Справа №1-1/2007
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007
року

Ямпільський
районний суд Вінницької області в складі

головуючого
БОДНАРУК М.Ф.

при секретарі ГРОМ Л.М.

з участю
прокурора НАГІРНЯК Б.М.

та
адвокатаОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ямпіль кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки
с. Винокурня Тульчинського району Вінницької області, мешканки АДРЕСА_1молдованки, громадянки України, малограмотної, непрацюючої,
мати-одиначки, маючої на утримані
двоє неповнолітніх дітей, старший син
інвалід ІІ-ї групи, відповідно ст.89 КК України не судимої,

в скоєні
злочинів передбачених ч.2 ст, 190,
353, ч.2, 3
ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_1 в лютому 2003 року, з метою заволодіння чужим майном шляхом
шахрайств, вступила у попередній зговір
з ОСОБА_3разом з якою, для введення в
оману громадян, виготовили фальшиве
посвідчення на ім'я ОСОБА_4- головного інспектора по пенсійному пособію, куди вклеїли фотографію ОСОБА_3 3 метою
реалізації вищевказаного злочинного наміру,
в лютому - березні 2003 року неодноразово приїздили в населені пункти
Томашпільського, Тульчинського, Чернівецького та Ямпільського районів
Вінницької області, де видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення, пред'являючи у деяких випадках фальшиве
посвідчення, під приводом надання
грошової та матеріальної допомоги,
входили в довіру до громадян похилого віку і обманюючи їх таким
чином, змушували останніх добровільно
віддавати їм гроші.

15
лютого 2003р. біля 11 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Вила-Ярузькі Чернівецького району, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_5, 1920 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Чернівецької райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_5їм повірила пред'явили підроблене
посвідчення працівника управління соц.захисту і запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 16 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу та привезуть
продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно частково оплатити і
внести гроші в сумі 360 гривень. ОСОБА_5повірила і добровільно віддала їм 360
гривень, про що ОСОБА_3, для введення в оману, зробила запис у своєму зошиті і запропонувала
ОСОБА_5 поставити свій підпис, що та і
зробила.

15
лютого 2003р., біля 14-ї години підсудна
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3
в с. Вила-Ярузькі Чернівецького району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшла в
домогосподарство потерпілого ОСОБА_6,
1930 року народження. Видаючи себе за представників управління праці та
соціального захисту населення Чернівецької райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким та
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_6 їм
повірив, перевірили його абонентську
книжку по розрахунках за електроенергію і сказали, що надалі він буде безкоштовно користуватись
електроенергією і запевнили, що
наступного дня, тобто 16 лютого 2003
року, йому видадуть

2

грошову допомогу
та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно частково
оплатити і внести гроші в сумі 190 гривень. ОСОБА_6 повірив їм і добровільно
віддав гроші в сумі 100 гривень, так як
більше у нього не було. Взявши гроші,
ОСОБА_3 запропонувала поставити підпис у її зошиті, що він і зробив.

16лютого
2003р. біля 12-ї години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Тростянець Ямпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_7, 1928 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Ямпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_7 їм повірила взяли у неї
абонентську книжку по розрахунках за електроенергію, звідки ОСОБА_3 зробила виписку і удвох
запевнили останню у тім, що наступного
дня, тобто 17 лютого 2003 року, їй та чоловікові видадуть грошову допомогу в
розмірі 750 гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування
потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 350 гривень. ОСОБА_7 повірила
ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 , але не
маючи вказаної суми, добровільно віддала
їм тільки 100 гривень. ОСОБА_3,
отримавши гроші, запропонувала
розписатись у її зошиті.

17лютого
2003р біля 11-ї години, підсудна
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3
в селі Стіна Томашпільського району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшли в
домогосподарство потерпілої ОСОБА_8,
1923 року народження. Видаючи себе за представників управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким та
престарілим громадянам, а щоб
ОСОБА_8 їм повірила пред'явили
підроблене посвідчення працівника управління соц.захисту і запевнили останню у
тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 гривень. Потерпіла ОСОБА_8 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала їм 320 гривень, так як більше у неї не було. Взявши
гроші, ОСОБА_3 дала їй розписатись у
своєму зошиті.

