УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Донецької області у
складі:

головуючого судді:
Гєрцика Р.В.

суддів
Огурецького В.П., Смірнової В.В.

за участю прокурора
Саєнка М.М.

засудженого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Апеляційного суду Донецької області
кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на постанову
Микитівського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 09
серпня 2013 року, якою апеляцію
засудженого

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Горлівки Донецької області,
громадянина України, судимого 20
листопада 2006 року Красноліманським
міським судом Донецької області за ч.3
ст.185 КК України до трьох років
позбавлення волі, постановою
Торезького міського суду Донецької
області від 03 жовтня 2008 року звільнений
умовно-достроково на десять місяців
п'ять днів, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

на вирок Микитівського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 09
липня 2013 року визнано такою що не
підлягає розгляду.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Микитівського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 09
липня 2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1
ст.121 КК України до покарання у вигляді
шести років позбавлення волі.

6 серпня 2013 року до Микитівського
районного суду м.Горлівки Донецької
області надійшла апеляція засудженого
ОСОБА_1 на зазначений вирок з пропуском
строку на його апеляційне оскарження,
передбаченого ст.349 КПК України (1960
року), без клопотанням про його
відновлення.

Постановою Микитівського районного
суду м.Горлівки Донецької області від 09
серпня 2013 року апеляцію засудженого
ОСОБА_1 на вирок Микитівського
районного суду м.Горлівки Донецької
області від 09 липня 2013 року визнано
такою, що не підлягає розгляду,
відповідно до ч.1 ст.353 КПК України (1960
року).

В апеляції на зазначену постанову суду
першої інстанції за її змістом
засуджений ОСОБА_1 просить її
скасувати, а його апеляцію на вирок
місцевого суду визнати такою, що
підлягає розгляду. Посилається на те,
що судом першої інстанції було
порушено вимоги
кримінально-процесуального закону.
Вважає, що строки апеляційного
оскарження вироку ним не було
пропущено, оскільки суду необхідно
було їх обчислювати відповідно до
положень КПК України 2012 року, який діяв
на час подання апеляції.

Заслухавши доповідача, засудженого на
підтримання апеляції, думку прокурора
про необґрунтованість апеляції та
законність судового рішення,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає
задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи щодо ОСОБА_1,
судовий розгляд цієї справи відбувався
в порядку, передбаченому КПК України
(1960 року), що відповідає вимогам п.11
Перехідних положень КПК України (2012
року).

Згідно з п.п.13,15 Перехідних положень КПК
України (2012 року) судові рішення, які
ухвалені судом першої інстанції і не
набрали законної сили на день набрання
чинності цим Кодексом, можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку та
строки, що діяли до набрання чинності
цим Кодексом, апеляційні і касаційні
скарги, заяви про перегляд судових
рішень Верховним Судом України у
кримінальних справах, які були
розглянуті до набрання чинності цим
Кодексом, або у справах, розгляд яких не
завершено з набрання чинності цим
Кодексом, подаються і розглядаються у
порядку, що діяв до набрання чинності
цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.353 КПК України (1960
року) у разі подання апеляції з
пропуском встановленого ст.349 цього
Кодексу строку і при відсутності
клопотання про його відновлення
апеляція постановою головуючого
визнається такою, що не підлягає
розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи,
апеляцію на вирок суду було подано
засудженим ОСОБА_1 з пропуском
зазначеного строку та без клопотання
про його відновлення.

За таких обставин, суд першої інстанції
правомірно визнав апеляцію
засудженого ОСОБА_1 такою, що не
підлягає розгляду.

Що стосується доводів апелянта, щодо
необхідності застосування норм КПК
України (2012 року) при обчисленні
строків на подання апеляційної скарги,
то вони не є слушними, оскільки
останній не вірно тлумачить норми
процесуального закону, який підлягає
застосуванню в даній правовій
ситуації.

Постанова суду першої інстанції є
законною і обгрунтованою, відповідає
вимогам ст.353 КПК України (1960 року),
п.п.13,15 Перехідних положень КПК України
(2012 року).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.365,366 КПК України (1960 року), п.15
Перехідних положень КПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Микитівського районного
суду м.Горлівки Донецької області від 09
серпня 2013 року, якою апеляцію
засудженого ОСОБА_1 на вирок
Микитівського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 09
липня 2013 року щодо ОСОБА_1 визнано такою
що не підлягає задоволенню,- залишити
без змін.

Судді