АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/662/15 Справа № 711/2760/15-к Категорія: ч. 2 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Черкаси, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , судимий:

- 07 жовтня 2003 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 2 роки зі звільненням від відбування покарання згідно зі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 21 січня 2004 року цим же судом за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців, звільненого з місць позбавлення волі 20 серпня 2005 р. на підставі постанови Піщанського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2005 р. за ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 15 днів;

- 19 березня 2007 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до позбавлення волі строком 2 роки 1 місяць, звільненого 25 жовтня 2008 року по відбуттю строку покарання;

- 28 січня 2011 року цим же судом за ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна; на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 14 травня 2013 року невідбута частина покарання замінена на обмеження волі строком 2 роки 4 місяці 25 днів, звільненого від відбування покарання у вигляді обмеження волі 13 травня 2014 року на підставі ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05 травня 2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 4 дні,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання у вигляді обмеження волі за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2011 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 місяців.

Вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2015 року, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що, він раніше судимий за ст. ст. 307, 309 КК України, в денний час 20 лютого 2015 року (більш точно час не встановлено) у невстановленої особи та у невстановленому місці на території м. Черкаси незаконно придбав без мети збуту за 200 грн. наркотичний засіб - ацетильований опій об`ємом біля 0,6 см. куб. з масою висушеного наркотичного засобу 0,024 г в одноразовому медичному шприці, який поклав до кишені куртки і, незаконно зберігаючи при собі, направився в напрямку будинку № 82 по вул. Чехова в м. Черкаси, де біля 12 години 30 хвилин побачив працівників міліції і намагався втекти від них та біля будинку № 187 по вул. Петровського в м. Черкаси з метою уникнення кримінальної відповідальності викинув шприц з наркотичним засобом, який потім був вилучений, а підсудний одразу ж затриманий.

Не погоджуючись з вироком місцевого суду прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 подані апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вказав, що суд першої інстанції в повній мірі не прийняв до уваги пом`якшуючі обставини, такі як, щире каяття, той факт, що він має на співмешканку і її неповнолітню дитину, також допомагає своїй матері, яка є пенсіонеркою, хворий на невиліковну хворобу та потребує постійного лікування та просить суд змінити вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2015 року та застосувавши ст. 69 КК України пом`якшити призначене йому покарання.

Прокурор у апеляційній скарзі просить скасувати вирок першої інстанції через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити в провадженні новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України і призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Прокурор вказує, що судом не враховані рекомендації та роз`яснення, викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання, де вказано, що, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Прокурор посилається на те, що суд вірно встановив фактичні обставини справи та кваліфікував дії обвинуваченого, але при призначенні останньому покарання не в достатній мірі врахував особливості даного злочину та обставини його вчинення.

В поданих змінах до апеляційної скарги прокурор просить вирок суду першої інстанції змінити через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначене за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 січня 2011 року, перевівши згідно ч. 1 ст. 72 КК України 1 рік 4 дні обмеження волі в 6 місяців 2 дні позбавлення волі, та остаточно визначити до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думки обвинуваченого та захисника, які заперечили проти зміненої апеляції прокурора, апеляцію обвинуваченого підтримали та просили її задовольнити, міркування прокурора, який змінену апеляційну скаргу прокуратури підтримав та просив її задовольнити, проти апеляції обвинуваченого заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягають з наступних підстав

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч.2 ст. 309 КК України, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку. Тому ці висновки суду колегія суддів вважає обґрунтованими.

Ні обставини справи, ні доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ніким із учасників процесу не оспорюються.

Призначаючи покарання суд першої інстанції врахував обставини скоєного злочину, ступінь його тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, такі як стан його здоров`я та наявність матері пенсійного віку та обставини, що обтяжують покарання, такі як рецидив злочинів. При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд врахував те, що вчинений ним злочин є середньої тяжкості згідно з класифікацією тяжкості злочинів, яка міститься в ст. 12 КК України, дані про особу винного, який неодноразово судимий і відбував покарання в місцях позбавлення і обмеження волі, але не виправився, та застосувавши ст.71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком, визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі із його реальним відбуванням.

Суд врахував пом`якшуючі обставини покарання і призначив міру покарання, передбачену санкцією ст. 309 ч.2 КК України, тому колегія суддів не вбачає підстав для застосування вимог ст.69 КК України і пом`якшення покарання, як того просить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі, оскільки для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті необхідно мати кілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного. Пом`якшуючі обставини, на які посилається обвинувачений в своїй апеляції, в достатній мірі були враховані судом при призначенні йому покарання.

Колегія суддів не вбачає обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину і ступінь суспільної небезпеки.

Призначене покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, знаходиться в межах санкції статті Особливої частини Кодексу і є достатнім для перевиховання обвинуваченого та недопущення вчинення ним нових злочинів.

Разом із тим, суд першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, застосувавши положення ст.71 КК України та визначивши остаточне покарання за сукупністю вироків, частково приєднав до призначеного за своїм вироком покарання у виді позбавлення волі, покарання за попереднім вироком у виді обмеження волі, однак при цьому не послався та не застосував положення ст.72 КК України, якою регламентовано правила складання покарань, вразі переведення менш суворих покарань в більш суворі, що суперечить вимогам вказаної статті КК України.

Так, відповідно до вимог ч.1 п.1 (б) ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, тому остаточне призначене судом першої інстанції покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання у виді 1 року 4 дні обмеження волі, що в перерахунку на позбавлення волі становить 6 місяців 2 дні, визначене судом у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, не суперечить вимогам ст.72 КК України, а тому вирок суду підлягає зміні лише в частині зазначення в резолютивній його частині посилання на ст.72 КК України.

За таких обставин змінена апеляційна скарга прокурора по вказаних доводах підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, у резолютивній частині якого слід вказати, що остаточне покарання ОСОБА_7 призначено на підставі положень ст. 71 та також положень ст. 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Змінену апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2015 року відносно ОСОБА_7 , - змінити, зазначивши у резолютивній його частині: Відповідно до ст.71, ст.72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

В решті вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2015 року - залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :