Справа № Провадження №11-399/12 11/1090/1983/12 Головуючий у І інстанціїГоловко
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

«14 »березня 2012 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Літвінова Є.В.

суддів - Ященко І.Ю., Дриги А.М.

з участю прокурора - Скрипки І.М.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року, якою провадження в кримінальній справі щодо

ОСОБА_2, 29.10.1979р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, військовозобовязаного, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого:

11.07.1995р. Фастівським районним судом Київської області за ч.3ст.140, ч.3 ст.101 КК України до 5 років позбавлення волі; 10.12.1998р. Фастівським міським судом Київської області за ст.17-140ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений у 2001р. по відбуттю покарання, -

закрито і його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України відповідно до ст.49 КК України

в с т а н о в и л а:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачувався у пособництві в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_3, вчиненому групою осіб, що спричинило смерть потерпілого за наступних обставин.

16.09.2001р. близько 19год. ОСОБА_2 зустрівся в будинку № 7 по вул. С.Лазо в м. Фастів з ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, де після спільного розпиття алкогольних напоїв, близько 23год. ОСОБА_6, з метою підбурити вказаних осіб на побиття та спричинення тілесних ушкоджень, поскаржилася на те, що у неї сусідом ОСОБА_3 було викрадено її особисте майно, яке б вона хотіла повернути назад.

Останні, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, погодились на пропозицію ОСОБА_6 та вирішивши негайно розібратися з ОСОБА_3, маючи на меті побити його та спричинити тілесні ушкодження, всі вчотирьох пішли до будинку №23 по вул. С.Лазо в м. Фастові в якому проживав ОСОБА_3.

На подвірї будинку ОСОБА_3 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 стали біля вхідних дверей будинку, очікуючи появи ОСОБА_3, а ОСОБА_2, який був особисто знайомий з останнім, розуміючи, що той на його прохання відчинить двері, з метою усунення перешкоди у вигляді зачинених дверей будинку та маючи на меті проникнути у будинок, постукав у вікно і покликав ОСОБА_3.

Коли той відчинив вхідні двері і зявився на порозі будинку ОСОБА_4, з метою спричинення тілесних ушкоджень, скориставшись раптовістю, наніс йому удар кулаком в обличчя і збив з ніг, а потім затягнув його у приміщення будинку, куди за ним також зайшли ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, де продовжуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за допомогою ОСОБА_5 і з мовчазної згоди ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ОСОБА_4 продовжив наносити ОСОБА_3 багаточисленні удари ногами, руками та табуретом по голові та тулубу.

В той час коли ОСОБА_3 з метою врятуватися вирвався від ОСОБА_4 і намагався вибігти з будинку та втекти, ОСОБА_5 затримав його на порозі кімнати і ударом ноги по тулубу присік спробу втекти, після чого ОСОБА_4 знову почав бити ОСОБА_3 наносячи йому удари ногами по тулубу та голові.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 весь цей час перебували у будинку ОСОБА_3 своєю присутністю психологічно подавляючи його спроби чинити опір.

ОСОБА_2, згадавши про те, що у будинку крім ОСОБА_3 повинен бути ще один чоловік, дав вказівку Терновому знайти його. Знайшовши ОСОБА_7 між ним та ОСОБА_5 виникла бійка, до якої приєднався і ОСОБА_4, який наніс ОСОБА_7 декілька ударів уламком табурета в область голови, після чого ОСОБА_7 вирвався від них та вибіг з будинку.

Після цього, ОСОБА_2 ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вийшли з будинку, залишивши в будинку ОСОБА_3, який отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді багаточисленних переломів шийного і грудного відділів хребта, перелому кісток носа, крововиливів у мякі тканини голови, під легеневу плевру, розриву легені, крововиливу у мякі тканини грудної клітки, забійних ран і крововиливів, від яких помер.

Звільняючи ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності та закриваючи провадження у справі на підставі ст.49 КК України, суд послався на те, що з моменту чинення злочину минуло понад 10 років.

В апеляції потерпіла ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, оскільки вважає, що застосування судом ст.49 КК України в даному випадку та при даних обставинах, на її думку неможливе, оскільки порушує вимоги ст.ст. 2, 4 КПК України, т.я. ОСОБА_2 не був притягнутий до кримінальної відповідальності, постійно ухилявся від суду, а суд протягом десяти років умисно зволікав у винесенні законного вироку. Крім того ОСОБА_2 у вчиненому не розкаявся, шкоду не відшкодував.

В запереченнях прокурор, просить залишити апеляцію потерпілої без задоволення, а постанову без зміни, посилаючись на законність постанови суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію, думку прокурора, який частково підтримав апеляцію потерпілої, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що підлягає задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України.

Згідно ст.12 КК України вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у разі вчинення тяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло десять років.

З пред»явленого ОСОБА_2 обвинувачення вбачається, що він обвинувачується у вчиненні злочину 16 вересня 2001р.

Тобто, на день постановлення судом рішення, а саме 12.12.2011р. строк давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України закінчився.

Разом з тим, згідно ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з»явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п»ятнадцять років.

В апеляції потерпіла вказує на те, що ОСОБА_2 під час розгляду справи у суді ухилявся від суду, що було однією з причин закінчення строку давності притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час розгляду справи в суді судом неодноразово переносився розгляд справи через неявку в судове засідання ОСОБА_2 та виносилися постанови про його доставку приводом, приймалося рішення про зміну запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту( т.8 а.с. 62,66), у зв»язку з чим ОСОБА_2 26.01.2010р. ( т.8 а.с.84)був затриманий. Крім того, в матеріалах справи є дані про зміну ОСОБА_2 в період розгляду справи місця проживання.( т.9 а.с.20-22)

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строку давності судом не з»ясовані причини неявок ОСОБА_2 в судові засідання та не перевірені обставини щодо можливого ухилення ним від суду.

Враховуючи наведене постанова суду не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд під час якого слід перевірити доводи апеляції потерпілої щодо ухилення ОСОБА_2 від суду, і в залежності від встановленого, прийняти законне і обгрунтоване рішення по справі.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2011 року, якою провадження в кримінальній справі щодо ОСОБА_2 закрито і його звільнено від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.27, ч.2 ст.121 КК України на підставі ст.49 КК України - скасувати, а кримінальну справу повернути на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.

Судді