Справа
№ 11 -183 200 р.
Головуючий суду 1
інстанції суддя Карікова Л. В.
Доповідач суду
апеляційної інстанції суддя Гребешок В.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня
2007 р. Колегія суддів судової палати у
кримінальних

справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Ржепецького
О.П.

Суддів:
Дзюби Ф.С.

Гребенюк В.І.

за участю: прокурора Земляного В.М.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора Миколаївського району на постанову Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 11
грудня 2006 року,
яким відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця с.
Ковшіівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України,
з середньо - спеціальною
освітою, не працюючого, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, проживаючого по АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- відмовлено
у звільненні від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною обстановки,
за вчинення злочину передбаченого ст. 198
КК України з направленням кримінальної справи прокурору Миколаївського
району Миколаївської області для провадження досудового слідства.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується
у заздалегідь не обіцяному придбанні, збуті та зберіганні майна, завідомо
одержаного злочинним шляхом, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ст. 198 КК України, за
таких обставин.

2

08
листопада 2005 року на території ВАТ
«Ющемент» в с.
Олыпанське Миколаївського району
Миколаївської області, ОСОБА_1,
достовірно знаючи, що майно вкрадено ОСОБА_2, і спільно з ним переніс
вкрадене майно до забору ВАТ «Ющемент». Потім в с. Тернувате Миколаївського району Миколаївської області
реалізували вкрадене майно.

Крім того, ОСОБА_1
достовірно знаючи, що дане майно було одержано злочинним шляхом, безоплатно
придбав частину цього майна, яке зберігав за місцем свого проживання.

Орган досудового слідства направив до суду матеріали
кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 198 КК
України з постановою для вирішення питання про звільнення його від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 48
КК України у зв'язку із зміною обстановки.

Відмовляючи в задоволенні постанови, суд зазначив, що
неявка в судове засідання представника потерпілої особи за відсутністю в
матеріалах справи згоди представника потерпілої особи на звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності, унеможливлює закриття кримінальної справи.

В апеляції помічник прокурор просить постанов суду
скасувати і направити справу на новий судовий розгляд. Вважає безпідставним
посилання суду на відсутність згоди потерпілої особи (її представника) на
звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що в ході
досудового слідства по зазначеній кримінальній справі (за ст. 198 КК України)
слідчим не було винесено ні постанови про визнання особи потерпілою, ні
постанови про визнання особи цивільним позивачем, оскільки об'єктом вказаного
злочину є суспільні відносини, і неможливо виділити окрему особу, якій було
завдано шкоди діями обвинуваченого. Крім того, вказане питання не було
оскаржене особою, визнаною цивільним позивачем за кримінальною справою,
порушеною за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

3

Заслухавши доповідь судді, прокурора Земляного В.М. на
підтримку апеляції/ перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція піддягає задоволенню.

Відповідно до ст. 12
КПК України при вирішенні питання про звільнення його від кримінальної
відповідальності на підставі ст. 48
КК України у зв'язку із зміною обстановки та про закриття кримінальної
справи, саме на суд покладається обов'язок з'ясувати думку потерпілого щодо
закриття справи.

Тому, посилання суду на неявку в судове засідання
представника потерпілої особи, яка, нібито, унеможливлює закриття кримінальної
справи, безпідставні і надумані, оскільки суд, по - перше, повідомив
про розгляд справи тільки прокурора та обвинуваченого ОСОБА_1 (а. с. 87, 88); а по - друге, підмінив
поняття "потерпілий" поняттям "цивільний позивач" і, згідно
протоколу судового засідання, суд 07.12.2006
року оголосив перерву у слухані справи для повторного виклику представника
цивільного позивача (а. с.
89), хоча ніяких повідомлень зазначеній особі суд взагалі не надсилав, а після
закінчення перерви до питання щодо можливості слухання справи у відсутність
цієї особи суд не повертався (а. с.
89 із звороту - 91).

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 обвинувачується
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198
КК України і безпосереднім об'єктом цього злочину є встановлений порядок
придбання права володіння, користування та розпорядження майном.

І доводи прокурора відносно відсутності у справі постанов
слідчого про визнання особи потерпілою та про визнання особи цивільним
позивачем заслуговують на увагу.

Крім того, у випадках, коли по справі є потерпілий, його,
відповідно до вимог закону, органи досудового слідства повинні тільки
ознайомити з постановою про направлення справи до суду для вирішення питання
про звільнення особи від кримінальної відповідальності, і роз'яснити права,
передбачені КПК, але закон не передбачає надання (ненадання) потерпілим згоди з
цього приводу.

За таких обставин постанова суду не може залишатися в
силі з підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Миколаївського району задовольнити.

Постанову Миколаївського районного суду Миколаївської
області від 11 грудня 2006 року, якою
відмовлено у звільненні від кримінальної відповідальності у зв'язку із зміною
обстановки, відносно ОСОБА_1, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 198 КК
України з направленням кримінальної
справи прокурору
Миколаївського району

Миколаївської області для провадження досудового слідства/
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд, але
в іншому складі суду.

Головуючий: