№ 422/6295/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року
м.
Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської
області

у складі:

головуючого судді:

Нікітіна В.В.

при секретарі судового
сідання:
Савельєвої К.В.

за участю:

прокурора:

Федоренка С.В.,

обвинуваченого:

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження № 0002508 від 20 жовтня
2013 року відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Артемівська,
Перевальського району, Луганської
області, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не
працюючого, не одруженого, в силу ст.89
КК України раніше не судимого, який
зареєстрований та мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, за частиною 1 статті 190
Кримінального Кодексу України,-,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2013 року, приблизно о 16 години 30
хвилин, ОСОБА_2 знаходився біля під'їзду
будинку №14 по вул. Куйбишева у м.
Артемівськ, Перевальського району,
Луганської області, де також
знаходився ОСОБА_3, у якого ОСОБА_2
попросив мобільний телефон «Samsung»,
модель Е 1225 imei: НОМЕР_1, після чого у
нього виник злочинний умисел
спрямований на заволодіння чужим
майном, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
спрямований на заволодіння чужим
майном шляхом зловживання довірою,
ОСОБА_2, взяв у ОСОБА_3, мобільний
телефон «Samsung», модель Е 1225 imei: НОМЕР_1,
та після здійснення дзвінку,
запропонував ОСОБА_3 поповнити рахунок,
пообіцявши його повернути, при цьому не
маючи наміру повернути мобільний
телефон ОСОБА_3, на що останній
довіряючи ОСОБА_2, і не підозрюючи про
його злочинні наміри, погодився.

Після цього ОСОБА_2 з мобільним
телефоном «Samsung», модель Е 1225 imei: НОМЕР_1,
який належав ОСОБА_3, з місця скоєння
злочину втік, заподіявши потерпілому
ОСОБА_3, згідно висновку товарознавчої
експертизи № 511/136 від 28 жовтня 2013 року,
матеріальну шкоду на загальну суму 248
грн. 57 коп.

По справі цивільний позов не заявлено.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2
свою провину у скоєнні кримінального
правопорушення (злочину),
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
визнав повністю і пояснив, що дійсно 19
жовтня 2013 року, приблизно о 16 години 30
хвилин, він знаходився біля під'їзду
будинку №14 по вул. Куйбишева у м.
Артемівськ, Перевальського району,
Луганської області, де також
знаходився ОСОБА_3, у якого він
попросив мобільний телефон «Samsung»,
після чого, зловживаючи довірою ОСОБА_3
, втік з мобільним телефоном. У скоєному
щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений дав свідчення в
яких повністю визнав свою вину і не
оспорює фактичні обставини справи,
враховуючи думку прокурора, який
вважає, що можливо розглянути справу
відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України,
вислухавши думку обвинуваченого, який
не заперечує проти вказаного порядку
розгляду справи, а також з'ясувавши, що
обвинувачений правильно розуміє зміст
цих обставин, немає сумнівів у
добровільності його позиції,
роз'яснивши обвинуваченому ОСОБА_2, що у
такому випадку він буде позбавлений
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку, суд вважає за
можливе розглянути кримінальне
провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК
України, та визнати недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
повністю доведена і кваліфікує його
дії за ч.1 ст. 190 КК України, оскільки
він заволодів чужим майном шляхом
зловживання довірою (шахрайство).

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 є щире каяття у
скоєному злочині.

Суд виключає з обтяжуючих обставин
вчинення злочину відносно особи
похилого віку, оскільки об'єктом
злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК
України є право власності, а не життя
чи здоров'я особи.

З урахуванням всіх обставин у справі,
враховуючи відношення обвинуваченого
до скоєного злочину, оскільки він на
обліку у лікарів психіатра та
нарколога не перебуває, суд вважає, що
ОСОБА_2 може бути виправлений без
відбування реальної міри покарання, та
його, в порядку виключення, можливо
звільнити від відбування покарання з
випробуванням, застосувавши ст. 75 КК
України, з покладенням на
обвинуваченого обов'язків, визначених
п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відповідно до
ст.ст. 124, 126 КПК України суд покладає на
обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вважає за
необхідне вирішити відповідно до ст. 100
КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнити від відбування
покарання з випробуванням строком на 1
/один/ рік, якщо він протягом
визначеного судом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти
на ОСОБА_2 обов'язки:

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи;

- періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: сім картку мобільного
оператора МТС, яка знаходиться в
матеріалах кримінального провадження
№0002508, повернути у користування
власнику - ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
витрати на залучення експертів в
розмірі 342 грн. 30 коп. /триста сорок дві
грн. 30 коп./.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження та може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Луганської області через
Перевальський районний суд Луганської
області протягом 30 днів з дня його
проголошення, а засудженим - в той же
строк з дня отримання нею копії вироку.

Головуючий-суддя:

В.В.Нікітін.