Справа № 11а-702/2007р Головуючий у 1 інстанції:
ч.2 України КК Доповідач: Леон O.I.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня 16 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Леона О.І.

Суддів: Валько Н.М., Вовка А.С.

з участю
прокурора Василик Ю.М.

адвокатів: ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

захисників ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

засуджених: ОСОБА_5,
ОСОБА_6

розглянули у відкритому судовому
засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляціями

захисника ОСОБА_7 в інтересах
засудженого ОСОБА_5, захисника

ОСОБА_3,
засудженого ОСОБА_5, адвоката
ОСОБА_8,

захисника ОСОБА_4. в інтересах
засудженої ОСОБА_6, засудженої ОСОБА_6

на вирок
Городоцького районного суду Львівської області від 21 березня 2007 р., -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянин України, непрацюючий,
раніше не судимий, -

засуджений по
ст. 187 ч.2 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому на праві приватної власності майна.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, громадянка України, непрацююча,
раніше не судима, -

засуджена по ст.
187 ч.2 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього їй
належного на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання обом засудженим обчислюється з 06. 12. 2006 р. з
моменту фактичного затримання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 по 1 500
гривень кожній; в користь ОСОБА_11 5 000 гривень моральної шкоди.

Вирішено питання
з речовими доказами.

Згідно з
вироком суду вночі 27.11.2006 р. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на автомобілі
ВАЗ-21099, р.н. НОМЕР_1, з автобусної зупинки в с.Шегині Мостиського
району Львівської області взяли підвезти додому ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які поверталися з Польщі. Слідуючи по трасі
Львів-Шегині в напрямку м.Городка,
підсудні заблокували в автомобілі двері,
ОСОБА_5 переліз на заднє видіння,
приставив до ОСОБА_9 пістолет,
який вона та ОСОБА_10 сприймала як вогнепальну зброю і наказав їм
передати 400 доларів США, а ОСОБА_6 при
цьому з'їхала з траси і зупинилася в безлюдному місці, на дорозі до с.Родатичі. Погрожуючи
застосуванням пістолетом підсудні відкрито відібрали в ОСОБА_9 40 доларів
США, мобільний телефон „Моторола
С-350" вартістю 500 гривень, золоті
вироби, продукти харчування, а всього на загальну суму 1327 гривень 60 коп.,
а в ОСОБА_10 - 800 польських злотих, мобільний телефон „Алькатель" вартістю
400 гривень, золоті вироби, продукти харчування, а всього на загальну суму 2840 гривень 31
коп.

Вночі 29.11.2006 р., в с.Шегині Мостиського району
Львівської області, підсудні на тому ж
автомобілі, взялися підвезти додому
ОСОБА_11, яка поверталася з Польщі.
Слідуючи по дорозі Львів-Шегині в напрямку м.Городка, ОСОБА_5 пересів на заднє сидіння, приставив до ОСОБА_11 пістолет, який вона прийняла як вогнепальну зброю і
наказав віддати валюту. ОСОБА_6 при цьому з'їхала з траси, зупинилася біля лісосмуги неподалік с.Бар.
Погрожуючи застосуванням пістолета, підсудні відкрито відібрали у потерпілої 750
доларів США, 770 польських злотих, мобільний телефон „Самсунг" вартістю 300
гривень, а всього майна на загальну суму
5499 гривень.

В апеляціях:

-захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 покликається на те, що суд не забезпечив повне фіксування
судового процесу, порушивши вимоги
ст.87-1 КПК України.

Вважає, що суд призначив
покарання, яке є по своїй суті занадто
суворим.

Просить вирок суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

-захисник ОСОБА_3 ставить питання аналогічні як і захисник ОСОБА_7

Засуджений ОСОБА_5 також ставить питання аналогічні як і його захисники.

-Адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_6 покрикається на те, що судове слідство було проведено однобічно
та неповно з обвинувальним ухилом,
зокрема, суд безпідставно не
призначив комплексної психолого-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6

Вказує, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам
справи, в діях ОСОБА_6, на думку апелянта,
відсутній склад злочину,
передбачений ст.187ч.2 КК України,
а вона діяла в стані крайньої необхідності.

Покликається також на те, що суд
призначив ОСОБА_6 занадто суворе покарання,
не врахувавши ряд обставин, що
пом"якшують покарання.

Тому просить вирок суду скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд.

-Захисник ОСОБА_4. в інтересах
засудженої ОСОБА_6 вказує на те, що
судове слідство проведено однобічно і з обвинувальним ухилом.

Вважає, що покарання ОСОБА_6
призначене занадто суворие, хоча були
підстави для застосування ст.69 КК України.

Просить вирок суду змінити,
застосувати ст.69 КК України та призначити покарання, не пов"язане з позбавленням волі.

-Засуджена ОСОБА_6 вказує на те, що
судове слідство проводилося з обвинувальним ухилом, зокрема,
суд в повній мірі не дослідив тих обставин, що вона діяла в стані крайньої необхідності.

Вважає
також, що покарання їй призначене
занадто суворе.

Тому просить вирок суду змінити, застосувати ст.ст. 69 та 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які просять пом"якшити призначене їм покарання, адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4.,
які також ставлять питання про пом'якшення призначеного засудженим
покарання, міркування прокурора про
законність та обґрунтованість вироку,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції захисника ОСОБА_4. та засудженої
ОСОБА_6 підлягають до задоволення,
адвоката ОСОБА_8 - частковому задоволенню, а апеляції захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в
інтересах засудженого ОСОБА_5 та засудженого ОСОБА_5 до задоволення не
підлягають.

