Справа № 534/147/15-к
Провадження № 1-кп/534/61/15
Вирок
Іменем України
24 квітня 2015 року Комсомольський міський суд Полтавської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000015, внесеного до ЄРДР 08 січня 2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мойсівка Драбівського району Черкаської області, українки, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимої:

03.11.2004 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік.

26.07.2005 року вироком Крюківського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 7 років.

12.10.2006 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука за ч.2 ст.309,71 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 7 років,

05.02.2008 року вироком Комсомольського міського суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

11.08.2008 року вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;

09.12.2012 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнилася 08.05.2014 року по відбуттю строку покарання.

- за ч.2 ст.185 КК України,
встановив:
Підсудна вчинила умисний злочин середньої тяжкості проти власності за таких обставин:
06 січня 2015 року близько 12-00 год., ОСОБА_4 знаходячись в магазині жіночого одягу за адресою: м. Комсомольськ вул. Миру, буд.25, таємно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу викрала дві жіночі кофточки і з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченої потерпілій ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 560 грн.

Свою вину в пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_4 визнала повністю, і підтвердила суду, що за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, таємно, з корисливих спонукань заволоділа майном потерпілої ОСОБА_5 .

Потерпіла до суду не з`явилась, направила заяву про розгляд справи в її відсутність. Претензії матеріального характеру до підсудної не пред`являє в зв`язку із добровільним відшкодуванням останньою завданої шкоди.

Обгрунтовуючи висновки про доведеність вини ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого злочину, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження, обмежившись допитом обвинуваченої, застосовуючи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, приймає до уваги, що фактичні обставини справи та об`єм викраденого по справі ніким не оспорюються.

Отже, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна, скоєними нею повторно, органом досудового розслідування за ч. 2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно.

Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що впливають на призначення покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєний ОСОБА_4 злочин не є тяжкими, і в якості обставини, що пом`якшує покарання, враховує визнання нею своєї вини та повне відшкодування завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
Згідно із представленою довідкою ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря- нарколога (а.с. 58), від проходження медогляду відмовилась (а.с. 23). На разі проходить курс лікування від остеомеліту (а.с. 47). Не працює, зі слів самої обвинуваченої існує за рахунок випадкових заробітків у приватних осіб, має неповнолітню дитину, відносно якої позбавлена батьківських прав (а.с. 63-64). Інші характеризуючі дані на особу обвинуваченої в матеріалах справи не представлені.

Отже, врахування даних про особу ОСОБА_4 , яка неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, і знову вчинила повторний, корисливий злочин проти власності протягом шести місяців після звільнення з місць позбавлення волі, де відбувала покарання за попереднім вироком, в своїй сукупності дають суду підставу дійти висновку про її небажання стати на шлях виправлення.

З врахуванням положень ст. 50, ч.2 ст. 65 КК України, які передбачають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочини, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів, даних про стан здоров`я обвинуваченої, яка на даний час потребує подальшого лікування (а.с. 40, 47, 69), суд вважає, що покарання у вигляді обмеження волі буде найбільш дієвим заходом, що сприятиме виправленню засудженої та забезпечить можливість продовження нею курсу лікування. Мінімальний строк покарання визначений судом з врахуванням пом`якшуючої покарання обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і признати їй покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На вирок суду протягом 30 днів з часу проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_1