Справа №11a-894/2007 p. Головуючий
у 1 інстанції: Головатий В Я
Категорія ч. 1 ст. 115 КК У країни Доповідач: Вовк А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"листопада
2007 року Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Макойди З.М.,

суддів Вовка АС,
Галина В.П., з участю
прокурора Білінської Н.Й.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляцією
потерпілого ОСОБА_2. на вирок
Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2007 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
базовою вищою освітою, невійськовозобов'язаного, неодруженого, який має неповнолітнього сина 2004
року народження, раніше не судимого, засуджено за ч.1 ст.115 КК України на 12
років позбавлення волі.

Строк відбування
покарання ОСОБА_1 обчислюється з 27
серпня 2006 року.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_1. залишено без зміни - взяття під варту.

Задоволено
цивільний позов потерпілого ОСОБА_2.
повністю про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4.833гривень, частково
моральної шкоди в сумі 10.000 гривень.

Вирішено питання
з речовими доказами.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_1. визнано винним та засуджено за те, що він 26 серпня 2006 року в
період часу між 19-21 год.,
на території профілакторію "Чайка" по вул. Дем'янській в м. Львові,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час суперечки, яка виникла
через вилиту потерпілим саморобну горілку, умисно з метою вбивства наніс
потерпілому ОСОБА_3 удар цеглою по голові, чим заподіяв легкі тілесні
ушкодження, та розкладним ножем, який дістав з кишені джинсів, - 88
колото-різаних і різаних ран шиї, грудної клітки, спини і живота з численними
пошкодженнями внутрішніх органів, у зв'язку з чим розвинулась гостра кровотеча,
внаслідок чого і настала смерть потерпілого.

В своїй апеляції
потерпілий ОСОБА_2 просить
вирок Сихівського районного суду м. Львова від 06 серпня 2007 року відносно
ОСОБА_1. за ч. 1 ст. 115 КК України скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування для перекваліфікації дій.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора про незадоволення апеляції, вивчивши матеріали
кримінальної справи, дослідивши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція не підлягає до задоволення.

Як видно з
матеріалів справи, її обставини досить повно, об'єктивно, всебічно розглянуті і
вина ОСОБА_1. в скоєнні вказаного злочину, всупереч доводам апелянта, повністю
доведена показами свідків, висновками судово-медичних, імунологічної,
цитологічної та інших експертиз, допитом експерта, протоколами огляду місця
скоєння злочину, іншими доказами по справі і дії засудженого правильно
кваліфіковані.

Крім того,
ОСОБА_1 при пред'явленні йому обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченому
ст.115 ч.1 КК України визнавав свою вину в скоєнні даного злочину, давав покази
під час судового слідства щодо скоєного ним, пояснивши, що між ним та загиблим
після спільного вживання алкогольних напоїв, коли вони залишились тільки вдвох,
виник конфлікт і потерпілий першим вдарив його, а він вже в відповідь вдарив ОСОБА_3 та в лежачому
положенні, обороняючись від нього, наніс декілька ударів ножем і більше нічого
не пам'ятає.

При вказаних
обставинах, оскільки не здобуто даних, що засуджений, позбавляючи життя
потерпілого, усвідомлював про завдання ним особливих фізичних, психічних чи
моральних страждань суд 1 інстанції, правильно дійшов до висновку, що
засуджений не вчинив злочин з особливою жорстокістю.

Як видно з
висновку судово-медичного експерта, у засудженого виявлені тілесні ушкодження,
які могли утворитись при обставинах, які вказав засуджений.

Призначаючи
ОСОБА_1 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, обставини, які пом'якшують та обтяжують покарання.

Доводи апелянта відносно викрадення засудженим речей загиблого
перевірялись органами досудового слідства і в суді, по ньому прийнято належне
рішення, відповідно до якого не встановлено викрадення засудженим речей
потерпілого.

Що ж стосується
доводів апелянта про те, що засуджений вчинив злочин з хуліганських мотивів, то
зібраними по справі доказами встановлено, що це сталось із-за вищеописаного
конфлікта між засудженим та потерпілим по особистим підставам, тому в цій
частині доводи апелянта не можуть бути задоволені.

Доводи апелянта
щодо дати народження сина засудженого підлягають задоволенню, оскільки в вироці
допущена помилка і треба вважати, згідно даних свідоцтва про народження
НОМЕР_1, що він народився 13.09.2004 року

.В зв'язку з
викладеним, колегія суддів вважає, що покарання засудженому призначено у
відповідності до вимог ст. ст. 65,67,66 КК України, є необхідне та достатнє для
його виправлення та попередження нових злочинів і не вбачає підстав для зміни
міри покарання та перекваліфікації його дій.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

вирок
Сихівського районного суду м. Львова від 6 серпня 2007 року відносно ОСОБА_1
залишити без змін, а апеляцію потерпілого ОСОБА_2.
без задоволення.

Ухвала
виготовлена в єдиному екземплярі в нарадчій кімнаті.