ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Жовтнева, №5 телефони:
Справа № 1-121/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2007 р.

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого : судді Решетар
В.І., при секретарі Тиводар В.І., з участю прокурора: Бодня В.І., захисника: ОСОБА_1. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Тячів
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, інваліда
другої групи, освіта вища, одруженого,
завідуючий відділом по перспективі розвитку радгосп - заводу
"Руськополівський", раніше не
судимого, уродженець та мешк. АДРЕСА_1- у вчиненні
злочину передбаченого ст. 296
ч. 1 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2. 21 вересня 2005 р. близько 9 год. 30 хв. в с.
Р.Поле, по вул. Леніна,
знаходячись в приміщенні радгоспу-заводу
"Руськополівський", в
присутності інших осіб, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, безпричинно почав чіплятися до гр-на
ОСОБА_3а, ображаючи його при цьому
нецензурними словами, після чого схопив
стілець і намагаючись ним вдарити ОСОБА_4. виштовхав його в коридор, де рукою наніс потерпілому удар в
обличчя, спричинивши йому легкі тілесні
ушкодження. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_2 тимчасово припинилася робота
бухгалтерії радгоспу-заводу "Руськополівський".

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. скористався вимогами ст. 63 Конституції
України та відмовився давати покази в суді. Відповідно до оголошених в судовому
засіданні показів підсудного ОСОБА_2. даними ним під час попереднього судового
розгляду відповідно до протоколу судового засідання Тячівського районного суду
від 22 лютого 2006 року (а.с. 131-133) ОСОБА_2. винним себе
в вчиненні злочину не визнав та ствердив,
що він працював інженером-енергетиком в радгоспі-заводі
"Руськополівський". 21.092005
р. біля 9 год. він
прийшов на роботу, зайшов до кабінету
бухгалтерії, де виясняв про свою
заробітну плату. В цей час до кабінету зайшов ОСОБА_3. , який є директором радгоспу-заводу
"Руськополівський", та який
почав його ображати, внаслідок чого виникла
між ними сварка під час якої вони почали штовхати один одного в груди, а після розпочалася між ними бійка. Після
цього інциденту він перевірив свій артеріальний тиск, який був занадто високий, тому з

2

врахуванням
наведеного вважає, що можливо він і
наніс один раз удар потерпілому ОСОБА_3.
по обличчю, однак цього не
пам'ятає із-за високого артеріального тиску.

Незважаючи
на невизнання підсудним своєї вини,
винність ОСОБА_2. в судовому засіданні стверджена оголошеними показами
потерпілого та свідків.

Потерпілий
ОСОБА_3 будучи допитаним на досудовому
слідстві (а.с. 181) та під час судового розгляду відповідно до протоколу
судового засідання від 22
лютого 2006 року
(а.с. 132) ствердив, що він станом на 21 вересня 2005р.
працював директором радгоспу-заводу "Руськополівський", цього дня біля 9 год. він зайшов в приміщення бухгалтерії, де присутній був ОСОБА_2. який почав ображати
його нецензурними словами. На прохання заспокоїтись, ОСОБА_2. не реагував, а навпаки,
схопив в руки стілець і намагався ним його вдарити. Коли він вирвав у
підсудного стілець з рук то останній схватив його руками за одяг і почав
штовхати, після чого підсудний наніс
йому удар рукою в обличчя, а коли він
від його вирвався, щоб викликати
працівників міліції, то ОСОБА_2. схопив
полову дерев'яну щітку для чистки підошв взуття і пішов за ним, але він ОСОБА_2 в свій кабінет не впустив.
Відповідно до поданої суду заяви,
потерпілий цивільного позову не заявляє,
просить судити підсудного по закону.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні показала,
що вона 21.09.2005
р. біля 9-10
год., точного часу
вказати не може, знаходилась в
приміщенні бухгалтерії, де бачила як
ОСОБА_2. висловлювався нецензурною лайкою на адресу директора радгоспу-заводу
"Руськополівський" ОСОБА_3. ,
розкидував по приміщенню бухгалтерії стільцями, після чого схопив дерев'яну щітку і почав нею
бити по перилам в коридорі, від чого
вона зламалась. Тоді підсудний частиною щітки почав замахуватися на ОСОБА_3. . Як ОСОБА_2.
вдарив ОСОБА_3. вона не бачила. Сварка
між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. тривала біля
30-ти хвилин, внаслідок чого була
припинена робота працівників бухгалтерії. Всі присутні жінки в бухгалтерії
намагалися припинити хуліганські дії ОСОБА_2,
однак він на це не реагував. Після чого коли директор ОСОБА_3. спустився з другого поверху вниз то бачила в
нього біля губи подряпину звідки текла кров та піджак був забрудненний стіною.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні показала,
що станом на 21.09.2005
р. вона працювала завідуючою кадрами радгоспу-заводу
"Руськополівський" та того ж дня в період біля 9-10 год., вона знаходилась в приміщенні бухгалтерії, де бачила як ОСОБА_2. накинувся на директора
радгоспу-заводу "Руськополівський" ОСОБА_3. і чула як ОСОБА_2. виражався нецензурними
словами на адресу ОСОБА_3. , під час
сварки ОСОБА_2. виштовхав директора в коридор,
а там взяв дерев'яну решітку для витирання взуття і почав нею бити по
перилам, поки не зламав її. Тоді з
решітки ОСОБА_2. взяв одну деталь і почав нею замахуватися на директора.
Піднявся такий крик, що на півгодини
робота бухгалтерії припинилася так як всі працівники бухгалтерії та присутні
там інші особи повибігали на вулицю бо боялись,
що розхвильований ОСОБА_2. може їх побити.

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердила,
що станом на 21.09.2005 р. вона працювала головним бухгалтером
радгоспу-заводу "Руськополівський" та цього ж дня біля 9-ї год., вона знаходилась в приміщенні
бухгалтерії, де бачила як ОСОБА_2. почав
сваритися з директором радгоспу-заводу "Руськополівський" ОСОБА_3.
, та під час сварки висловлювався в його
адрес нецензурною лайкою, вирвав від
ОСОБА_3. робочий телефон. Також вона
бачила, як ОСОБА_2. взяв полову решітку
для чистки взуття і пішов вслід за ОСОБА_3. ,
та з другого поверху приміщення вона почула сильний стук. Робота
бухгалтерії припинилася на досить великий проміжуток часу, так як за таких обставин працювати було не
можливо.

Свідок
ОСОБА_8 в судовому засіданні показала,
що працює бухгалтером заводу "Руськополівський", 21
вересня 2005 року
вона перебувала на робочому місці та в кабінет зайшов ОСОБА_2. який накинувся з
нецензурною лайкою на присутнього в кабінеті директора ОСОБА_3. . Під час
сварки ОСОБА_2. виштовхав директора з кабінету в коридор та продовжував
нецензурно виражатись на його адресу,
після чого ОСОБА_2 взяв дерев'яну решітку для витирання обуві і нею
почав бити по перилам ступеньків які ведуть на

3

другий поверх. Присутні в бухгалтерії та адмінбудинку
повибігали на вулицю так як боялись, що
ОСОБА_2. може їх побити. Тоді були викликано працівників міліції.

Винність
підсудного також доведена оглянутими та оголошеними в судовому засіданні
матеріалами справи, а саме:

·
протоколом заявою ОСОБА_3. про скоєний злочин від 21.09.2005 р. /а.с. 4/;

·
протоколом огляду місця події коридору адмінбудівлі № 173 по вул. Леніна в с. Р. Поле від
21.09.2005 p.
/a.c. 6/;

·
висновком судово-медичного експертизи № 242, згідно яких у потерпілого ОСОБА_3. мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою
м'яких тканин нижньої губи та грудної клітки. Вказані вище тілесні ушкодження
могли бути спричинені тупими, твердими
предметами, можливо рукою стиснутою в
кулак та дерев'яним стільцем. Строку
події - 21.09.2005 р. - відповідають і згідно наказу № 6 п. 2.3.5 МОЗ України
від 17.01.1995 р. відносяться до групи легких тілесних ушкоджень.(а.с. 119)

Суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_2
органом досудового слідства за ст. 296 ч. 1 КК України кваліфіковано вірно та в
його діях мається склад злочину - як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

При
обрані міри покарання судом враховується ступінь тяжкості вчиненого
злочину, обставини справи, особа підсудного, який позитивно характеризується, притягується до кримінальної відповідальності
вперше.

Обставини що
пом'якшують або обтяжують покарання підсудного суд не знаходить.

Приймаючи
до уваги наведене, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе без
ізоляції від суспільства, а тому
відносно нього необхідно і доцільно обрати покарання в виді грошового штрафу з
застосуванням ст. 69 КК України так як він притягується до
кримінальної відповідальності вперше, є
особою похилого віку, є інвалідом другої
групи та наведені обставини дають підстави застосувати більш м'яке покарання
ніж передбачене законом.

Речові докази
відсутні.

Цивільний позов
в справі не заявлено.

Судових витрат
не має.

Керуючись ст.
ст. 323,
324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 за
ст. 296 ч. 1 КК України з
застосуванням ст. 69
КК України до грошового штрафу розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Речові докази
відсутні.

Цивільний позов
в справі не заявлено.

Судових витрат
не має.

Вирок
може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Закарпатської області протягом 15
діб з наступного дня після його проголошення, через Тячівський районний суд.