17
лютого 2003р. біля 12-ї години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Нетребівка Томашпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_9, 1930 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації,
яким нібито доручено виконання Указу Президента України про надання
грошової та матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_9
їм повірила пред'явили підроблене посвідчення працівника управління
соц.захисту. ОСОБА_3 переписала з паспорта автобіографічні дані, дала розписатись в зошиті і удвох запевнили
останню у тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 700
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 гривень. Потерпіла ОСОБА_9 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала їм 80 гривень, так як більше у неї не було.

17
лютого 2003р. біля 12-ї години 30 хвилин підсудна ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі
Нетребівка Томашпільського району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшла в
домогосподарство потерпілої ОСОБА_10,
1928 року народження. Видаючи себе за представників управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким та
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_10
їм повірила ОСОБА_3 записала прізвище останньої у зошит та дала їй розписатись, запевнили ОСОБА_10 у тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 250 гривень. ОСОБА_10 повірила ОСОБА_3.
та підсудній ОСОБА_1 і добровільно
віддала їм 100 гривень, так як більше у
неї не було.

17
лютого 2003р. біля 13-ї години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Нетребівка Томашпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_11

3

1926 року
народження. Видаючи себе за представників управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким та
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_11їм
повірила ОСОБА_3 записала у зошит її прізвище та дала розписатись. Запевнивши
останню у тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 1500
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 300 гривень. ОСОБА_11повірила ОСОБА_3
та підсудній ОСОБА_1 , але не маючи
вказаної суми добровільно віддала їм тільки 200 гривень.

17
лютого 2003р. біля 13-ї години 30 хвилин,
підсудна ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_3 в селі Нетребівка Томашпільського району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_12, 1926 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та матеріальної
допомоги одиноким та престарілим громадянам,
а щоб ОСОБА_12 їм повірила, ОСОБА_3 переписала дані з паспорта у зошит та
дала їй розписатись і удвох запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 700
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 гривень. ОСОБА_12 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала їм 350 гривень.

17
лютого 2003р. біля 14-ї години, підсудна
ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3
в селі Яланець Томашпільського району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшла в
домогосподарство потерпілої ОСОБА_13,
1939 року народження. Видаючи себе за представників управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким та
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_13
їм повірила ОСОБА_3 взяла у неї паспорт,
записала дані та дала їй розписатись у зошиті і удвох запевнили останню
у тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 гривень. ОСОБА_13 повірила ОСОБА_3.
та підсудній ОСОБА_1 , але не маючи
вказаної суми добровільно віддала їм тільки 300 гривень.

17
лютого 2003р. біля 14 години ЗО хвилин,
підсудна ОСОБА_1 за попередньою
змовою з ОСОБА_3 в селі Яланець Томашпільського району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_14, 1923 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_14 їм повірила ОСОБА_3 взяла у неї паспорт, записала дані та дала в зошиті розписатись і
удвох запевнили останню у тім, що
наступного дня, тобто 18 лютого 2003
року, їй видадуть грошову допомогу та
привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно частково
оплатити і внести гроші в сумі 380 гривень. ОСОБА_14 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 , і добровільно дала їм хустинку в якій було
700 гривень, щоб вони самі відрахували
необхідну суму. Взявши всі гроші ОСОБА_3 з підсудною ОСОБА_1 швидко вийшли з господарства, сіли в легковий автомобіль і поїхали в
невідомому напрямку.

17
лютого 2003р. біля 16 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Клембівка Ямпільського району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілого ОСОБА_15, 1930 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Ямпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_15 та його дружина їм повірили, пред'явили підроблене посвідчення працівника
управління соц.захисту, зробили виписку
з їх паспортів і запевнили подружжя у тім,
що наступного дня, тобто 18
лютого 2003 року, їм видадуть грошову
допомогу у розмірі 700 гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти
харчування потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 360 гривень.
ОСОБА_15 з дружиною повірили ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддали їм 30 гривень, так як більше не було.

17
лютого 2003р. біля 17 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Клембівка Ямпільського

4

району,
повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_16, 1933 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Ямпільської райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_16 їм повірила взяли у неї паспорт, зробили з нього виписку і запевнили останню у
тім, що наступного дня, тобто 18 лютого 2003р. їй та її матері
видадуть грошову допомогу у розмірі 1500 гривень та привезуть продукти
харчування. Однак продукти харчування потрібно частково оплатити і внести гроші
в сумі 380 гривень. ОСОБА_16 повірила
ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала
їм 200 гривень так як більше у неї не було.

18
лютого 2003р. біля 10 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Рожнятівка Томашпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_17, 1922 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації,
яким нібито доручено виконання Указу Президента України про надання
грошової та матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_17 їм повірила ОСОБА_3 взяла у
неї паспорт, зробила з нього виписку і
удвох запевнили останню у тім, що
наступного дня, тобто 19 лютого 2003
року, їй та чоловікові видадуть грошову
допомогу в розмірі 1500 гривень та привезуть продукти харчування. Однак
продукти харчування потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 380
гривень. ОСОБА_17 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 , але так як у неї не було вказаної суми то
вона добровільно віддала їм тільки 200 грн. ОСОБА_3,
отримавши гроші,
запропонувала ОСОБА_17 розписатись в зошиті.

18
лютого 2003р. біля 11 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Рожнятівка Томашпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_18, 1922 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації,
яким нібито доручено виконання Указу Президента України про надання
грошової та матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_18 їм повірила ОСОБА_3 взяла у неї паспорт, записала дані та дала розписатись в зошиті і
удвох запевнили останню у тім, що
наступного дня, тобто 19 лютого 2003
року, їй видадуть грошову допомогу в
розмірі 750 гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування
потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 380 гривень. ОСОБА_18 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно дала їм коробку в якій було 500
гривень, щоб вони самі відрахували
потрібну суму. Взявши всі гроші ОСОБА_3 з підсудною ОСОБА_1 швидко вийшли з господарства і зникли.

18
лютого 2003р. біля 12 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Рожнятівка Томашпільського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_19, 1924 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської райдержадміністрації,
яким нібито доручено виконання Указу Президента України про надання
грошової та матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_19 їм повірила ОСОБА_3 взяла у неї паспорт, записала дані та дала розписатись в зошиті і
удвох запевнили останню у тім, що наступного
дня, тобто 19 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 380 гривень. ОСОБА_19 повірила ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 але так як у неї не було вказаної суми, то добровільно віддала їм тільки 150 гривень.

18
лютого 2003р. біля 14 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Моївка Чернівецького району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілого ОСОБА_20, 1920 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_20 їм повірив пред'явили йому та
його дружині підроблене посвідчення,
зробили виписки з їх паспортів і запевнили останнього з дружиною у
тім, що наступного дня, тобто 19 лютого 2003 року, їм видадуть грошову допомогу в розмірі 800
гривень та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 386 гривень. ОСОБА_20 повірив ОСОБА_3.
та підсудній ОСОБА_1 , і добровільно
віддав їм гроші в сумі 380 гривень, про
що ОСОБА_3 зробила запис у своему зошиті запропонувавши при цьому останньому
розписатись.

18
лютого 2003р. біля 15 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Моївка Чернівецького району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілого ОСОБА_21, 1927 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким та престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_21 та його дружина їм
повірили, взяли на перевірку паспорта та
військовий білет, зробили з них
виписки, і запевнили у тім, що наступного дня, тобто 19 лютого 2003 року, їм видадуть грошову допомогу в розмірі 1500
гривень на обох та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування
потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 380 гривень. ОСОБА_21 з
дружиною повірили ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1
і добровільно віддали їм гроші в сумі 200 грн. Взявши гроші ОСОБА_3
сказала поставити підпис у її зошиті.

18
лютого 2003р. о 15 годині підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Моївка Чернівецького району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство ОСОБА_21 де в цей час знаходилась їх сусідка
потерпіла ОСОБА_22, 1932 року народження
Видаючи себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Чернівецької райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_22 та подружжя Погоріло їм
повірили взяли у них паспорта,
військовий білет та абонентську книжку по розрахунку за електроенергію, зробили з документів виписки, а ОСОБА_22 сказали, що надалі вона буде користуватись
електроенергією безкоштовно і запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 19 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 190 грн. ОСОБА_22 повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 , позичила у ОСОБА_21
100 гр. і добровільно їх віддала. ОСОБА_3,
отримавши гроші, запропонувала
поставити підпис у її зошиті.

18
лютого 2003р. біля 16 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Сокіл Чернівецького району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_23, 1928 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_23їм повірила взяли у неї
паспорт, зробили з нього виписку і запевнили
останню у тім, що наступного дня, тобто 19 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 грн. ОСОБА_23повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 , але не маючи
вказаної суми, добровільно віддала їм
тільки 200 грн. ОСОБА_3, отримавши
гроші, запропонувала розписатись у її
зошиті.

18
лютого 2003р. біля 16 год.
30 хв. підсудна ОСОБА_1 за
попередньою змовою з ОСОБА_3 в с. Грабовець Чернівецького району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілого ОСОБА_24, 1930 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_24 та його дружина їм повірили
пред'явили підроблене посвідчення працівника управління соц.захисту, взяли у подружжя паспорти, зробили з них виписки і запевнили у тім, що наступного дня, тобто 19 лютого 2003 року, їм видадуть грошову допомогу по 750 грн.
кожному та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 350 грн. ОСОБА_24 та його дружина
повірили ОСОБА_3. з підсудною ОСОБА_1 і
добровільно віддали їм 350 грн. ОСОБА_3 отримавши гроші, запропонувала ОСОБА_24 поставити в її зошиті
свій підпис, що той і зробив.

18
лютого 2003р. біля 17 години 30 хв. підсудна ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі
Яришівка Томашпільського району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшла в
домогосподарство потерпілої ОСОБА_25,

6

1924 року
народження. Видаючи себе за представників управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким і
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_25їм
повірила ОСОБА_3 взяла у неї паспорт,
зробила з нього виписку і удвох запевнили останню у тім, що на слідуючий день, тобто 19 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 800
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 340 грн. ОСОБА_25повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 але так як у неї не
було вказаної суми то вона добровільно віддала їм тільки 30 грн. про що
ОСОБА_3, для вигляду, зробила запис у своєму зошиті.

19 лютого
2003р. біля 12 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Суворовське Тульчинського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_26, 1918 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Тульчинської райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_26 їм повірила взяли у неї на
перевірку пенсійне посвідчення і паспорт,
дані з яких ОСОБА_3 переписала у зошит і запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 20 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 750
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 320 грн. ОСОБА_26 повірила підсудній ОСОБА_26 та ОСОБА_1 і добровільно віддала їм гроші в сумі 520
грн. замість 320 грн., переплутавши
купюри по 100 грн. з купюрами по 50 грн.

19
лютого 2003р. біля 13 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Журавлівка Тульчинського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_27, 1926 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Тульчинської райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_27їм повірила взяли у неї на
перевірку паспорт, дані з якого ОСОБА_3
переписала у свій зошит і запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 20 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 800
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 380 грн. ОСОБА_27повірила ОСОБА_3 та
підсудній ОСОБА_1. і добровільно віддала їм гроші в сумі 380 грн. ОСОБА_3
отримавши гроші, запропонувала поставити
в її зошиті підпис, що ОСОБА_27і зробила.

19
лютого 2003р. біля 14 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Журавлівка Тульчинського
району, повторно, з метою заволодіння чужими грошима, зайшла в домогосподарство потерпілої
ОСОБА_28, 1917 року народження. Видаючи
себе за представників управління праці та соціального захисту населення
Тульчинської райдержадміністрації, яким
нібито доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_28 їм повірила пред'явили
підроблене посвідчення працівника управління соц.захисту і взяли у неї
абонентську книжку по розрахунку за електроенергію, в якій ОСОБА_3 зробила запис на право
безкоштовного користування електроенергією і запевнили останню у тім. що наступного дня, тобто 20 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 800
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування погрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 380 грн. ОСОБА_28 повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала
їм гроші в сумі 380 грн.

