Ухвала 12 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

судді −доповідача ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Касаційна скарга повинна відповідати вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України. Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі відсутні обґрунтовані доводи на підтвердження його позиції щодо незаконності судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування цих рішень та належним чином обґрунтувати свої доводи.

Засудженим не наведено й конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції при розгляді даного кримінального провадження в порядку апеляційної процедури.

Також ОСОБА_1 не зазначив вимоги до суду касаційної інстанції, які мають узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. У поданій скарзі не міститься жодних застережень щодо цієї обставини.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженого.

У зв'язку із зазначеним, керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що касаційну скаргу засудженого слід залишити без руху, надавши йому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

При повторному зверненні до суду засудженим має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 28 квітня 2015 року залишити без руху.

Встановити засудженому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - 15 (п'ятнадцять) днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто засудженому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4