№1-42/07
ВИРОК

іменем України

13 лютого 2007 року Обухівський районний суд Київської області

в складі:

Головуючого судді: Соловйової Н.М.

при секретарі: Марушевській В.І.

з участю прокурора: Поліщука О.О.

цивільного позивача: ОСОБА_2. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Обухів кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Обухів, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня
спеціальна, судимого Обухівським райсудом 05 грудня 2002 року по ст. 289 ч.1, 75 КК України до 3
років позбавлення волі, звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком 1 рік, судимого Обухівським райсудом 3 березня 2003 року по ст. 185 ч.2,
185 ч.3, 190 ч.1, 70 ч.4, 96 КК України до 5 років позбавлення волі
з застосування примусового лікування від полінаркоманії, звільнений 04.08.2005 року на підставі Закону України «Про амністію» від 31
травня 2005 року, не одруженого, не працює,
проживає : АДРЕСА_1,-

у злочині, передбаченому ст. 185 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2006 року близько 8 години 30 хвилин ОСОБА_1 раніше судимий за крадіжки
чужого майна, перебуваючи в приміщенні дачного будинку АДРЕСА_2 і належить ОСОБА_3, таємно
викрав мобільний телефон «Сіменс СХ 70» вартістю 600 гривень, картку поповнення рахунку на 25 гривень мобільного оператора
«Лайф», 10 гривень грошей та 50 доларів США, що відповідно курсу НБУ до гривні станом на 15.11.2006
року становить 252 гривні 50 копійок, завдавши
потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 887 гривень 50 копійок.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе в інкримінованому злочині визнав, показав, що
15 листопада 2006 року близько 2 години ночі він
зайшов до «Центру розваг», що знаходиться в м. Обухів біля «Ранкового ринку». Там він познайомився з ОСОБА_4, який запропонував йому поїхати до нього на дачу в с Красне. Він погодився. На автомобілі ОСОБА_4 вони
приїхали на дачу останнього, де розпивали горілку, розмовляли до 5 години ранку, потім полягали спати. Близько 8 години 30
хвилин він прокинувся, почав збиратись додому, ОСОБА_4 ще спав.
У нього не було грошей, щоб доїхати додому, тому він викрав із кишень куртки
потерпілого 10 гривень, 50 доларів США, та мобільний телефон «Сіменс», який
лежав на столі. На таксі він приїхав до дому, обміняв долари на гривні, потім пішов до знайомого ОСОБА_5 і попросив здати викрадений телефон
в ломбард, що той і зробив. Отримані 180 гривень він
витратив на власні потреби. Цивільний позов ломбарду в сумі 307 гривень 48
копійок визнав, вважає, що відшкодовувати шкоду по договору повинен

2

він, а не ОСОБА_5. Не відшкодовану матеріальну шкоду потерпілому також визнав в
повному обсязі з врахунком повернутого телефону ОСОБА_3.

Відповідно до ст.299 ч.3 КПК України, суд обмежив дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного та даних,
які характеризують особу підсудного, оскільки ці обставини справи ніким не оспорюються і не викликають сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій.

Постановою слідчого від 25 грудня 2006 року (а.с.45) матеріали щодо
крадіжки 400 доларів та 40 гривень у ОСОБА_4. виділені в окреме провадження.

Як видно із постанови слідчого від 19.12.2006 року (а. с. 39) відносно ОСОБА_5 по ст.198 ч.1 КК України відмовлено в
порушенні кримінальної справи в зв»язку з відсутністю в його діях складу
злочину.

Дії підсудного правильно кваліфіковані по ст. 185 ч.2 КК України, як
крадіжка чужого майна, що вчинена повторно.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Як пом»якшуючи обставини, суд враховує щире каяття ОСОБА_1, сприяння розкриттю злочину, і находить
необхідним призначити підсудному покарання у виді позбавлення
волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання ОСОБА_1 суд не знаходить, оскільки
вважає, що без ізоляції від суспільства не можливе його виправлення і
перевиховання, припинення ним злочинної діяльності.

Цивільний позов ОСОБА_4. в частині відшкодування матеріальної шкоди
підлягає задоволенню в сумі 287 гривень 50
копійок - в розмірі дійсної спричиненої шкоди (887,50 -600, вартість повернутого телефону). Що стосується інших вимог, то
потерпілий в суд не з»явився і не довів їх.

Позов ПТ «Діла Ломбард» підставний і підлягає задоволенню в сумі 307
гривень 48 копійок.

По висновку судово- наркологічної експертизи ОСОБА_1 страждає на полі наркоманію, примусове лікування до засудженого не може
бути застосовано, оскільки примусове лікування відповідно до
ст. 96 КК України застосовується до осіб, які мають хворобу, що становить безпеку для інших осіб, наркоманія до цих хвороб не
належить .

Керуючись ст.323, 324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК
України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

Строк покарання засудженому рахувати з 13 лютого 2007 року.

Міру запобіжного заходу змінити до вступу вироку в законну силу з підписки
про невиїзд на тримання під вартою в слідчому ізоляторі № 13 УДДУПВП в м. Києві
та Київській області.

3

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ПТ «Діла Ломбард» в відшкодування
матеріальної шкоди 307 гривень 48 копійок, на користь ОСОБА_4 в відшкодування матеріальної шкоди 287 гривень 50
копійок.

Речовий доказ по справі, мобільний телефон, залишити у потерпілого ОСОБА_4.

На вирок може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку, в апеляційний суд Київської
області через Обухівський районний суд.