Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянувши в судовому засіданні 18
вересня 2008 року у м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора на вирок апеляційного суду Житомирської області від 26 травня 2008
року щодо ОСОБА_1 та інших,
в с т а н о в и л а:
вироком

ОСОБА_1,

1979 року народження,

в силу ст. 89 КК України не судимий, -

- засуджений за п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі.

Цим
же вироком засуджені ОСОБА_2 і ОСОБА_3, касаційне подання щодо яких не
приноситься.

ОСОБА_1
визнаний винним у вчиненні злочинів за таких обставин.

3
вересня 2007 року близько 21 години у будинку № 13 по вулиці Лісовій у с. Лісна
Рудня Романівського району Житомирської області ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом з
мешканцями цього будинку ОСОБА_2та ОСОБА_4 розпивали спиртні напої.

В
процесі пиятики між ОСОБА_2та його співмешканкою ОСОБА_4 на ґрунті особистих
неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої Весельський вирішив вбити
ОСОБА_4.

З
метою вбивства Весельський у будинку став наносити ОСОБА_4 чисельні удари
руками в область голови та тулубу, після чого виштовхнув ОСОБА_4 у сіни, де
продовжував наносити удари руками, ногами, віником у різні частини тіла, в тому
числі - у голову та грудну клітку.

Виштовхавши
ОСОБА_4 у веранду, Весельський з метою вбивства продовжив наносити ОСОБА_4
удари в голову, грудну клітину та інші частини тіла, спричинивши потерпілій
ушкодження, від яких вона втратила свідомість.

Вважаючи,
що ОСОБА_4 мертва, Весельський сказав ОСОБА_1 та ОСОБА_3, що він вбив ОСОБА_4 і
попросив їх винести тіло ОСОБА_4 з господарства і вивезти на автомобілі
ІЖ-2125, яким користувався ОСОБА_1, за межі с. Лісна Рудня і заховати у лісі.

ОСОБА_1
і ОСОБА_3, переконавшись, що ОСОБА_4 не подає ознак життя, погодилися.

Близько
22 години ОСОБА_1, Весельський і ОСОБА_3, вважаючи, що ОСОБА_4 мертва, винесли
її тіло і погрузили у багажник автомобіля.

Після
цього ОСОБА_1 поїхав автомобілем у напрямку м. Житомира і близько 23 години
заїхав на сміттєзвалище неподалік с. Годиха Романівського району, щоб заховати
тіло ОСОБА_4, яка перебувала без свідомості.

В
інтервалі між 23 год. 3 вересня і 2 год. 4 вересня 2007 року ОСОБА_1 з метою
приховання особливо тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_2- замаху на умисне
вбивство ОСОБА_4, у невстановленому місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний
характер своїх дій, викруткою, умисно, з великою силою прикладання наніс три
удари у місце розташування життєво-важливих органів - у грудну клітину,
спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення
грудної клітини з пошкодженням легені, крововиливів навколо ран у м'які тканини
і лівої легені.

Продовжуючи
злочинні дії, направлені на приховування особливо тяжкого злочину, вчиненого
ОСОБА_2, ОСОБА_1 ножем умисно розрізав на тілі ОСОБА_4 тканину в ділянці
стегна, верхньої половини грудної клітини і плеча по передній поверхні, умисно
відрізав кисть лівої руки та розрізав промежину.

Після
цього в області промежини, застосовуючи фізичну силу, ОСОБА_1 рукою вирвав
кишківник та запхнув в утворений отвір одяг потерпілої, який облив бензином та підпалив
з метою приховати інший злочин.

Смерть
ОСОБА_4 наступила внаслідок проникаючого поранення грудної клітини з
пошкодженням легені.

У
касаційному поданні прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді,
вважає, що при постановленні вироку судом порушені вимоги ст. 334 КПК України,
оскільки суд визнав формою вини при вчиненні ОСОБА_1 вбивства ОСОБА_4 прямий
умисел, незважаючи на те, що державний обвинувач змінив у суді обвинувачення,
згідно якого суб'єктивна сторона вчиненого ОСОБА_1 злочину була сформульована у
виді непрямого умислу.

При
цьому суд не мотивував у вироку, чому позиція державного обвинувача з цього
приводу є неприйнятною.

Крім
того, на думку прокурора, ОСОБА_1 призначено м'яке покарання без належного
урахування обтяжуючих покарання обставин та даних про особу засудженого.

Прокурор
просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Касаційне
подання щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не принесене.

Заслухавши
доповідь судді, виступ прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню.

Згідно
зі ст. 334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна
містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням
місця, часу, способу вчинення злочину, форми вини, його мотивів.

У
цій частині вироку потрібно викласти весь обсяг обвинувачення, визнаного
доведеним, а також докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

Ці
вимоги закону судом не дотримані.

Аналізуючи
мотивувальну частину вироку, колегія суддів вважає, що висновки суду щодо
мотивів вчиненого злочину і форми вини ОСОБА_1 є непереконливі і суперечать
фактично встановленим обставинам.

Зокрема,
суд визнав доведеним, що після нанесення ОСОБА_2побоїв потерпілій ОСОБА_4 всі
троє - Весельський, ОСОБА_3 і ОСОБА_1 були впевнені, що потерпіла мертва, у
зв'язку з чим винесли її тіло і завантажили в автомобіль.

За
показаннями ОСОБА_1, щоб переконатися у смерті потерпілої, він перевірив її
пульс і дихання. Це ж підтвердили і Весельський та ОСОБА_3.

У
той же час формулюючи обвинувачення ОСОБА_1 в умисному вбивстві ОСОБА_4, суд
встановив, що це вбивство ОСОБА_1 вчинив з метою приховання особливо тяжкого
злочину - замаху на умисне вбивство ОСОБА_4, яке, як випливає з фабули обвинувачення,
він вчинив з прямим умислом.

В
той же час, в обґрунтування винності ОСОБА_1 суд послався на ті його показання,
з яких випливає, що ОСОБА_4 не приходила до свідомості і він вважав, що вона мертва, а перш ніж
викинути тіло ОСОБА_4 на сміттєзвалище наносив їй удари викруткою в ліву
половину грудної клітини.

Крім
того, суд досліджував показання ОСОБА_1, дані на досудовому слідстві в якості
підозрюваного та при відтворенні обстановки і обставин події, в яких він,
визнаючи обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій показав, що на
нього найшла якась лють, звірство.

Ці показання покладені у вироку в обґрунтування винності ОСОБА_1.

В той же час поза увагою суду залишились показання ОСОБА_1 в судовому
засіданні 28 лютого 2008 року, що по дорозі на сміттєзвалище між селами
Межирічки та Лісна Рудня на нього напала ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль
перекинувся.

При цьому ОСОБА_1, визнаючи себе винним, заявив, що про подальші події йому
соромно говорити.

З його ж показань у судовому засіданні вбачається, що Весельський просив
допомогти позбутися тіла ОСОБА_4, оскільки, можливо, він вбив дружину.

Зазначеним показанням у вироку не дано ніякої оцінки.

З постанови про пред'явлення обвинувачення та з обвинувального висновку
вбачається, що ОСОБА_1, знаходячись на сміттєзвалищі, побачив, що ОСОБА_4
отямилась і прийшла до свідомості, а тому, усвідомлюючи, що вона може
звернутися до правоохоронних органів про притягнення його та ОСОБА_2 до
кримінальної відповідальності - з метою приховання особливо тяжкого злочину,
вчиненого ОСОБА_2- замаху на умисне вбивство ОСОБА_4, вирішив умисно вбити її.

Змінюючи обвинувачення, прокурор, як на фактичні обставини справи послався
на те, що внаслідок аварії, яка сталася, потерпіла впала на нього.

Таким
чином, на думку прокурора, в даному випадку мала місце помилка ОСОБА_1 щодо
фактичних обставин вчиненого злочину, яка не виключає умисної вини, але впливає
на форму умислу.

У
зв'язку з цим прокурор у постанові про зміну обвинувачення вказав, що ОСОБА_1
вчинив умисне вбивство з непрямим умислом, зазначивши, що він усвідомлював
суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав можливість, хоча і не
бажав настання смерті ОСОБА_4, наносячи викруткою удари з великою силою
прикладання у життєво важливі органи.

В
той же час суд, сформулював обвинувачення таким чином, що будучи впевненим у
тому, що ОСОБА_4 мертва, він вчинив її вбивство з прямим умислом.

Крім
того, призначаючи покарання ОСОБА_1, суд як на пом'якшуючу покарання обставину
послався на дані, які негативно характеризують особу потерпілої, хоча дана
обставина не знаходиться у причинному зв'язку з діями ОСОБА_1, а отже, такий
висновок суду суперечить нормам моралі, оскільки заперечує загальнолюдську
цінність - життя.

При
новому розгляді справи суду належить всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі
обставини злочину, вчиненого ОСОБА_1, і постановити вирок, який би відповідав
вимогам ст. ст. 323, 324 КПК України.

Керуючись
ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційне
подання прокурора задовольнити.

Вирок
судової колегії в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області
від 26 травня 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

С у д д і:

Верещак В.М. Гошовська
Т.В. Жук В.Г.