Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
04 червня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2015 року у кримінальному провадженні №0006201 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 23 жовтня 2013 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України,

- з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

За вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.307 КК України на шість років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частки майна, що є власністю засудженого; за ч.2 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначено шість років позбавлення волі з конфіскацією 1/4 частки майна, що є власністю засудженого, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1475 грн. 76 коп.

Судом вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що 14 жовтня 2014 року близько 13 год., перебуваючи неподалік зупинки громадського транспорту "Пивзавод" на вул.Соборна в Рівного, незаконно, в порушення вимог Закону України від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори (в редакції Закону України від 04 липня 2013 року №40б-УІІ) , збув за 210 грн. особі під вигаданим прізвищем ОСОБА_8 , який був залучений працівниками міліції для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів, особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій масою 0,024 г. (в перерахунку на суху речовину), що знаходився у вигляді рідини коричневого кольору в медичному шприці одноразового використання номінальною ємністю 2 кубічних сантиметри.
Цього ж дня після проведення оперативної закупівлі ОСОБА_5 був триманий працівниками міліції, які під час особистого огляду обвинуваченого за адресою: АДРЕСА_2 , виявили та вилучили у нього особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій масою 0,086 г. (в перерахунку на суху речовину), що знаходився у вигляді рідини коричневого кольору в двох медичних шприцах одноразового використання номінальною ємністю 2 кубічних сантиметри. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_5 , придбав шляхом привласнення знайденого та незаконно, тобто в порушення вимог Закону України від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" (в редакції Закону України від 04 липня 2013 року №406-УІІ), зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що вирок суду є незаконним, оскільки йому призначено надто суворе покарання. Просить вирок суду змінити, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. В доповненнях до апеляційної скарги вказує, що повністю визнає себе винним, щиро розкаюється у вчиненому та погоджується із кваліфікацією вчинених злочинів. Зазначає, що суд при призначенні покарання не дав оцінки тому, що злочин вчинено внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин; що на утриманні у нього знаходиться син ОСОБА_9 , 2009 р.н., син ОСОБА_5 ,2000 р.н., мама ОСОБА_10 ,1947 р.н.; він, ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку з приводу захворювання гепатит С. Судом першої інстанції не вірно вказано у вироку, щодо посередньої характеристики. Згідно характеристик, виданих ЖКП «Сонячне» та ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно. Просить застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі, встановленої ч.2 ст,307 КК України без кон6фіскації майна. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до задоволення частково.

Винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинах встановлена сукупністю зібраних у справі доказів.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані судом за ч.2 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України.
Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України в кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Призначаючи ОСОБА_5 покарання суд першої інстанції врахував тяжкість вчинених ним злочинів,дані про особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, однак не дав їм належної оцінки.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд має призначити особі покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Як вбачається із наданих апеляційному суду доповнень, ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчинені злочинів, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочинів. ОСОБА_5 має на утриманні сина ОСОБА_9 , 2009 р.н., сина ОСОБА_5 ,2000 р.н., та надає допомогу в утриманні своїй матері ОСОБА_10 ,1947 р.н.. Обвинувачений ОСОБА_5 перебуває на «Д» обліку з приводу захворювання гепатит С. Згідно характеристик, виданих ЖКП «Сонячне» та ПАТ «Рівненська фабрика нетканих матеріалів» ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно.

Враховуючи всі ці обставини у їх сукупності, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, колегія суддів вважає за можливе застосувати ч.1,2 ст.69 КК України до найбільш тяжчого злочину, який входить до сукупності вчинених ОСОБА_5 злочинів, тобто призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої законом за ч.2 ст.307 КК України та не призначати додаткове покарання.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що підстав для застосування ст.75 КК України не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Рівненського міського суду від 03 березня 2015 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінити.
Призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України з застосуванням ч.ч.1,2 ст.69 КК України два роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна; за ч.2 ст.309 КК України два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 призначити два роки шість місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід домашній арешт змінити на тримання під вартою. Взяти ОСОБА_5 під варту із залу суду.

Строк відбуття покарання рахувати з 4 червня 2015 року.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_5 з моменту отримання копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3