ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року Індустріальний районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0006213 від 24.12.2013 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого: 20.09.2002 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ст. 187 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 14.02.2006 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 187 ч.2, 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 23 грудня 2013 року, близько 20 години 15 хвилин, перебуваючи у приміщенні кафе „Вина Криму, розташованого по вул. Косіора, 1А у м. Дніпропетровську, познайомився з потерпілим ОСОБА_6 у якого побачив грошові кошти, які він визначив як об`єкт своїх злочинних посягань та у нього раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_5 діючи повторно, умисно, відкрито, з корисливих мотивів, побачивши, що з рук потерпілого ОСОБА_6 на підлогу випали грошові кошти, підбіг до останнього та своїми руками підняв з підлоги грошові кошти у розмірі 3000 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 , утримуючи при собі грошові кошти у сумі 3000 гривень, з місця вчинення злочину зник, тим самим відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_6 та заподіяв останньому матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав, пояснюючи суду, що 23 грудня 2013 року, близько 20 години 15 хвилин, він знаходився у приміщенні „Вина Криму, розташованого по вул. Косіора, 1А у м. Дніпропетровську, де познайомився з потерпілим ОСОБА_6 , який розпивав спиртні напої, та вони почали спілкуватися. Після чого обвинувачений намагався покинути приміщення, але потерпілий ОСОБА_6 загородив йому дорогу та кинув грошові кошти на підлогу, пропонував їх спалити. Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 покинув приміщення, грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 не викрадав.

Про винність обвинуваченого суд робить висновок виходячи з наступних доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду пояснив, що 23 грудня 2013 року, близько 20 години 15 хвилин, він знаходився у приміщенні „Вина Криму по вул. Косіора, 1А у м. Дніпропетровську, де розпивав спиртні напої, та познайомився з обвинуваченим ОСОБА_5 . Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до нього з проханням допомогти йому матеріально, але він не відреагував на його прохання. Потім у нього випадково випали з кишені грошові кошти у сумі 3000 гривень, та ОСОБА_5 побачивши гроші, обійшов його та відкрито схопив вказані гроші та зник з місця вчинення злочину. Також, потерпілий у судовому розгляді не вказав на застосування відносно нього насильства обвинуваченим саме при скоєнні відкритого викрадання його майна.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні суду підтвердила, що 23 грудня 2013 року, ввечері, вона працювала барменом у кафе„Вина Криму по вул. Косіора, 1А у м. Дніпропетровську. В цей час до приміщення кафе прийшов спочатку ОСОБА_6 та пізніше обвинувачений ОСОБА_5 , які познайомилися, почали спілкуватися та розпивали спиртні напої. В ході чого між ними виник конфлікт, після чого, потерпілий ОСОБА_6 , перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, кинув грошові кошти на підлогу, а в цей час обвинувачений ОСОБА_5 підняв з підлозі вказані грошові кошти та зник з приміщення кафе.

Вищевикладені обставини також повністю підтверджуються: протоколами пред`явлення особи для впізнання від 08 січня 2014 року, з фото-таблицями до них (а.с. 29-37, 39-47), відповідно до яких свідок ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_6 вказали на обвинуваченого ОСОБА_5 , як на особу, що 23 грудня 2013 року, ввечері, відкрито викрав грошові кошти потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом одночасного допиту обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 від 14 січня 2014 року (а.с. 69-71), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 викрив обвинуваченого ОСОБА_5 у відкритому викраденні його грошових коштів; протоколом проведення слідчого експерименту від 14 січня 2014 року, з фото-таблицею до нього (а.с. 73-78), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 вказав на місце, час та спосіб відкритого викрадення грошових коштів, що йому належать.

Суд вважає що кваліфікуючий признак відкритого заволодіння майном потерпілого із застосовуванням насильства і здоров*я потерпілого, в ході судового розгляду не знайшов підтвердження при дослідженні доказів.

До не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , суд відноситься критично та розуміє їх як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення, оскільки його провина у повному обсязі підтверджується показами потерпілого та свідка даних у судовому розгляді, та дослідженими в ході судового розгляду доказами.
При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно, та вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_6 у сумі три тисячі гривень, внаслідок заподіяння матеріальної шкоди, та три тисячі гривень, внаслідок заподіяння моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити повністю в частині заподіяння матеріальної шкоди у сумі три тисячі гривень, та задовольнити частково в частині заподіяння моральної шкоди у сумі 500 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п*ять років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 09 січня 2014 року, залишив незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 три тисячі гривень, за рахунок заподіяння матеріальної шкоди, п*ятьсот гривень, за рахунок заподіяння моральної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим у той же строк з дня вручення копії вироку.

Головуюча: ОСОБА_1 о