справа 1 - 52 / 2008
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2008 року.

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі головуючої судді
Кушнір Н.В.

при
секретарі
Данчук Л.А.

з
участю потерпілого
ОСОБА_1.

його
представника адвоката ОСОБА_2.

педагога ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівному кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Завизів Острозького району Рівненської області,
українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 Острозького району
Рівненської області, фактично проживаючого по АДРЕСА_2 в м.Рівному, з повною
середньою освітою, працюючого водієм «Рівнеенерго», розлученого, на утриманні
одна неповнолітня дитина - донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4., раніше не судимого

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
смт.Атасу Джезказганської області Казахстан, українця, громадянина України,
проживаючого по АДРЕСА_3 в м.Рівному, з повною середньою освітою, працюючого
електромонтером, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина - син
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого

у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

в с т а н о в и в:

23
вересня 2007 року близько 22 години 10 год. поблизу будинку потерпілого, що по
АДРЕСА_4 Рівненської області на ґрунті особистих неприязних відносин під час
сварки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 групою осіб, діючи як співвиконавці, умисно нанесли
ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу з осадженням на слизовій
оболонці верхньої губи зліва та забою правого плечового суглобу, які
відносяться до легких тілесних ушкоджень, при чому ОСОБА_4. вдарив потерпілого
кастетом в обличчя, а ОСОБА_5. заломив праву руку за спину.

Підсудний ОСОБА_5. в
судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав.

По суті
справи показав, що в цей день він на прохання ОСОБА_8 разом з ОСОБА_4 та водієм
поїхали в с.Понебель забрати її сина в кафе, де в той момент відпочивали. В цей
день вони були в стані легкого алкогольного сп»яніння. Забравши ОСОБА_9, вони
вже майже приїхали в м.Рівне, але в цей момент на телефон сина зателефонувала
ОСОБА_8, яка повідомила, що її чоловік б»є посуд в їх будинку і попрохала, щоб
вони завезли його до його батьків. Вони зразу ж приїхали в с.Понебель, під руки
забрали ОСОБА_10 та, посадивши його а авто, завезли до його батьків. Ні вдома,
ні під час руху в автомобілі ніхто ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не наносив. По
приїзді до його батьків на подвір»ї він спокійно розмовляв з ОСОБА_10 та його
матір»ю, але потім вийшов потерпілий і почав на них кричати та виганяти їх з
подвір»я, і тоді вони пішли, сіли в авто та поїхали в м.Рівне в кафе, де
відпочивали.

Підсудний ОСОБА_4. в
судовому засіданні свою вину у скоєному не визнав та дав аналогічні показання.

Не дивлячись на невизнання підсудними своєї вини, оцінюючи зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних у скоєному повністю
доведена.

Як показав свідок ОСОБА_9 - внук
потерпілого, у вказаний час він дійсно разом з підсудним привезли батька, який
був в стані алкогольного сп»яніння, на прохання матері до його батьків. Він був
присутній при даному конфлікті, бачив штовханину між учасниками, але хто і кому
наносив тілесні ушкодження, сказати не може.

Разом з тим, потерпілий ОСОБА_1.
показав, що 23 вересня 2007 року біля 22 год. 10 хв.
знаходився по місцю свого проживання в будинку
АДРЕСА_4 Рівненської області, де спав. Його розбудив онук ОСОБА_9, який
проживає зі своїми батьками в с.Понебель
Рівненського району. Він сказав, що його батько, а саме син потерпілого
ОСОБА_10 викинув продукти з холодильника і тому він на прохання своєї
матері привіз свого батька до них. Поки потерпілий одягався, на подвір"я вийшла його дружина ОСОБА_11 і запитала: «Хто
це приїхав?» В цей час на їх подвір"я
зайшли раніше незнайомі їм підсудні ОСОБА_4. та ОСОБА_5., які під руки вели їх сина ОСОБА_10 і на запитання дружини
потерпілого відповіли, що вони є
друзями їх невістки ОСОБА_8- дружини ОСОБА_10. Після того, як потерпілий одягнувся
і почав входити з кімнати, почув через відриті двері на веранді слова його дружини: „Що Ви робите?". Коли вийшов, то
побачив, що ОСОБА_5. притис його сина ОСОБА_10 за горло до стіни веранди зі
словами « Якщо ти з'явишся до хати в с.Понебель, то тобі буде гроб».
Потерпілий кинувся між ними, розборонив їх і почав вимагати, щоб підсудні
негайно покинули подвір"я. Його син був дуже легко одягнутий, без взуття,
і в одних шкарпетках, обличчя в крові. Коли
розборонив сина та ОСОБА_5, то до них підскочив
ОСОБА_4., в руці якого був кастет, він розмахнувся і вдарив потерпілого
кастетом в обличчя, однак він встиг відхилитися , чим пом"якшив удар. Від
удару ОСОБА_4 кастетом, в потерпілого була розбита губа і ніс. В цей час
ОСОБА_5. заломив йому праву руку за спину і вдарив кулаком в область печінки та в голову. Після удару ОСОБА_4
кастетом, він крикнув, що в нього
кастет, після чого ОСОБА_5 крикнув ОСОБА_4 : „Що ти зробив?". Після цього обидва вибігли з подвір"я до
автомобіля, на якому приїхали та який був на вулиці за 50 метрів від їх будинку. В цей час його дружина побігла за
підсудними подивитись номер їхнього автомобіля. Однак, коли вона
підбігла, то ОСОБА_5 замахнувся на неї рукою, але їх онук ОСОБА_9, який під час цих подій знаходився біля автомобіля, заборонив
йому бити бабу - дружину потерпілого

Після того, як автомобіль від"їхав, дружина
потерпілого покликала їх доньку ОСОБА_12, яка в цей час була в сусідів на
весіллі. Дочка викликала працівників міліції
та швидку допомогу. Потерпілому та його сину ОСОБА_10 була надана перша медична
допомога та було рекомендовано
вранці звернутись до лікарні. Наступного дня вони поїхали в Рівненську районну
центральну лікарню в с.Клевань, де пройшли медичне обстеження. Після
обстеження, травматолог повідомив міліцію про даний випадок. Ввечері того ж дня до потерпілого додому приїхали дільничий
інспектор зі своїм помічником і відібрали
в них пояснення, дали направлення на
судове медичне дослідження, яке він пройшов.

Після побиття стан його здоров"я погіршився, у нього
до цього часу болить правий плечовий суглоб,
часто болить голова, запаморочення,
постійно підвищений очний тиск.

Очевидець
події - свідок ОСОБА_11. - дружина потерпілого повністю підтвердила показання
чоловіка по суті справи.

Згідно
показань свідка ОСОБА_10. - сина потерпілого у нього з своїм сином у день
даного конфлікту виникла сварка, оскільки він не дозволяв тому їхати в ніч
відпочивати, але той його не послухав і поїхав з підсудними до своєї матері, а
його колишньої дружини, яка сама прислала підсудних на автомобілі, щоб вони
забрали їх сина в кафе. Тоді він зайшов в кухню, побачив, що в холодильнику вже
аж запліснявів борщ і пожовкло сало і викинув ці продукти, а сам пішов на
вулицю палити. Даний інцендент бачила його бувша теща і, напевне,
зателефонувала своїй доньці, бо майже зразу ж приїхали підсудні, заломили руки,
вкинули в авто і босого повезли до його батьків. Підсудні всю дорогу його били,
погрожували фізичною розправою. По приїзду додому ОСОБА_5 витяг його з авто,
притис до стіни і, погрожуючи вбивством, заборонив з»являтися додому в
с.Понебель.

В цей
момент вийшов його батько і почав виганяти підсудних з свого подвір»я, але вони
не хотіли виходити і почали бити батька. Після цього з хати вибігла його мати,
яка почала кликати на допомогу і тоді підсудні сіли в авто та поїхали.
Підсудних раніше він не бачив, але знає, що це знайомі його колишньої дружини.

Як
показав свідок ОСОБА_9. - син потерпілого, зразу ж після конфлікту він бачив на
обличчі батька тілесні ушкодження, які він, з його слів, отримав від підсудних.
Через декілька днів після конфлікту племінник, який був присутній при
конфлікті, його повідомив, що потерпілого побили кастетом, а при підсудних в
той момент були наручники.

Допитана
в якості свідка донька потерпілого ОСОБА_13. показала, що під час конфлікту
була у сусідів на весіллі, де її повідомила мати про побиття батька підсудними.
Вона зразу з односельчанами прибігла додому, викликала «Швидку допомогу» та
міліцію, бо батько був побитий, на обличчі кров та вивернута рука.

Аналогічні
показання дали свідки ОСОБА_14. та ОСОБА_15, які додатково показали, що
у потерпілого була розбита спухла верхня губа, кров біля носа та сильно боліла
скручена рука. ОСОБА_10 також був сильно побитий.

Актом
судово-медичного обстеження № 2274 від 25 вересня 2007 року підтверджено наявність
тілесних ушкоджень у потерпілого у вигляді крововиливу з осадженням на слизовій
оболонці верхньої губи зліва та забою правого плечового суглобу, які
відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження
спричинені травматичними діями твердих тупих предметів, могли виникнути у
вказаний в обставинах термін. Як пояснив потерпілий експерту, 23 вересня 07
близько 22 год. на подвір»ї незнайомі били металевим предметом / кастетом /,
викручували праву руку.

У
медичній картці амбулаторного хворого на ім»я потерпілого зафіксовані звернення
його 24 вересня 2007 року за медичною допомогою до лікаря - травматолога зі
скаргами на забій правого плечового суглобу, забійної рани верхньої губи,
оглядався з приводу отриманих пошкоджень терапевтом, окулістом, невропатологом,
лором, виставлені відповідні діагнози та призначене лікування.

Згідно
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи по факту нанесення
тілесних ушкоджень потерпілому відносно підсудних було відмовлено за ст.296 КК
України та ОСОБА_5. притягнуто до
адміністративної відповідальності за ст.173 КпАП України за те, що він
23.09.2007 року близько 22 години 00 год. на вул.Пушкіна в с.Рогачів
Рівненського району Рівненської області образливо чіплявся до громадян,
брутально лявся, на неодноразові зауваження стороніх громадян не реагував, чим
порушував громадський порядок та спокій громадян. Згідно даної постанови
ОСОБА_5. був визнаний винним за ст.173 КпАП України і на нього накладений штраф
у розмірі 51 грн., який 04.10.2007 року був ним особисто сплачений.

Дані
постанови на даний час ніким не оспорювані і не скасовані, і тому є чинними.
Таким чином, встановлений факт того, що даний конфлікт виник у встановлені
судом час і місці між сторонами на ґрунті особистих неприязних відносин.

Ці
докази суд бере до уваги та покладає в основу вироку, оскільки вони не
суперечать один одному, переконливі та відповідають обставинам справи.

Під час судового слідства
встановлено достатньо належних і допустимих доказів, які свідчать про заподіяння
підсудними ОСОБА_1 умисного легкого тілесного ушкодження. Характер і механізм
спричинених йому тілесних ушкоджень вказують, що підсудні діяли цілеспрямовано,
з умислом, направленим на протиправне заподіяння потерпілому тілесного
ушкодження з неприязних відносин, що виникли під час сварки. Невизнання
підсудними своєї вини суд розцінює як їх намагання уникнути відповідальності за
скоєне. Суд покладає в основу вироку послідовні показання потерпілого, які
підтверджують факт його побиття підсудним та самого такого побиття. Ці
показання об”єктивно узгоджуються з показаннями свідків - очевидців події та
подружжя ОСОБА_15, які підтвердили, що потерпілий розповідав їм про обставини
злочину через нетривалий час після вчинення даного злочину.

Як
видно з матеріалів справи, показання потерпілого про конкретні дії підсудних
були послідовними, суперечностей вони не містять і підтверджені іншими
розглянутими в судовому засіданні доказами, тому суд визнає його показання
достовірними. Показання свідків обвинувачення є послідовними, суперечностей не
містять і підтверджуються іншими зібраними у справі доказами, зокрема і
показаннями самого підсудного, і крім того, підстав для обмов підсудного свідки
не мали.

Так,
самі підсудні у судовому засіданні винними себе не визнавали, але у той момент
не заперечували, що при обставинах, встановлених судом, між ними з однієї
сторони та потерпілим відбувалася шарпанина, під час якої вони штовхалися, по
суті визнаючи факт злочину. Впродовж судового слідства кожен із підсудних,
по-своєму відтворюючи деталі вчиненого, наводив такі дані щодо своєї участі,
якими, по суті, доповнював інших і в такий спосіб викривав співучасників та
одночасно самого себе у вчиненні злочину.

Про
наявність у підсудних умислу на побиття потерпілого свідчать спосіб вчинення
злочину, його тривалість, характер, кількість та локалізацію тілесних
ушкоджень, заподіяних потерпілому, які були завдані свідомо, під час сварки на
ґрунті неприязних відносин та в стані алкогольного сп”яніння

Таким
чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно нанесли ОСОБА_1 легкі
тілесні ушкодження, тому їх дії суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

При
обранні виду і визначенні міри покарання кожному з підсудних, суд враховує
ступінь тяжкості злочину, те, що підсудні є працездатними, працевлаштованими,
розлучені, мають на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин,
що пом”якшують їх покарання, судом не встановлено.

До
обставин, що обтяжують їх покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи
похилого віку та особами, які перебували в стані алкогольного сп»яніння.

За
таких умов суд вважає, що дане покарання буде необхідне і достатнє для їх
виправлення та попередження нових злочинів.

На
підставі наведеного та керуючись ст.323, 324, 335 КПК України, суд

з а с у
д и в:

ОСОБА_4
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст.125 КК України і
призначити покарання у вигляді виправних робіт строком на шість місяців з
відрахуванням в дохід держави 10 відсотків з суми заробітку.

ОСОБА_5
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченному ч.1 ст.125 КК України і
призначити покарання у вигляді виправних робіт строком на шість місяців з
відрахуванням в дохід держави 10 відсотків з суми заробітку.

Запобіжний
захід підсудним до вступу вироку в закону силу не обирати.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: