АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-1183 2007 року Головуючий
у 1-й інстанції Винниченко
ст. 289 ч.3 КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у
складі:

Головуючого
Кожевнікова О.В. Суддів - Тараненка Ю.П. Довгаль С. А. за участю прокурора
Рибачу к Г. А. засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м .Полтаві 23 листопада 2007 року кримінальну
справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_1 на вирок Хорольського
районного суду від 18 червня 2007 року.

Цим вироком -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. уродженець с. Пушкареве В-Багачанського р-ну Полтавської
області, раніше судимий : 1)14.07.1988 року Миргородським райсудом за ст. ст. 81
ч.2; 140 ч.2 КК України ( 1960 р.) до 3 років позбавлення волі; звільнився
11.09.1991 р після відбуття покарання ;

2) 13.04.1994 року Ленінським райсудом за ст. 215-3 ч.2
( 1960 р. ) КК України до 1 року позбавлення волі ; звільнився 19.07.1994 року
після відбуття покарання ;

3) 20.03.1998 року Хорольським райсудом за ст. 86-1 КК України (1960
р.)

до 5
років позбавлення волі ;

4) 11.02.1999 року Хорольським райсудом за ст. 86-1 КК
України (1960р.)

до 3 років 6 місяців позбавлення волі ; звільнився 26.09.2000 року після
відбуття покарання;

5) 16.02.2004 року Шишацьким райсудом за ст. ст. 185 ч.5;
75 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням від покарання з
випробовуваням на іспитовий строк 3 роки ;

6) 6.07.2007 року В-Багачанським
районним судом за ст. 185 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі
;

- засуджений за
ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

2

- за
ст. 289 ч.3 КК України
до 7 років позбавлення волі з конфіскацією

1/2 частини
належного йому майна ;

- за ст. 357 ч.3
КК України до 1 року обмеження волі ;

На
підставі ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2
частини належного йому майна.

Згідно
ст. 70 ч.4 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2
частини належного йому майна.

ОСОБА_17
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Світловодська Кіровоградської області, раніше
судимий:

1)
29.01.1998 року за ст. 229-6 ч.1 КК України ( 1960 р.) до
1 року позбавлення волі; звільнмвся за актом амністії 11.09.1998 року ;

2)
30.07.1999 року за ст. ст. 81 ч.2;141 ч.2;42 КК України
(1960 року) до З років позбавлення волі; звільнення після відбуття покарання
13.04.2002 р.;

3) 19.02.2003 року за ст. ст. 185
ч.3; 75 КК України до 3 років позбавлення

волі із звільненням від відбуття покарання з випробовуванням на

іспитовий строк 2 роки ;

4) 20.12.2006 року за ст. 186 ч.2, 75
КК України до 4 років позбавлення

волі із звільненням від покарання з випробовуванням на іспитовий строк

2 роки 6 місяців;

- засуджений за
ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі ;

·
за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;

·
за ст. 357 ч.3 КК України до 1 року обмеження волі ;

На
підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі . Згідно ст. 71 КК
України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець с.
Остап»є Велико-Багачанського району Полтавської області, раніше, не судимий -
засуджений за ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі ;

·
за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі ;

·
за ст. 357 ч.3 КК України до 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням
від відбуття покарання з випробовуванням згідно ст. 75 КК України на іспитовий
строк 2 роки.

ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка с. Рокита Велико-Багачанського району, раніше не судима

-
засуджена за ст. 289 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;

3

- за ст.
357 ч.3 КК України до 1 року обмеження волі .

На підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі із звільненням
від відбуття покарання з випробовуванням згідно ст. 75 КК України на іспитовий
строк 1 рік.

Стягнуто
на користь :

·
ОСОБА_5 5 000 гр. майнової шкоди засудженого ОСОБА_1

·
ОСОБА_6. 10 000 гр. майнової шкоди солідарно з засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_4., ОСОБА_3

·
ОСОБА_7 762 гр. майнової шкоди солідарно з засуджених
ОСОБА_1, ОСОБА_2.

За вироком суду
засуджені визнані винними в скоєнні злочинів за наступних обставин.

1) 26 вересня 2002 року ОСОБА_1в м.
Хоролі Полтавської області повторно незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-21013
НОМЕР_1 припаркованого на вул. К-Маркса, вартістю 6301 гр.20 коп., належного
гр. ОСОБА_5, який впослідуючому розкомплектував, а запасні частини

збув на ринку.

При цьому з
автомобіля засуджений попередньо викрав свідоцтво про реєстрацію транспортного
засобу та доручення на право керування автомобілем, які впослідуючому знищив.

