йому ОСОБА_1. Особлива
зухвалість в діях ОСОБА_1та ОСОБА_2а проявилась в тому, що вони ставлячись
зневажливо до громадського порядку та існуючих у суспільстві загально визнаних
у суспільстві правил поведінки і моральності, поводились нахабно та бешкетували,
при цьому вчинили насильство над потерпілим, що спричинило тілесні ушкодження.

Підсудний
ОСОБА_1вину визнав частково та показав, що в той вечір ОСОБА_3 підійшовши до
них з ОСОБА_2. почав вимагати від нього пред'явити документи. Він пояснив
останньому, що документи знаходяться у працівників міліції, а тому він їх
надати не може. Проте, ОСОБА_3 почав тягнути його за одяг, говорячи, що він
його хоче доставити до Яготинського РВГУ МВС України. Реагуючи на такі дії
ОСОБА_3, він двічі відпихнув його, а коли той знову схопив його за одяг вдарив
рукою в обличчя, від чого ОСОБА_3 впав
на землю. Більше вдарів ніхто
ОСОБА_3 не наносив. Ножа в нього взагалі не було. Коли складався протокол
пред'явлення предмету для впізнання, то він вказав на ніж лише тому, що слідчий
пообіцяв вирішити питання про закриття провадження в справі по закінченню
строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Просив
суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_2 В судовому засіданні вини не визнав, пояснивши, що він ніяких ударів
ОСОБА_3 не наносив, вони просто розмовляли, коли під'їхали працівники міліції,
та до нього під час затримання безпідставно було застосовано зброю. ОСОБА_3 сам
перечепився біля входу в магазин “Селена” та впав. Ударів йому ніхто не
наносив, ножа ніхто з собою не мав. Під час слідства він підписав всі протоколи
допиту, не читаючи їх, так як слідчий пообіцяв, що покарання у вигляді
позбавлення волі до них застосовано не буде. Просив виправдати його. Просив
суворо не карати.

Не дивлячись на те, що підсудні вини не визнали, їх вина в судовому
засіданні доведена показами свідків, потерпілого, іншими доказами зібраними по
справі та дослідженими в судовому засіданні.

Так,
потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що в 2001 році він працював на
посаді дільничного інспектора Яготинського РВГУ МВС України в Київській
області. 11 жовтня 2001 року близько 22 години він проходив повз автобусної
зупинки “Гирича”, рухаючись в сторону райвідділу міліції, де його зустрів
ОСОБА_2, який сказав, що хоче з ним поговорити, на що він відповів, що їм немає
про що говорити. Після цього, ОСОБА_2 взяв його за рукав куртки, щось крикнув на циганській мові та до них
підійшов ОСОБА_1 Останній схопив його за
другий рукав, та вони потягли його за приміщення магазину “Селена”, де
зав'язали з ним сварку, а також вимагали, що він їх більше не затримував.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1перебували у стані алкогольного сп'яніння. Потім ОСОБА_1
вдарив його кулаком в обличчя, від чого він впав на землю, а коли він лежав на
спині, ОСОБА_1та ОСОБА_2 почали наносити йому удари ногами по тулубу, віх
захищався від ударів, зігнутими в ліктях руками. Кожний з них наніс йому
приблизно по два удари. ОСОБА_1та ОСОБА_2 притиснули його до землі своїми
колінами та утримували, не даючи підвестись. При цьому ОСОБА_2 пригрозив йому,
що “ їм не важко його підрізати”, не дивлячись на те, що він є міліціонером, а
ОСОБА_1витягнув з під куртки ножа та приставив його лезом йому до горла. Ніж
йому вдалось відвести, та вони почали підніматися. В цей момент їх окликнув
ОСОБА_3 який почав розмовляти з ОСОБА_1, а потім приїхали працівники міліції.
ОСОБА_4 переслідував ОСОБА_2, та він чув, як той вимагав від ОСОБА_2а кинути
ножа.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він цього вечора бачив, як ОСОБА_2 та
ОСОБА_1вели ОСОБА_3, тримаючи його за рукава куртки, при цьому останні
розмовляли на підвищених тонах, з чого він зрозумів, що між ними виник
конфлікт, а потім він зателефонував працівникам міліції.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він знаходився на автобусній зупинці
“Гирича” та бачив як ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про щось розмовляли, а потім він пішов додому, та як відбувались подальші події
йому невідомо.

З
показів свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8, даних в судовому засіданні вбачається, що
вони цього вечора знаходились на зупинки “Гирича” та бачили як ОСОБА_3 разом з
ОСОБА_1та ОСОБА_2им йшли через дорогу в сторону скверу, що знаходиться за
магазином “Селена”. При цьому, вони не бачили, щоб ОСОБА_1та ОСОБА_2 тягнули
ОСОБА_3 за рукава куртки. Так як була темна пора доби, останні пішли у безлюдне
місце, то ОСОБА_8 зрозумів, що для потерпілого може виникнути небезпека та
пішов до ОСОБА_9, де розповів йому про те, що сталось. Після цього, вони на
місце події не повертались.

З
показів свідка ОСОБА_4 даних в судовому засіданні видно, що восени 2001 року,
дати він вже не пам'ятає, він у складі слідчо-оперативної групи за
повідомленням чергового про те, що б'ють працівника міліції, прибув до магазину
“Селена”, де побачив ОСОБА_3 Одяг останнього був брудним, на руці він побачив
кров. Так як ОСОБА_3 розповів, що його побили ОСОБА_2 та інший циган за кличкою
“Пан”, які також погрожували ножем, він зрозумів, що рана на руці є порізом.
Після цього, він почав переслідувати ОСОБА_2, у котрого бачив ніж, в зв'язку з
чим здійснив попереджувальні постріли із зброї. ОСОБА_2 під час переслідування
викинув ножа, який був пізніше знайдений
працівниками міліції.

З
показів свідка ОСОБА_9, даних в судовому засіданні видно, що вечором восени,
приблизно шість років тому, до нього додому прийшов ОСОБА_8 та повідомив, що
“б'ють ОСОБА_3”, а тому він разом з братом ОСОБА_10 поїхали до магазину
“Селена”. Він вийшов з машини, та пішов за магазин “Селена”, звідки доносилась
розмова на підвищених тонах, але зміст її він вже не пам'ятає. ОСОБА_3 сидів
навпочіпки . Біля нього стояли ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Було вже темно, але як йому
здалось, у ОСОБА_3 була розбита губа, так як він бачив кров. На його запитання,
навіщо ОСОБА_2 та ОСОБА_1побили ОСОБА_3, ОСОБА_1відповів, що той працював
дільничним, та у нього є до нього претензії.

З
показів свідка ОСОБА_10, оголошених в судовому засіданні, (а.с.61-62). видно що
вони є аналогічними.

З
показів свідка ОСОБА_11 даних в судовому засіданні видно, що ОСОБА_1 доводиться
їй пасинком, та п'ять чи шість років тому той проживав у неї по вул.Макаренка
м.Яготин. На досудовому слідстві вона не надавала таких показів, що ОСОБА_1 на
той час розповідав їй про те, що побив міліціонера. Вона не читала цих показів,
хоча є грамотною та просто підписалась під показами, відібраними в неї
працівником міліції.

Свідки
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні показали, що були присутні в якості
понятих під час складання протоколу пред'явлення предмета для впізнання, коли
ОСОБА_1 указав на один із пред'явлених йому ножів, а свідок ОСОБА_12 також
зазначив, що ОСОБА_1 при цьому сказав, що саме цим ножем він погрожував
потерпілому. Ніякого тиску з боку працівників міліції на ОСОБА_1під час
складання протоколу не було.

Свідок
ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він провадив розслідування по даній
справі. Всі протоколи допиту, очних ставок були прочитані підсудними, та були
їм зрозумілими.

З
протоколу огляду місця події (а.с.3) видно, що на вул. Гирича було виявлено
ніж, а висновком криміналістичної експертизи (а.с.45-48) встановлено, що
вилучений ніж відноситься до групи ножів господарського призначення і не є
холодною зброєю.

Під
час проведення відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_3 показав за
якими обставинами йому були спричинені тілесні ушкодження (а.с. 111-121), а з
висновку судово - медичної експертизи (а.с. 21, 54,142) видно, що у ОСОБА_3
виявлені легкі тілесні ушкодження, у вигляді продовгуватого садна під корочкой
засохлої крові розміром 1 х 0,2 см. на тильній поверхні фалангового п'ясного
суглоба правої кисті, аналогічного характеру садно на задній поверхні лівого
ліктьового суглобу, дві на задній поверхні
правого ліктьового суглобу, округлої форми, діаметром от 0,3 до 0,5 см.,
які могли виникнути коли потерпілий лежав на спині, закриваючи руками обличчя,
а удари ногами наносились з двох сторін.

З
протоколу пред'явлення предметів для впізнання (а.с. 120,121) вбачається, що
ОСОБА_1 впізнав ніж, яким він погрожував потерпілому.

Таким
чином, з врахуванням всіх зібраних по справі та перевірених в судовому
засіданні доказів, вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у скоєнні злочину є
доведеною, а дії їх за ст. 296 ч.4 КК України кваліфіковано вірно, так як
вони, грубо порушили громадський порядок
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, яка виразилась в спричиненні потерпілому ОСОБА_3 легких тілесних
ушкоджень, із застосуванням предмета - ножа господарського призначення
спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та вчинили вказані
дії групою осіб.

При
цьому, суд не може не прийняти до уваги ті обставини, що підсудні неодноразово
змінювали покази, їх показання є суперечливими, а тому суд ставиться до них
критично та розцінює ці покази, як бажання підсудних уникнути відповідальності.

Так,
в залі судового засідання підсудні спочатку показали, що ОСОБА_3 сам
перечепився та впав біля входу в магазин “Селена”, та вони і присутні на
зупинці “Гирича” сміялись над тим, що
трапилось.

Проте,
жодний свідок в залі судового засідання даних обставин не підтвердив, а сам
підсудний ОСОБА_1 пізніше вказав, що вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_3, від чого
той впав на землю.

З
пояснень та показів підсудного ОСОБА_2, (а.с. 9, 83), які були відібрані в
нього у 2001та у 2004 роках, вбачається, що перед подією вони з ОСОБА_1м
вживали спиртне, що ОСОБА_1 під час
того, як він повалив ОСОБА_3 на землю дістав з свого одягу ножа та погрожував
ним потерпілому. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на момент дачі
показів ОСОБА_2 знаходився у розшуку, оговорювати ОСОБА_1у ОСОБА_2а підстав не
було. Таким чином, ствердження ОСОБА_2
про те, що він давав неправдиві покази
слідчому у 2007 році, та оговорив себе для того, щоб той вирішив
питання про пом'якшення покарання є надуманими.

З
протоколу очної ставки (а.с.137) видно, що ОСОБА_2 підтвердив обставини
зазначені потерпілим, та показав, що під час розмови ОСОБА_1 вказуючи на
потерпілого сказав на циганській мові, що той є працівником міліції, та колись
останній за ним “ганявся”. Після цього вони взяли потерпілого за руки та
потягли його за магазин “Селена”. Чи наносились удари ОСОБА_3 він не пам'ятає,
але ОСОБА_1дійсно дістав з одягу ножа та приставив його до горла потерпілого,
та вказаного ножа він потім забрав у ОСОБА_1, сховавши його в рукав своєї
куртки, а потім викинув.

Крім
цього, суд не може не прийняти до уваги, що ОСОБА_1під час складання протоколу
пред'явлення предметів для впізнання, впізнав ніж та пояснив, що саме цим ножем
погрожував потерпілому. Дані обставини підтвердили і свідки ОСОБА_13, ОСОБА_12.

Заперечення
підсудних в тій частині, що покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надані в судовому
засіданні відрізняються від їх показів на досудовому слідстві, в тій частині,
що вони не бачили як підсудні вели ОСОБА_3
силою в сторону скверу, суд з врахуванням показів свідка ОСОБА_5, показів
потерпілого, та показів самого підсудного ОСОБА_2а, які він надавав на
досудовому слідстві, прийняти до уваги не може, та вважає, що ці розбіжності
виникають в результаті того, що з моменту вчинення злочину підсудними, минуло
багато часу, та вони можуть не пам'ятати всіх подій.

У
суду немає підстав не вірити показам ОСОБА_3 в тій частині, що обидва підсудних
наносили йому удари ногами, а потім, під час коли ОСОБА_1дістав з під куртки
ножа та приставив йому до горла, ОСОБА_2 та ОСОБА_1утримували його на землі та
погрожували розправою, так як протягом
розслідування справи, відібрання в нього пояснень, розгляду справи у суді,
останній щодо цих обставин давав послідовні покази, та не змінював їх.

Використовуючи ніж господарського призначення,
який носив з собою в одязі ОСОБА_1 та приставляючи його з погрозами до горла потерпілого, підсудні створили
реальну загрозу спричинення шкоди його здоров'ю спеціально пристосованим для
цього предметом, а тому суд вважає, що є всі підстави для кваліфікації дій
підсудних за ч.4 ст.296 КК України, а враховуючи ті обставини, що ОСОБА_2
утримував потерпілого, погрожував застосуванням ножа в той час, коли ОСОБА_1
приставив ніж до його горла, суд вважає, що вони діяли групою осіб, та ОСОБА_2
також повинен нести відповідальність за ст. 296 ч.4 КК України.

Призначаючи
покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу підсудних, які скоїли злочин в стані алкогольного сп'яніння, що є
обставиною, що обтяжує покарання, що вони мають на утриманні неповнолітніх
дітей, характеризуються посередньо, а також враховуючи роль кожного з них у
скоєнні злочину, суд вважає, що покарання їм необхідно обрати у вигляді
позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 визнати винними за ч.4 ст.296 КК України та призначити їм за цією
статтею покарання

- ОСОБА_1- 4
(чотири) роки позбавлення волі,

- ОСОБА_2- 3 (три) роки 6 (шість)

місяців позбавлення волі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 та ОСОБА_2залишити попередній - тримання під вартою в Київському
слідчому ізоляторі № 13 Державного департаменту з питань виконання покарань.
Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 20 березня 2007 року, а ОСОБА_2з 4
травня 2007 року.

Речовий
доказ по справі - ніж знищити.

Вирок
може бути оскарженим до Апеляційного суду Київської області на протязі 15 діб з
моменту його проголошення, а засудженими в той же строк з моменту вручення їм
копії вироку, шляхом подачі апеляції.

Суддя Литвин
Л.І.