Справа № 11-672/07 р. Головуючий суду
України. Доповідач апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Ржепецького О.П.

суддів:
Дзюби Ф.С, Гулого В.П.

за участю:

прокурора БагіровоїВ.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи
за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Братського районного суду
Миколаївської області від 17 липня 2007 року,
яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Чу Джамбульської
області Казахстану, раніше судимого 17
липня 2003 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення
волі, звільненого 16 липня 2005 року по
відбуттю строку покарання,

засуджено за ч.
1 ст.
263 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь науково-дослідницького
експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області 164
грн. 77 коп. витрат по проведенню судово-хімічної експертизи.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому,
що він 6 травня 2007 року, в лісі
за межами с Камишовате
Новоархангельського району Кіровоградської області, знайшов обріз гладкоствольної рушниці моделі
"Р-32", яка є вогнепальною
зброєю, незаконно зберігав його та носив, факт чого було виявлено співробітниками
міліції 7 травня 2007 року при огляді сумки ОСОБА_1 в с.
Людмиловка Братського району Миколаївської області.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи фактичні обставини та кваліфікацію вчиненого ним, просить вирок суду змінити, застосувавши
ст. 75 КК України призначити
покарання не пов'язане з позбавленням волі. Вказує, що судом при призначенні покарання
невраховано тяжкість злочину та його особу засудженого, не взято до уваги його хворобу на
туберкульоз, позитивну характеристику, наявність постійного місця проживання та
бажання створити сім'ю.

Інших апеляцій
на вирок не надходило.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
залишення апеляції без задоволення, а
вироку без зміни, вивчивши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його було засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтовані сукупністю розглянутих у
судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку. Дії засудженого
за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковані правильно.
Фактичні обставини та кваліфікація скоєного в апеляції засудженим не
оспорюється.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначене у повній відповідності до вимог ст. 65
КК України, з урахуванням тяжкості
злочину (вчинення злочину середньої тяжкості),
даних про особу засудженого, в
тому числі обставин на які є посилання в апеляції. За санкцією ч. 1 ст.
263 КК України призначене покарання є мінімальним.

З огляду
на наведене, а також враховуючи наявність
не погашеної судимості, колегія суддів
вважає неможливим виправлення засудженого без відбування покарання на
підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а вирок Братського районного суду Миколаївської області від 17 липня
2007 р. відносно ОСОБА_1 - без зміни.