Справа № 462/5720/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/196/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002118 про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучапи, Городоцького району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , за ч.2 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Вирішено питання про речові докази та стягнення судових витрат.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнані винними у тому, що 2 липня 2014 року, близько 18 год. 45 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території будівництва ТРК Леополіс ТОВ УСХ БУД, що по вул. Кульпарківська-Щирецька, 36 у м. Львові, шляхом вільного доступу, таємно викрали належні ТОВ УСХ БУД комплектуючі деталі до металевих будівельних риштувань в кількості 13 штук, ринкова вартість яких згідно вироку експерта № 548 від 18.07.2014 року станом на 2.07.2014 року становила 1 445 грн. 13 коп.

Заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 , не оспорюючи кваліфікацію дій обвинувачених, просить вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року змінити у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та виключити з мотивувальної частини вироку покликання суду на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкримінований злочин із ОСОБА_11 , та зазначити, що зазначений у вироку злочин вони вчинили з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. Вказує на те, що в порушення вимог ч.1 ст. 17 КПК України суд першої інстанції покликається у вироку на вчинення злочину обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_11 , матеріали стосовно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком та щодо нього вирок не постановлявся. Зазначає, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до вимог ст. ст. 409, 412 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану заступником прокурора Львівської області ОСОБА_10 апеляційну скаргу, представника потерпілого ОСОБА_9 , який проти задоволення апеляційної скарги не заперечив, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю визнали свою вину в скоєному, щиро розкаялися. Зізнання обвинувачених у вчиненні ними кримінальних правопорушень в контексті ст. 95 КПК України є доказом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції надана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду. Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про порушення судом загальних засад кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, особу, за попередньою змовою з якою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили 2 липня 2014 року крадіжку майна ( ОСОБА_11 ), на час ухвалення вироку до кримінальної відповідальності не притягнуто, а матеріали відносно нього виділено в окреме провадження у зв`язку з її розшуком.

Таким чином, у судовому рішенні констатується факт вчинення злочину ОСОБА_11 , хоча він при розгляді провадження присутнім не був, що обмежило його права, передбачені ст. 42 КПК України, якими ОСОБА_11 не мав змоги скористатись, а тому судом порушено право на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

Крім того, винесення вироку із зазначенням у фабулі обвинувачення стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вчинення злочину ОСОБА_11 суперечить вимогам ч.1 ст. 17 КПК України, згідно якої особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України і встановлено вироком суду, що набрав законної сили. А тому, оскільки обвинувачення стосовно ОСОБА_11 не розглядалось, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалювався, його не можна вважати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КПК України.

Враховуючи викладене, підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку покликання суду на прізвище ОСОБА_11 , як на особу, яка за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинила крадіжку належних ТОВ УСХБУД комплектуючих деталей до металевих будівельних риштувань в кількості 13 штук. Замість зазначення "про вчинення ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 крадіжки" необхідно зазначити "про вчинення ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, крадіжки".

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 задоволити.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку Залізничного районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року покликання на те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкримінований злочин із ОСОБА_11 , зазначивши, що ОСОБА_6 за попередньою змовою в групі з ОСОБА_7 та з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, вчинили інкримінований злочин.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий : ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4