Справа № 11 -1086 2007 року Головуючий
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Куліш
УХВАЛА

Іменем України

2007 року жовтня
місяця 17 дня Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді Гладія
С.В.

суддів Томилка
В.П., Кисіля А.М.

секретарі Влох
М.В.

з участю прокурора Гринь
Н.Г.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

потерпіл их ОСОБА_3,
ОСОБА_4

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями
помічника прокурора Київського району м. Полтави, засудженого ОСОБА_2. на вирок
Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2007 року.

Цим вироком: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Полтави, українець,
громадянин України, з вищою технічною освітою, одружений, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей 1998 та 2007 років народження, працює водієм 1111 ОСОБА_5,
зареєстрований, за адресою в АДРЕСА_1, фактично мешкає в АДРЕСА_2, не судимий,
-

засуджений за
ст. 286 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування основного
покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на іспитовий термін 2
роки.

Згідно ст. 76 КК України ОСОБА_2 зобов'язаний повідомляти про зміну місця
проживання та роботи органи кримінально-виконавчої системи, без їх дозволу не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання.

Стягнуто з ОСОБА_2. на користь НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області
97 грн. 57 коп. за проведення автотехнічної експертизи.

Вирішено долю
речових доказів.

Згідно вироку
ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що 05 жовтня 2006 року о 20 год. 00 хв.,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем «PEGEOT Boxer 230»,
державний номер НОМЕР_1, біля буд. №74 по вул. Жовтневій в м. Полтаві, на
нерегульованому пішохідному переході, в порушення п.п. 12.3, 18.1, 18.4 Правил
дорожнього руху, здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в результаті
чого ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а ОСОБА_6
- тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

В апеляції
помічника прокурора Київського району м. Полтави, без оспорення кваліфікації
дій засудженого, ставиться питання про скасування вироку суду в частині
звільнення ОСОБА_2. від призначеного основного покарання з випробуванням, яке
обране без урахування тяжких наслідків вчиненого засудженим злочину, а саме
смерті потерпілого та обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння, з постановлениям
нового вироку та призначенням ОСОБА_2 покарання в межах позиції державного
обвинувача в суді 1-ї інстанції.

Засуджений
ОСОБА_2 в своїй апеляції просить врахувати його щире каяття у вчиненому злочині
та не застосовувати до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права
керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм, що є єдиним
джерелом для відшкодування завданої шкоди потерпілим та для утримання його
сім'ї, в тому числі двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши
доповідача, прокурора Гринь Н.Г. про скасування вироку районного суду та постановления нового з
призначенням засудженому основного покарання у вигляді реального позбавлення
волі, засудженого ОСОБА_2. та в його інтересах адвоката ОСОБА_1, які просять
змінити вирок в частині додаткового покарання і звільнити його від призначеного
основного покарання на підставі ст. 1 п."б" Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року та залишити без задоволення апеляцію
прокурора, потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які згідні із апеляцією прокурора,
перевіривши доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, колегія суддів
вважає, що апеляції помічника прокурора та засудженого ОСОБА_2. не підлягають
до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 365 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин
справи, які не оспорювались і стосовно яких відповідно до вимог частини першої
статті 299 та статті 301-1 КПК України докази не досліджувались, апеляційною
інстанцією не перевіряються.

Дії ОСОБА_2.
судом кваліфіковані за ст. 286 ч. 2 КК України відповідно до пред'явленого
обвинувачення та матеріалів кримінальної справи, як порушення правил безпеки
дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть
одного з потерпілих та заподіяння тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості другому потерпілому.

Колегія суддів
не вбачає підстав для зміни вироку суду в частині призначення ОСОБА_2
додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними
засобами оскільки воно обране з урахуванням обставин вчинення злочину, скоєння
дорожно - транспортної пригоди в простій дорожній обстановці, а

саме наїзд на
потерпілих на пішоходному переході, в стані алкогольного сп'яніння, тяжких
наслідків у вигляді смерті одного із потерпілих, а тому апеляція засудженого
задоволенню не підлягає.

Як вбачається із
матеріалів кримінальної справи ОСОБА_2 має на своєму утриманні неповнолітніх
сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 відносно яких не
позбавлений батьківських прав / а. с. 128, 150 /, а тому, за наявності його
клопотання, відповідно до ст. 1 п. „б" Закону України „Про амністію"
від 19 квітня 2007 року він підлягає звільненню від основного покарання, так як
хоть до нього 12.06.2002 року застосовувалась амністія по попередній
кримінальній справі, однак даний злочин вчинений із необережності, що не
суперечить ст. 7 п. "ж" Закону від 19.04.2007 року.

За таких
обставин, коли ОСОБА_2 підлягає звільненню від будь-якого основного покарання
за амністією, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції
прокурора.

Виходячи з
наведеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів
апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції помічника
прокурора Київського району м. Полтави та засудженого ОСОБА_2. залишити без
задоволення.

Відповідно до
ст. 1 п. „б" Закону Украни „Про амністію" від 19 квітня 2007 року
звільнити ОСОБА_2 від основного покарання призначеного вироком Київського районного
суду м. Полтави від 30 травня 2007 року.

В іншій частині
вирок районного суду стосовно ОСОБА_2. залишити без змін.