Дата документу Справа № 331/2884/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/1166/15 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №331/2884/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.258-3 ч.1 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2015 року відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нетайлово Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113, ч.1 ст.263 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Маріуполь Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту прокурору скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначена правова кваліфікація вчинених кримінальних правопорушень, зазначено формулювання обвинувачення та точний час і точне місце вчинення злочину. Твердження суду про незрозумілість з пред`явленого обвинувачення як ОСОБА_10 підшукала стик в залізничній колії є безпідставним, оскільки це можливо було зробити лише за допомогою зору і вказаний факт не потребує додаткової деталізації, а крім того, зазначені обставини виходять за предмет розгляду підготовчого судового засідання. Висновок суду про порушення права на захист обвинувачених є необґрунтованим, оскільки зміна повідомлення про підозру (в частині посилання на положення статей КК України) відбулася до направлення обвинувального акту до суду за участі захисників підозрюваних, та після цього сторона захисту знову ознайомилася з матеріалами кримінального провадження. Крім того, суд вийшов за межі своїх повноважень, оскільки вдався до оцінки доказів.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченої за ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113 КК України, повернутий прокурору Запорізької області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Крім цього, цією ж ухвалою, продовжено строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на 2 місяці, а саме до 08.07.2015р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти апеляційної скарги.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ухвали, до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання суд повернув обвинувальний акт прокурору, мотивуючи тим, що:

- в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а саме: не зазначено, який саме ОСОБА_10 розробила план та підготувала вчинення диверсії на залізничній колії Придніпровської залізниці, також, з пред`явленого обвинувачення не зрозуміло як вона підшукала стик в залізничній колії для встановлення гальмівного башмаку;

- зі змісту обвинувального акту не вбачається, на території якого району м.Запоріжжя або області знаходиться вказаний в обвинувальному акті відрізок Придніпровської залізниці;

- під час досудового слідства було порушено право обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на захист, оскільки зміна підозри відбулася після повідомлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про завершення досудового розслідування;

- в розділі 2 реєстру матеріалів досудового розслідування про прийняті процесуальні рішення вказано ряд дій, які не є процесуальними рішеннями.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_9 інкримінується, що він на початку лютого 2015 року, перебуваючи в м.Запоріжжі розробив план та підготував вчинення диверсії на залізничній колії Придніпровської залізниці.

Разом з тим, ОСОБА_10 інкримінується, що вона, перебуваючи в м.Запоріжжі розробила план та підготував вчинення диверсії на залізничній колії Придніпровської залізниці. Однак у обвинувальному акті не вказано чи це був єдиний план, який розроблявся обома обвинуваченими, чи у кожного з обвинувачених був окремий план диверсії.

Крім того, ОСОБА_9 інкримінується, що він у подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 о 05 годині 30 хвилин 06.02.2015 року на залізничній колії в районі 180 км., сполученням ст. ім. Алімова Запоріжжя-2 Придніпровської залізниці встановив заздалегідь підготовлений гальмівний башмак із встановленою гранатою для створення аварії залізничного поїзду через наїзду на нього із наступним сходом з рейок та перекиданням, тим самим виконавши всі дії які вважали за необхідне для доведення злочину до кінця.

Разом з тим, ОСОБА_10 інкримінується, що вона о 05 годині 30 хвилин 06.02.2015 року на залізничній колії в районі 180 км., сполученням ст. ім. Алімова Запоріжжя-2 Придніпровської залізниці, визначивши шляхи відходу з місця скоєння злочину, забезпечила полегшений доступ ОСОБА_11 до місця диверсії, освітлюючи його ліхтарем, та підшукала стик в залізничній колії для встановлення гальмівного башмаку (без зазначення встановленої гранати) для створення аварії залізничного поїзду через наїзду на нього із наступним сходом з рейок та перекиданням, тим самим виконавши всі дії які вважала за необхідне для доведення злочину до кінця. Відсутність зазначення у обвинуваченні, яке висунуте ОСОБА_10 встановлення гальмівного башмаку із встановленою гранатою не дає можливості визначитися про єдність умислу обох обвинувачених, або про ексцес виконавця.

Диспозиція ст.113 КК України передбачає відповідальність за: «вчинення з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення…».

Таким чином вибух, підпал, інші дії, спрямовані на скоєння диверсії є обов`язковими ознаками диверсії, які мають бути зазначені у обвинуваченні.

Однак, зазначивши у обвинувальному акті про наявність у обвинувачених вибухових пристроїв та використання таких при посяганні на диверсію, органом досудового слідства при кваліфікації дій обвинувачених залишилась поза увагою.

Згідно плану м.Запоріжжя дистанція залізничної колії сполученням ст. ім. Алімова Запоріжжя-2 Придніпровської залізниці знаходиться у м.Запоріжжі та межує з Орджонікідзевським, Заводським та Жовтневим районами міста, та має довжину значно меншу ніж 180 км. Не зазначивши конкретно в районі якої вулиці (будинку) розташований знак «180 км.» автор обвинувального акту позбавив суд можливості визначитися в питанні підсудності даного кримінального провадження.

Крім того прізвище обвинуваченого по тексту обвинувального акту багато раз зазначається як «Бєлоконь», ОСОБА_12 », « ОСОБА_13 », що унеможливлює ідентифікувати обвинуваченого.

Всі ці вади обвинувального акту тягнуть за собою не конкретність обвинувачення і невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.

За таких обставин підстав для задоволення апеляції прокурора колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 травня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого за ч.1 ст.258-3, ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113, ч.1 ст.263 КК України, та ОСОБА_10 , обвинуваченої за ч.2 ст.28 ч.2 ст.15 ст.113 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України залишити без змін

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на 30 днів до 02.08.2015 року.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4