Номер провадження 1-кп/754/671/14
Вирок
Іменем України

10.11.2014 року

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари, Київської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 , 6 вересня 2014 року близько 11 год., перебуваючи неподалік будинку № 6 по вул. Братиславській в м. Києві побачив раніше невідому йому ОСОБА_6 . У цей час в нього виник умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке залежить ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов ззаду впритул до потерпілої ОСОБА_6 , після чого вхопив останню за плече, потягнув та зірвав ланцюжок з ладанкою та хрестиком, який був на шиї останньої, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 340 гривень 60 коп.. Після вказаних дій потерпіла, від ривка втратила рівновагу та впала на землю, в подальшому ОСОБА_3 , з метою подолання волі потерпілої до опору почав тиснути їй на грудну клітину, та смикати за волосся, таким чином застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. Згідно висновку експерта № 2493 від 8 вересня 2014 року, потерпіла ОСОБА_6 отримала ОСОБА_7 » тілесні ушкодження. Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 340 грн. 60 коп.

Під час судового розгляду обвинувачений, визнав себе винним, підтвердивши обставини скоєного кримінального правопорушення. Так він показав, що він дійсно 6 вересня 2014 року приблизно 11 год., перебуваючи біля будинку №6 по вул. Братиславській в м. Києві підійшовши ззаду до потерпілої після чого вхопив останню за плече, потягнув та зірвав ланцюжок з ладанкою та хрестиком, який був на шиї останньої, він вказаних дій потерпіла впала. Обвинувчений припускає, що міг спричинити зазначене насильство відносно потерпілої.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні встановленого судом кримінального правопорушення та правильності кваліфікації дій обвинуваченого за частиною другою статті 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, не судимий, до затримання працював не офіційно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, молодий вік та обставини що пом`якшують покарання.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, суд визнає їх такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого положень статті 69 КК України та призначення міри покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкції частини другої статті 186 КК України.

Проте, з урахування викладеного суд вважає за неможливе його виправлення без ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 186 КК України та призначити йому покарання з урахуванням положень статті 69 КК України у виді двох років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 6 вересня 2014 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази по справі, що зберігаються на відповідальному зберіганні у потерпілої залишити їй за належністю.

Стягнути на користь держави судові витрати за проведення експертиз: товарознавчої експертизи 196 грн. 56 коп. та витрати на проведення судово-хімічної експертизи 368 грн. 94 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: