Справа № 609/551/15-к
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" липня 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого суду: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ кримінальне провадження № 00000100, внесене у Єдиний Реєстр досудових розслідувань 24 квітня 2015 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
В кінці березня 2015 року у жителів с.Садки Шумського району Тернопільської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення побутового металобрухту з території домогосподарства жительки с.Садки Шумського району Тернопільської області ОСОБА_6 ,1936 року народження, в якому потерпіла не проживає.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів та з корисливою метою, усвідомлюючи, що посягають на чужу власність, в кінці березня 2015 року, близько 21 год., в темну пору доби пішли до домогосподарства ОСОБА_6 , що в с.Садки Шумського району, а саме до нежитлового будинку ( підсобного приміщення хліва ), який був закритий на навісний замок. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає і вони не будуть помічені іншими особами, знаходячись на території домогосподарства ОСОБА_6 , шляхом зняття навіного замка із вхідних дверей нежитлового підсобного приміщення хліва зайшли до згаданого приміщення. Із вказаного приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , таємно викрали побутовий металобрухт, а саме: металевий транспортер довжиною 2 м., металевий транспортер довжиною 3 м., лист металевої бляхи розмірами, 1,5х 1 м., моток дроту, металеву трубу довжиною 2м. та інший дріб`язковий металобрухт, загальною вагою 280 кг., вартістю 560 грн. Викрадений побутовий металобрухт ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перенесли у нежитлову будівлю навпроти господарства ОСОБА_6 , де в одному із незамкнених приміщень заховали його. Наступного дня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , власною кінною підводою відвезли викрадений побутовий металобрухт у с. В.Дедеркали Шумського району, де продали ОСОБА_7 за що отримали грошові кошти в сумі 560 грн.

Обвинувачені вину у кримінальному правопорушенні визнали повністю та суду пояснили, що дійсно в кінці березня 2015 року вчинили крадіжку металобрухту із господарства ОСОБА_6 , в якому вона не проживає. Викрадений металобрухт останні здали в с.В.Дедеркали за 560 грн. В судовому засіданні обвинувачені просили суд суворо їх не карати, оскільки повністю визнали свою вину та відшкодували потерпілій збитки.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд суворо не карати обвинувачених, оскільки вона вибачила останніх, ніяких претензій до них немає. Останні повністю відшкодували ій завдані збитки.

Приймаючи до уваги повне визнання вини обвинуваченими та з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, судом ухвалене рішення про недоцільність дослідження інших доказів кримінального провадження, попередньо роз`яснивши учасникам положення ст. 349 КПК України, які погодилися з подальшим розглядом справи за правилами, передбаченими згаданою статтею.

При призначенні покарання у відповідності до вимог ст.ст. 65,66,67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, їх вік, те, що останні щиро розкаялися у вчиненому, вину визнали повністю, активно сприяли встановленню істини по справі, потерпіла просить суд суворо не карати обвинувачених як обставини, що пом`якшують покарання.

Вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку суд враховує як обставину, що обтяжує покарання.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена повністю.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливі без ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченим слід призначити покарання, в межах санкції вміненої статті, у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, звільнивши від призначеного покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України. Суд також вважає за доцільне застосувати до обвинувачених обмеження, передбачені п.п.2,3 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що призначене покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 371,373,374,376 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік 6 місяців.

На підставі п.п. 2,3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за даною статтею покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням на строк 1 ( один ) рік 6 місяців.

На підставі п.п. 2,3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Тернопільської області протягом 30 днів через Шумський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1