Справа № 11 - 520/07 Головуючий по 1 інстанції Галушка О.Г.
ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 18
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого-судді: Хомицького A.M.

суддів: Пазюк
О.С. , Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора: Єндрущака
В.В.

потерпілого: ОСОБА_1

засудженого: ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого на
вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 17 липня 2007
року, яким ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та житель АДРЕСА_1,
українець, громадянин
України, з середньо-технічною
освітою, одружений, пенсіонер,
раніше не судимий -

засуджений
за ч. 1 ст. 1 15 КК України до 9 (дев'яти) років
позбавлення волі.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_2 залишено попередній -
утримання під вартою.

Строк
відбуття покарання засудженому постановлено обчислювати з моменту затримання -
з .5 березня 2007 року.

Стягнуто
в доход держави з засудженого ОСОБА_2 567 (п'ятсот шістдесят сім) грн. 97 коп.
судових витрат.

Вироком вирішено
долю речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Даним
вироком ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що 05 березня 2007 року, між 20 та 21 год., знаходячись
в своїй квартирі по АДРЕСА_1та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, під час конфлікту із сином ОСОБА_2, з метою вбивства, умисно ітніс останньому три удари ножем у
груди, від яких потерпілий помер на
місці події.

В
поданій апеляції засуджений просить скасувати вирок суду, перекваліфікувавши його дії на ст.
118 КК України або застосувати
ст. 69 КК України. Апеляцію
обґрунтовує тим, що наміру вбивати
власного сина не мав, а лише захищався
від його нападу, перебуваючи в стані
необхідної оборони, сам при цьому
одержав тілесні ушкодження. Просить застосувати щодо нього Закон

України "Про амністію" та врахувати, що він є особою пенсійного віку і на
утриманні має дружину у якої слабке здоров'я.

Заслухавши
доповідача, який виклав суть вироку та
доводи апеляції, засудженого, який апеляцію підтримав, міркування прокурора про залишення апеляції
без задоволення, вивчивши матеріали
справи колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляція підлягає до часткового задоволення.

Правильно
встановивши фактичні обставини справи,
суд не дав належної оцінки всім зібраним у справі доказам для з'ясування
змісту і спрямованості умислу засудженого при позбавленні потерпілого життя.

Як
вбачається із вироку суду та матеріалів кримінальної справи ОСОБА_2після
розпивання спиртних напоїв із сином відпочивав у кімнаті своєї квартириОСОБА_3,
повернувшись через деякий час у стані сильного
алкогольного сп'яніння, почав вимагати у
нього гроші, на що він йому відмовив у
зв'язку з чим виникла сварка під час якої син наніс йому удар ножем у ліве
око, вів себе агресивно.

Захищаючись
від нападу засуджений відібрав у сина ніж та наніс йому декілька ударів в
область грудної клітки, від яких
останній помер.

В момент
нанесення сином ОСОБА_2 удару ножем в око в останнього, у відповідності зі ст. 36
КК України, виникло право на необхідну
оборону, але після того як він відібрав
ножа у сина і наніс йому три удари в життєво важливі органи, останній перевищив межі необхідної оборони.

Тобто
ОСОБА_2, перебуваючи під впливом
посягання, наніс удари ножем потерпілому
уже після того, як право на необхідну
оборону у нього відпало і такий захист не був співмірний посяганню.

За таких
обставин, ОСОБА_2 захищаючи своє життя та
здоров'я від реальної загрози діяв правомірно,
але при цьому перевищив межі необхідної оборони.

Зазначені
обставини підтверджуються показаннями самого засудженого, який визнав факт нанесення ним потерпілому
ударів ножем, однак при цьому настання
смерті свого сина не бажав.

Висновком
судово-медичної експертизи від 06.03.2007 року № 208, згідно якого у ОСОБА_2 виявлені легкі тілесні
ушкодження у вигляді різано-рваних ран на повіках лівого ока 5, 0 х 3, 5 см.
та в ділянці лівої скулової дуги - 5, 0 х 0, 3 см. ,
розриву ребра верхньої повіки, різаної рани лівої виличної ділянки, які могли виникнути від дії ріжучого
предмета, що підтверджує показання
засудженого в цій частині і свідчить про те,
що саме потерпілий спровокував конфлікт та спричинив реальну загрозу
його життю.

У
відповідності до висновку судово-медичної експертизи від 06.03.2007 року № 52 у
ОСОБА_3 виявлені колоіо-різані поранення в ділянці грудної клітки, довжина ранових каналів яких становить 6, 9 см. ,
проникаючі в грудну порожнину з ушкодженням серця і
легень.

Даним
висновком також стверджується і той факт,
що потерпілий під час бійки перебував у стані сильного алкогольного
сп'яніння, оскільки рівень алкоголю в
його крові, за даними експертизи, становив 4,
59%.

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події із засудженим, згідно
якого останній описав
хід розвитку бійки
із зазначенням місця

розташування
його та сина, показав яким предметом та
в який спосіб наніс удари потерпілому і вони узгоджуються із його
показаннями, даними на досудовому
слідстві.

Таким
чином, колегія суддів вважає
доведеним, що причиною події були
протизаконні дії потерпілого, а
ОСОБА_2перевищив межі необхідної оборони і умисно, без необхідності, вбив свого сина ОСОБА_3 За таких обставин він
повинен нести відповідальність за
ст. 118 КК України, тобто за вчинення вбивства при перевищені меж
необхідної оборони та обрати покарання згідно санкції даної статті.

Не
підлягає задоволенню і апеляція засудженого в частині застосування щодо нього
Закону України "Про амністію",
оскільки ОСОБА_3. не підпадає під будь-яку категорію осіб, визначених у
ст. 1 даного Закону щодо яких
застосовується амністія.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України колегія суддів судової
палати, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок
Нововолинського міського суду Волинської області від 17 липня 2007 року щодо
ОСОБА_2 змінити.

Перекваліфікувати
дії ОСОБА_2 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст.
118 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення
волі.

В іншій
частині вирок залишити без змін.