У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Синявського
О.Г.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Коротких О.А.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 14 серпня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Чернівецької області на вирок Вижницького районного суду
Чернівецької області від 12 січня 2007 року щодо ОСОБА_1

Вироком
місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с. Іспас
Вижницького району Чернівецької області, жителя с. Багна Вижницького району
Чернівецької області, раніше не
судимого,

засуджено
за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3
роки.

На підставі ст. 76 КК України на
ОСОБА_1 покладено обов'язки повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично
з'являтися для реєстрації в ці органи.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не
переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за те, що він 23 липня 2006 року в нічний час,
будучи у стані алкогольного сп'яніння, біля магазину “Олімп” у с. Багна
Вижницького району Чернівецької області
на ґрунті неприязних
стосунків із ОСОБА_2 умисно
завдав останньому 4 удари ножем в область правого плеча та стегна, чим заподіяв
потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи висновки суду про доведеність винуватості засудженого та правильність
кваліфікації його дій, просить вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого через
м'якість, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, перевіривши
матеріали справи та обговоривши наведені у поданні доводи, колегія суддів
вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо доведеності
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який його
засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних у справі доказів, вони є
правильними, і у касаційному поданні не заперечуються.

Твердження прокурора про те, що
призначене покарання із застосуванням ст. 75 КК України не відповідає ступеню
тяжкості злочину та особі засудженого через м'якість, є безпідставними.

Ухвалюючи рішення про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК
України, суд належним чином мотивував,
які саме дані про його особу та пом'якшуючі покарання обставини дають підстави
для висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи,
засуджений щиро покаявся, позитивно характеризується за місцем проживання,
вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні
малолітню дитину, дружина перебуває на обліку у лікаря гінеколога з приводу
вагітності, повністю відшкодував потерпілому заподіяну злочином матеріальну шкоду. Також судом врахована
думка потерпілого і представника потерпілого про призначення засудженому не
суворого покарання.

Крім того, прокурор у судовому
засіданні також порушував питання про застосування до засудженого ст. 75 КК
України та просив звільнити його від реального покарання.

Таким чином, рішення суду про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК
України належним чином умотивовано і
ґрунтується на законі.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України, є справедливим та достатнім, а тому відсутні підстави для скасування
судового рішення внаслідок м'якості призначеного ОСОБА_1 покарання.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити у задоволенні касаційного
подання заступника прокурора Чернівецької області.

Судді:

Синявський О.Г. Коротких О.А. Глос Л.Ф.