27
лютого 2003р. біля 12 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Буша Ямпільського району,
повторно, з метою заволодіння
чужими грошима, зайшла в
домогосподарство потерпілого ОСОБА_29,
1931 року народження. Видаючи себе за представників управління праці та
соціального захисту населення Ямпільської райдержадміністрації, яким нібито доручено виконання Указу
Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким і
престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_29їм
повірив взяли його та дружини паспорта і пенсійні посвідчення, зробили з них виписки і запевнили останнього
у тім, що наступного дня, тобто 28 лютого 2003 року, йому з дружиною видадуть грошову допомогу у
розмірі 700 грн. та привезуть продукти

7

харчування.
Однак продукти харчування потрібно частково оплатити і внести гроші в сумі 200
грн. ОСОБА_29повірив ОСОБА_3. та підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддав їм 100 грн., так як більше не було.

27 лютого
2003р. біля 14 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в селі Буша Ямпільського району, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_30, 1922 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Ямпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_30 їм повірила взяли у неї
паспорт, ОСОБА_3 переписала з нього
дані, запропонувала поставити у її
зошиті свій підпис і удвох запевнили останню у тім, що наступного дня, тобто 28 лютого 2003 року, їй видадуть грошову допомогу в розмірі 800
грн. та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 400 грн. ОСОБА_30 повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала
їм 30 грн., так як більше грошей у неї
не було.

03
березня 2003р. біля 12 години підсудна ОСОБА_1
за попередньою змовою з ОСОБА_3 в місті Ямполі Вінницької області, повторно,
з метою заволодіння чужими грошима,
зайшла в домогосподарство потерпілої ОСОБА_31, 1922 року народження. Видаючи себе за
представників управління праці та соціального захисту населення Ямпільської
райдержадміністрації, яким нібито
доручено виконання Указу Президента України про надання грошової та
матеріальної допомоги одиноким і престарілим громадянам, а щоб ОСОБА_31їм повірила пред'явили
підроблене посвідчення працівника управління соц.захисту, взяли у неї паспорт, ОСОБА_3 зробила виписку, запропонувала ОСОБА_31 поставити підпис у її
зошиті і удвох запевнили останню у тім,
шо наступного дня, тобто 04
березня 2003 року, їй видадуть грошову
допомогу та привезуть продукти харчування. Однак продукти харчування потрібно
частково оплатити і внести гроші в сумі 380 грн. ОСОБА_31 повірила ОСОБА_3. та
підсудній ОСОБА_1 і добровільно віддала
їм два конверти з грошима в яких було 2500 грн. щоб ті взяли потрібну суму.
ОСОБА_3 забрала 2440 грн. і разом з підсудною ОСОБА_1 швидко вийшла з будинку.

Всього
за період з лютого по березень 2003 року ОСОБА_3 та підсудна ОСОБА_1 заволоділи чужими грошима на загальну суму
8950 гривень.

Допитана
в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1. вину в скоєнні даних злочинів визнала
повністю і пояснила, що дійсно в лютому
2003 року вона разом із ОСОБА_3 виготовила фальшиве посвідчення на ім'я
ОСОБА_32- головного інспектора по пенсійному пособію, в яке вклеїла своє фото. Після чого вона
разом з ОСОБА_3 в період лютий-березень 2003 року в селах Чернівецького, Тульчинського, Томашпільського та Ямпільського приходили до
громадян похилого віку додому і видаючи себе за інспекторів Пенсійного
Фонду, яким нібито доручено виконання
Указу Президента України про надання грошової та матеріальної допомоги одиноким
та престарілим громадянам, пред'являли
підроблене посвідчення. Запевняли потерпілих у тім, що наступного дня вони отримають грошову
допомогу та продукти харчування, пільги
по сплаті за використану електроенергію. Пропонували останнім внести гроші на
продукти харчування, брали гроші у
потерпілих у різних сумах, після чого
записували їх прізвища та паспортні дані в зошит, в якому потерпілі ставили свої підписи.
Всього отримали шляхом обману 8950 гривень,
які поділили порівну. У скоєному розкаялася. Просила застосувати до неї
Закон України «Про амністію»

Крім того, вина підсудної в повному об'ємі
підтверджується доказами, зібраними в
ході досудового слідства :

Том І -
заявою потерпілої ОСОБА_31 про злочин (а.с. 10), протоколом огляду місця події від ОЗ.О3.2003
року (а.с. 16), речовими доказами (а.с.
66, 67), протоколами впізнання
потерпілою ОСОБА_31 ОСОБА_3 та ОСОБА_1(а.с. 88, 91), заявою потерпілого ОСОБА_15 про злочин (а.с. 98), протоколом впізнання потерпілим ОСОБА_15 ОСОБА_3 (а.с. 103), заявою потерпілої ОСОБА_16 про злочин (а.с. 108),
протоколами впізнання потерпілою ОСОБА_16 ОСОБА_1
та ОСОБА_3 (а.с. 114, 117),
заявою потерпілої ОСОБА_30 про злочин (а.с. 120),
протоколами впізнання потерпілою ОСОБА_30 по фотографіях ОСОБА_3та
ОСОБА_1 (а.с. 128, 129),
заявою потерпілого ОСОБА_29 про злочин (а.с. 131), протоколами впізнання потерпілим ОСОБА_29 по
фотографіях ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.
141, 142), протоколом огляду документів (а.с. 160), заявою потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 202), протоколом добровільної видачі абонентської
книжки (а.с. 204), висновком
почеркознавчої експертизи (а.с. 266-290);

8

Том 2 - заявою
потерпілої ОСОБА_13 про злочин (а.с. 5),
речовими доказами (а.с. 24,
13), постановою про пред'явлення
осіб для впізнання потерпілій ОСОБА_13 (а.с. 24), заявою потерпілої ОСОБА_11 про злочин (а.с.
30), заявою потерпілої ОСОБА_10 про
злочин (а.с. 37), постановою про
пред'явлення осіб для впізнання потерпілій ОСОБА_10 (а.с. 43), заявою потерпілої ОСОБА_12 про злочин (а.с. 47), заявою потерпілої ОСОБА_9про злочин (а.с.
55), постановою про пред'явлення осіб
для впізнання потерпілій ОСОБА_9 (а.с.
61), заявою потерпілої ОСОБА_14 про злочин (а.с. 65), постановою про пред'явлення осіб для
впізнання потерпілій ОСОБА_14 (а.с. 71),
заявою потерпілої ОСОБА_18 (ас.
76), протоколом впізнання потерпілою
ОСОБА_18 по фото ОСОБА_3 (а.с. 82, 83),
заявою потерпілої ОСОБА_33 про злочин (ах.85), постановою про пред'явлення осіб для
впізнання потерпілій ОСОБА_17 (а.с. 91),
заявою потерпілої ОСОБА_19 про
злочин (а.с. 83), заявою потерпілої
ОСОБА_25 (а.с. 100), заявою потерпілої ОСОБА_8 Про злочин (а.с. 107), протоколами впізнання осіб по фотографіях потерпілою
ОСОБА_8 (а.с. 113, 114,
115, 116), заявою потерпілої ОСОБА_26 про злочин (а.с.
140), заявою потерпілої ОСОБА_34 про
злочин (а.с. 143), заявою ОСОБА_28про злочин (а.с. 148), речовими доказами (а.с. 157, 158,
159), протоколами впізнання осіб
по фотографіях потерпілій ОСОБА_28(а.с. 174,
175), протоколом впізнання осіб
по фотографіям потерпілій ОСОБА_26 (ас.
187), протоколом пред'явлення
осіб для впізнання по фото потерпілій ОСОБА_27(а.с. 192), висновком почеркознавчої експертизи (а.с.
212-218);