2) 2 лютого 2007 року в домогосподарстві ОСОБА_3.
в с. Остап»є В-Багачанського району працівниками міліції були вилучені бойові
припаси - 94 спортивно-мисливські патрони, калібру 5, 6 мм, які засуджений
знайшов в 2006 році в лісі, переніс до себе додому, де незаконно і зберігав.

3) В ніч на 16 січня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, з розподіленням ролей, незаконно
заволоділи автомобілем ВАЗ-21072НОМЕР_2,
вартістю 10 403 гр., належного гр-ці ОСОБА_8., який перебував на подвір»ї
потерпілої в АДРЕСА_1 і який впослідуючому розкомплектував та збув ОСОБА_3

4)
31 січня 2007 року ОСОБА_1таОСОБА_2о в кафе-барі «Чепурний»,
розташованому в АДРЕСА_2 викрали у гр-ки
ОСОБА_9. мобільний
телефон «Нокія», вартістю 1453 гр. 50 коп.,
а у гр-ки ОСОБА_7мобільний телефон «Сіменс» та продукти харчування
на загальну суму 762 гр. 15 коп.

В цей же день
ОСОБА_1, ОСОБА_4,ОСОБА_2, ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, з
розподіленням ролей повторно на

4

автостоянці,
розташованій в АДРЕСА_3незаконно заводоліли автомобілем ВАЗ-21011 НОМЕР_3
належний гр. ОСОБА_10., вартістю 6124 гр.39 коп.

З салону
автомобіля засуджені викрали важливі особисті документи потерпілого :
військовий квиток, посвідчення водія та талон до нього, свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу, про народження, про шлюб, ощадну книжку,
картку платника податків.

В поданих
апеляціях :

- засуджений ОСОБА_1. заперечує
свою причетність до незаконного заволодіння в 2002 р. автомобілем гр. ОСОБА_5 і
просить вироку суду скасувати, а справу направити на додаткове розслідування ;

- засуджений ОСОБА_2 також
заперечує приченість до вчинених злочинів, стверджуючи про самообмову на
досудовому слідстві на користьОСОБА_1 і просить прийняти по справі аналогічне
рішення.

Іншими
учасниками судового розгляду вирок суду не оскаржений.

Заслухавши
доповідача, міркування засудженихОСОБА_1 таОСОБА_2а, які підтримали подані
апеляції, думку прокурора про виключення з вироку суду кваліфікуючої ознаки ст.
289 ч. 2 КК України -заподіяння потерпілим значної матеріальної шкоди,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а апеляції засуджених -
частковому задоволенню, враховуючи наступне.

ВинуватістьОСОБА_1
в незаконному заволодінні транспортними засобами гр.гр. ОСОБА_6. та ОСОБА_10.,
окрім повного особистого визнання вини на досудовому слідстві та в суді самим
засудженим, що він не оспорює і в поданій апеляції, доведена даними протоколів
огляду зі слідами угонів легковиків ( а.с. 67, 125 том 1 ) ; речовими доказами
: вилученими запчастинами до автомобіля ВАЗ-21072 та легковиком ВАЗ -21011 (
а.с. 103, 133, 201-207 том ); обліковими документами на автомобілі ( а.с.
висновками товарознавчих експертиз про їх вартість ( а.с. 190-209, 205 -229 том
2) показаннями потерпілих ОСОБА_6., ОСОБА_6. та свідків ОСОБА_11,ОСОБА_12,
ОСОБА_13., ОСОБА_14 ОСОБА_15. про обставини вчинення злочинів, зазначені у
вироку.

По
справі фактично встановлено, що засудженийОСОБА_2о заволодів мобільним
телефоном гр-ки ОСОБА_9.
шляхом обману, взявши у його у неї, щоб зателефонувати і впослідуючому не
повернув.

Ці обставини
підтверджуються показаннями самогоОСОБА_2а на досудовому слідстві, свідченнями
потерпілої ОСОБА_9. та свідка ОСОБА_16, речовим доказом - вилученим телефоном
«Нокія»

5

( a.c.201 -204 том 1) ; висновком
товарознавчої експертизи про його вартість ( а.с. 246 том 2) .

Достовірних
доказів, які б вказували на таємне викрадення засудженим майна потерпілої
ОСОБА_9по справі не добуто.

За таких
обставин діїОСОБА_2а по даному епізоду підлягають перекваліфікації з ст. 185
ч.2 КК України на ст. 190 ч. 2 цього ж Закону.

В
обвинувальному висновку не приведені, а у вироку суду і не зазначені докази
винності засудженихОСОБА_2а таОСОБА_1 у викраденні майна потерпілої ОСОБА_7суму
762 гр.15 коп., як не наведені і докази, які б підтверджували провину ОСОБА_4 в
крадіжці майна гр-ки ОСОБА_9.

Визнавальні
показання самогоОСОБА_1 в суді з цього приводу колегія суддів до уваги приймає,
враховуюче, що свого об»ективного підтвердження по справі вони не мають, а тому
вважає за необхідне вирок відносно нього в частині засудження за ст. 185 ч. 2
КК України скасувати.

З
обвинувачення, пред»явленогоОСОБА_2у, викрадення ним майна гр-ки ОСОБА_16 колегія
суддів виключає.

Недоведена,
на думку колегії суддів, і провинаОСОБА_2а в незаконному заволодінні
транспортними засобами. Показання на досудовому слідстві з цього приводу останнього
та засудженого ОСОБА_4 суперечливі. В судіОСОБА_2о свою причетність до вчинення
даного злочину заперечив. Його показання в судовому засіданні підтвердив і
ОСОБА_1.,

Показання
засудженої ОСОБА_4. з цього ж приводу судом належним не перевірені, а виходячи
зі змісту її свідчень в протоколі судового засідання, причетністьОСОБА_2а до
скоєння даного злочину вона не підтвердила.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що доводи апеляціїОСОБА_2а в цій частині
заслуговують на увагу, а тому визнає за необхідне вирок суду в частині
засудження останнього за ст. 289 ч.2 КК У кураїни скасувати.

Як вбачається з
апеляції засудженого ОСОБА_4 від своїх визнавальних свідчень стосовно
заволодіння в 2002 році легковиком гр. ОСОБА_5 він відмовився. Інших доказів, крім
первісних пояснень

6

самого засудженого, в обвинувальному висновку та вироку суду не
наведено.

За таких
умов, вирок суду підлягає скасуванню і в частині засудженняОСОБА_1 за ст. 289
ч.3 КК України по епізоду заволодіння в 2002 р. автомобілем гр. ОСОБА_5 та в
частині вирішення позову потерпілого, у зв»зку з чим дії засудженого по факту
заволодіння транспортними засобами гр.гр. ОСОБА_6. та ОСОБА_10. необхідно
кваліфікувати за ст. 289 ч.2 КК України.

При
цьому колегія суддів виключає кваліфікуючу ознаку ч.2 вищевказаного Закону -
спричинення діямиОСОБА_1, ОСОБА_4., ОСОБА_3 потерпілим значної шкоди, як
необгрунтовано інкриміновану їм, враховуючи вартість реальних збитків,
заподіяних потерпілим

Підлягає скасуванню в ревізійному порядку вирок суду і в частині
засудженняОСОБА_1, ОСОБА_4., ОСОБА_3 за ст. 357 ч.3 КК України, враховуючи
відсутність умислу засуджених саме на заволодіння важливими особистими
документами, який був направлений, як достовірно встановлено по справі, лише на
заволодіння транспортними засобами потерпілих.

Враховуючи
ступінь участі засудженої ОСОБА_4. в скоєному злочині, другорядну роль у
вчиненому, дані про особу та перебування на її утриманні 3-х малолітніх дітей,
колегія суддів вважає за необхідне призначене їй покарання в ревізійному порядку
пом»якшити із застосуванням ст. 69 КК України.

На підставі
викладеного колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2. частково задовольнити.

Вирок
Хорольського районного суду від 18 червня 2007 року :

· відносно
ОСОБА_1 в частині засудження за ст. 185ч.2КК України, за ст. 289 ч.3 КК України
по епізоду незаконного заволодіння в 2002 році автомобілем гр. ОСОБА_5 ;

відносноОСОБА_2
за ст. 289 ч.2 КК України скасувати, а справу в цій частині відносно них
провадженням закрити за недоведеністю участі в скоєних злочинах.

7

В порядку ст. 365 КПК України
вирок суду в частині засудження ОСОБА_1,ОСОБА_2,
ОСОБА_3 ОСОБА_4за ст. 357 ч.3 КК України скасувати, а справу відносно них по
даному факту провадженням закрити за відсутністю складу злочину.

Дії
ОСОБА_1 кваліфікувати за ст. 289 ч.2 КК України, призначивши йому покарання за
цим Законом у вигляді позбавлення волі на 6 ( шість) років позбавлення волі.

Дії
ОСОБА_2. з ст. 185 ч.2 КК України перекваліфікувати на ст. 190 ч.2 цього ж
Закону, визначивши за ним покарання засудженому у вигляді позбавлення волі на
строк 2 роки.

На
підставі ст. 71 КК України вважати ОСОБА_2. остаточно засудженим на 4 (чотири)
роки 6 ( шість) місяців позбавлення волі.

У
відповідності до вимог ст. 365 КПК України покарання ОСОБА_4пом»якшити із
застосуванням ст. 69 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок
суду скасувати в частині стягнення з засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілого
ОСОБА_5 5000 гривен.

В іншій частині
вирок суду залишити без зміни.