В апеляціях захисника ОСОБА_7,
захисника ОСОБА_3, засудженого
ОСОБА_5 вказується, що судове слідство
всупереч вимогам ст..87-1 КПК України не фіксувалося технічними засобами.

Постановою від 3.07.2007 р. Городоцький районний суд встановив, що такі покликання в апеляції суперечать
протоколу судового засідання, по своїй
суті є зауваженням на протокол судових засідань, а тому суд відхилив їх як необгрунтовані
(т.За.с.200-201).

Як вбачається із апеляцій захисників ОСОБА_7,
ОСОБА_3 та засудженого ОСОБА_5 в них не оспорюється
доведеність вини та кваліфікація злочинних дій.

В судовому засіданні в апеляційному суді засуджена ОСОБА_6 просить лише
пом"якшити призначене покарання,
застосувати ст.ст.69 та 75 КК України.

Аналогічну позицію займає і захисник ОСОБА_4. в
інтересах засудженої ОСОБА_6

Приймаючи до уваги вищенаведене,
колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції належним чином перевірив докази, які здобуті досудовим слідством з дотриманням
вимог КПК України і правильно кваліфікував дії засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по
ст. 187 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання засудженим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд врахував ступінь
тяжкості вчиненого ними злочину та особи винних.

Як випливає з матеріалів справи ініціатором вчинення злочину був іменно
ОСОБА_5, який і виконував активну роль
під час його вчинення.

З врахуванням всіх обставин справи,
колегія суддів вважає, що
покарання засудженому ОСОБА_5 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК
України, яке є необхідне й достатнє для
його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, колегія суддів
вважає, що при призначенні покарання
засудженій ОСОБА_6 суд не врахував ряд обставин, що пом"якшують покарання.

Так, під час досудового слідства ОСОБА_6 своїми
показаннями сприяла розкриттю злочину. В заявах від 2.01.2007 р. потерпілі
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказали, що ніяких матеріальних та моральних претензій
до

ОСОБА_6 вони не
мають, тому що родичі відшкодували їм завдані збитки
(т.2 а.с. 107-109). Аналогічну позицію потерпілі висловили і в судовому
засіданні.

Суд першої інстанції у вироку не зазначив, які обставини, що пом"якшують покарання засудженій
ОСОБА_6, він прийняв до уваги.

Колегія суддів вважає, що слід
прийняти до уваги такі обставини, що
пом"якшують покарання засудженій ОСОБА_6,
зокрема, активне сприяння
розкриттю злочину, щире каяття у
вчинення злочину, добровільне
відшкодування завданих збитків потерпілим,
думку потерпілих про роль засудженої ОСОБА_6 у вчиненні злочину, а також,
що внаслідок її дій не наступили шкідливі наслідки для потерпілих.

Сукупність цих обставин,
що пом"якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, з врахуванням особи засудженої
ОСОБА_6, на думку колегії суддів, є підставами для застосування ст.69 КК
України.

Так, у вироку суду зазначено, що приймається до уваги стан здоров"я
ОСОБА_6

Колегія суддів вважає, що слід
звернути увагу, що ОСОБА_6 хворіє на
вегето-судинну дистонію по змішаному типу,
що стверджується, зокрема, заключениям
медичного центру „Веданта"
з якого видно, що ОСОБА_6 проходила
лікування в листопаді 2006 р. ( т.2 а.с. 102).

Згідно довідки № 281 від 15.01.2007 р. ЛСІ ОСОБА_6 встановлено діагноз:
вегето-судинна дистонія по змішаному типу. Астено-невротичний синдром, в зв"язку з чим перебуває на
диспансерному обліку в медичній частині у лікаря терапевта та постійно отримує
відповідне лікування. Також зазначено,
що враховуючи вищенаведене, стан
здоров"я ОСОБА_6 може ускладнитися з виникненням небезпечним для її
здоров"я станів (т.2, а.с. 187).

Довідки аналогічного змісту з ЛСІ станом на 31.07.2007 р. за № 5274 та
15.10.2007 р. за № 7028.

ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю
проживання (т.2, а.с.145), має на утриманні дочку ОСОБА_12, 26.03.1994 року народження (т.2, а.с. 113, 144).

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведені обставини, колегія суддів
приходить до висновку про можливість виправлення засудженої ОСОБА_6 без
відбування покарання, а тому її слід
звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Згідно ст.76 КК
України на неї слід покласти відповідні обов'язки.

Оскільки до засудженої ОСОБА_6 застосовується ст.75 КК
України, то , у відповідності до вимог ст.77 КК України
додаткове покарання у виді конфіскації майна не може бути застосоване.

Отже, покарання засудженій ОСОБА_6 з
врахуванням ст.69 КК України по ст. 187 ч.2 КК України слід призначити 5 років
позбавлення волі, а іспитовий строк
встановити тривалістю 2 роки.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК
України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляцію адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_6 задоволити
частково.

Апеляції захисника ОСОБА_4. в
інтересах засудженої ОСОБА_6 та

засудженої
ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 21 березня 2007
року відносно ОСОБА_6 - змінити.

Вважати засудженою ОСОБА_6 по ст. 187 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69
КК України на 5 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування
покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_6 не виїжджати
за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально -
виконавчої системи; повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання; періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_6 - взяття під варту -
скасувати, звільнивши її з - під варти в
залі суду негайно.

Вирок
Городоцького районного суду Львівської області від 21 березня 2007 року
відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а
апеляції захисника ОСОБА_7, захисника ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та
засудженого ОСОБА_5 - без задоволення.