Том 3 -
протоколом усної заяви про злочин потерпілого ОСОБА_20(а.с. 2), протоколом впізнання ОСОБА_3 потерпілим
ОСОБА_20.(а.с. 20), протоколом усної
заяви потерпілої ОСОБА_5 про злочин (а.с. 24),
протоколами впізнання ОСОБА_3 Та ОСОБА_1
потерпілою ОСОБА_5 (а.с. 30,
33), протоколом усної заяви
потерпілого ОСОБА_6 (а.с. 37),
протоколами впізнання ОСОБА_3та ОСОБА_1
потерпілим ОСОБА_6 (а.с. 43,
45), речовими доказами (а.с.
49, 52),
протоколом усної заяви потерпілої ОСОБА_22 про злочин (а.с. 55), протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_21
про злочин (а.с. 66), протоколами
впізнання ОСОБА_1 та ОСОБА_3потерпілим
ОСОБА_21 (а.с. 75, 78), протоколом усної заяви потерпілої
ОСОБА_23(а.с. 82), протоколами впізнання
ОСОБА_1 та ОСОБА_3потерпілою
ОСОБА_23(а.с. 88, 90), протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_24
про злочин (а.с. 94), речовими доказами
(а.с. 95, 96, 97),
протоколами впізнання ОСОБА_3та ОСОБА_1 потерпілим ОСОБА_24 (а.с.
104, 106), висновком почеркознавчої експертизи (а.с.
135-139), іншими матеріалами
справи, з якими підсудна повністю згідна
та які ніким не оспорюються, а тому суд
відповідно до ст.299 КПК України, не досліджуючи їх, вважає ці докази правдивими та обгрунтованими
і такими, що підтверджують вину
підсудної у повному обсязі.

Оцінюючи
всі зібрані по справі докази у їх сукупності,
суд знаходить встановленою вину підсудної ОСОБА_1 у скоєних нею злочинах, а її дії кваліфікує: за ст. 190 ч.2,
тобто, заволодіння чужим майном
шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілим; за ст.358 ч.2 КК України, тобто підроблення посвідчення, яке видається установою і надає права, з метою його використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб; за ст.358 ч.3 КК України, тобто використання завідомо підробленого
документа; за ст.353 КК України, тобто самовільне присвоєння владних
повноважень із вчиненням суспільне небезпечних діянь.

При
обранні міри покарання підсудній ОСОБА_1
суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також особу винної, яка раніше притягувалася до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання,
самостійно виховує двоє дітей, і
має на утриманні дитину-інваліда II групи, хворіє,
в скоєному розкаялася та сприяла розкриттю злочину, добровільно відшкодувала заподіяну шкоду
потерпілим.

До
обставин, що обтяжують покарання
підсудній ОСОБА_1 суд відносить скоєння
злочину щодо осіб похилого віку.

До
обставин, що пом'якшують покарання підсудній
ОСОБА_1 суд відносить щире каяття та
сприяння розкриттю злочину, вчинення
злочину в силу збігу важких особистих та сімейних обставин, добровільне відшкодування завданих
збитків, самостійне утримання дитини
інваліда, позитивні характеристики по
місцю проживання.

При
призначенні міри покарання підсудній ОСОБА_1 . суд враховує викладене і також
інтересах дітей, в тому числі дитини
інваліда, яку вона утримує самостійно, суд приходить до висновку про можливість
виправлення та перевиховання підсудної без ізоляції від суспільства, а тому вважає можливим, як виключення в даному конкретному
випадку, призначити їй покарання у
вигляді позбавлення волі та

9

арешту, а в
сукупності до позбавлення волі.

Відповідно ст..1 п. б Закону України «Про амністію»
засудження підлягає звільненню від відбуття призначеного покарання в зв'язку із
амністією, оскільки на її утримання
знаходиться одна неповнолітня дитина та дитина інвалід другою групи і засуджена
просить застосувати до нею амністію.

Керуючись ст. ст.323,
324 КПК України, суд

ПРИЗНАЧИВ:

ОСОБА_1визнати
винною та засудити:

·по ст.190 ч.2 КК України до трьох років
позбавлення волі.

·по ст.353 КК України до п'яти місяців арешту.

·по ст.358 ч2 КК України до одного року
позбавлення волі.

·по ст.358 ч.3 КК України до п'яти місяців
арешту.

На
підставі ст.70, 72 КК України остаточну
міру покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
покаранням, призначити у вигляді трьох
років позбавлення волі.

На
підставі ст. 1 п. б Закону України «Про
амністію» від 19 квітня 2007 року звільнити ОСОБА_1від відбуття призначеного
покарання.

Міру
запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1,
до вступу вироку в законну силу змінити із взяття під варту на підписку
про невиїзд, звільнивши її із під варти
із залу судового засідання.

Речові
докази деякі знищені, а деякі передані
потерпілим при ви несенні вироку за справою ОСОБА_3

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області фотягом 15 діб з
часу його проголошення.