Дата документу Справа № 240/84/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 240/84/15-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/941/15 ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 263, Доповідач в 2 інстанції
Ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.
Учасники судового провадження:
обвинувачений ОСОБА_6 в режимі відео конференції з Олександрівського районного суду Донецької області.
Встановлені вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 19 лютого 2015 року обставини:
Приблизно в один з днів восени 2014 року, на території сміттєзвалища, що розташоване неподалік с.Спасько-Михайлівка Олександрівського району Донецької області ОСОБА_6 серед бур`янів виявив кущі дикорослої коноплі, які зірвав, здійснивши незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу для особистого вживання.
Зазначений наркотичний засіб ОСОБА_6 заніс додому по АДРЕСА_1 та незаконно виготовив, відокремивши від кущів листя, які висушив, подрібнив, перетерши руками і склав у газетний згорток. Після цього ОСОБА_6 залишив зазначений наркотичний засіб у своєму домоволодінні.
Залишок особливо небезпечного наркотичного засобу - каннабісу, загорнутого в газетний згорток, загальною масою 6,56 грама ОСОБА_6 незаконно зберігав на верхній полиці шафи в кімнаті жилого дому, без мети збуту, який було у нього вилучено працівниками міліції 28 січня 2015 року.
Згідно з висновком експерта № 85 від 29 січня 2015 року, під час проведення судової експертизи наркотичних засобів, вилучена за місцем проживання ОСОБА_6 речовина рослинного походження, масою 6,56 г. є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого вперерахунку на суху речовину складає 6,56 г.
Крім того в один з днів жовтня 2014 року, перебуваючи на териконі шахти Новодонецька, що розташована на території Олександрівського району Донецької області, ОСОБА_6 під час збирання вугілля знайшов паперовий згорток, в якому знаходились три схожі на детонатори предмети, які він приніс за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , де і зберігав їх у спальній кімнаті.
28 січня 2015 року, при проведенні обшуку домоволодіння, в якому проживає ОСОБА_6 , працівниками міліції було виявлено і вилучено три схожі на детонатори предмети, які згідно висновку експерта № 140 від 29 січня 2015 року є засобами підриву - електродетонаторами короткоуповільненої дії запобіжного типу ЕД-КЗ-ПМ, які відносяться до категорії вибухових пристроїв, придатні до вибуху, виготовлені промисловим способом, які ОСОБА_6 зберігав за місцем проживання, без передбаченого законом дозволу.
Вироком Олександрівського районного суду Донецької області від 19 лютого 2015 року:

затверджено угоду про визнання винуватості від 05 лютого 2015 року укладену між прокурором прокуратури Олександрівського району Донецької області та ОСОБА_6 та визнано ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України і йому призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою. Строк покарання постановлено обчислювати з дня направлення до слідчого ізолятору.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, посилається на незаконність вироку суду в частині правил призначення покарання без призначення покарання за кожен злочин окремо, а потім з застосуванням положень ст. 70 КК України, а отже неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, істотні порушення норм кримінального та кримінального процесуального закону, просить вирок суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого, який не висловлював заперечень з приводу поданої апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 370 КПК Українизадекларована законність, вмотивованість та обґрунтованість судового рішення.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як наголошується в ч. 2 ст. 475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням частини третьої цієї статті.

У резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися, крім іншого, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК Українисуд перевіряє угоду на відповідність вимогам закону.

За змістом наведеної норми Закону, якщо при перевірці угоди буде виявлено, що умови угоди суперечать нормам кримінального та кримінального процесуального закону, суд має відмовити в затвердженні угоди.

Дані вимоги кримінального процесуального закону прокурором при укладенні угоди та судом першої інстанції при її перевірці на відповідність вимогам закону - не дотримані.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у розмірі узгодженому сторонами, суд належним чином не перевірив угоду в даній частині на її відповідність вимогам Кримінального Кодексу України.

Так, саме суд наділений повноваженнями щодо призначення покарання, зокрема, у відповідності до правил ст. 70 КК України, згідно до частини 1 якої - при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Однак, суд даних вимог закону не дотримався, покарання за кожен злочин окремо не призначив, положення ст. 70 КПК України проігнорував, чим допустив призначення обвинуваченому покарання, яке суперечить зазначеним вимогам кримінального закону.

Таким чином, судом при винесені вироку допущені: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, є ґрунтовними доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону та призначення ОСОБА_6 покарання з порушенням принципу призначення покарання за сукупністю злочинів.

Наведене, згідно зі змістом приписів п. 1 ч. 2 ст. 407, ч. 1 ст. 412, ч. 7 ст. 474 КПК України, тягне за собою скасування вироку на підставі угоди та призначення нового розгляду провадження в суді першої інстанції

При новому розгляді провадження, з урахуванням підстав скасування, якими не були підстави необхідності посилення відносно обвинуваченого покарання, суду першої інстанції належить дотримуватися вимог ст. 416 КПК України, усунути наведенні порушення та, з`ясувавши стан здоров`я ОСОБА_6 , за необхідністю вирішити питання, передбачене ст. 52 КПК України щодо обов`язкової участі захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Олександрівського районного суду Донецької області від 19 лютого 2015 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України скасувати, призначити новий розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4