Справа № 11 -21 /2007 року. Головуючий в 1-й інстанції: Кобзій Б.І..
Категорія:ч;2ст307 КК України Доповідач:
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
січня місяця 12 дня.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

головуючого - судді Батрака
В.В.

суддів: Віщика В.М., Копитько Л.І.

з участю прокурора Дупака М.Г.

засудженої
ОСОБА_1 розглянула відкритому судовому засіданні в м. Полтаві
кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1
на вирок Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської
області від 7 червня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженка і мешканка АДРЕСА_1, непрацююча, раніше судима: 25 травня 2005 року Крюківським
районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення
волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, засуджена за ч,2 ст.307 КК України на 5 років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої.

На підставі ст.71 КК України частково приєднане невідбуту частину покарання
за попереднім вироком Крюківського
районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2005 року і остаточно
ОСОБА_1 призначено покарання у виді 5
років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке
є власністю засудженої.

На підставі ст.96 КК України застосовано до ОСОБА_1 примусове лікування від
наркоманії в місцях відбування покарання.

Вирішено
питання речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона 14 червня 2005 року на ринку м.
Світловодська Кіровоградської області у невстановленої слідством особи придбала за 50 грн. 15 мл розчину опію ацетильованого,
який з метою збуту привезла в м. Кременчук Полтавської області.

В цей же день, приблизно о 14
годині 15 хвилин,
в районі газової заправки в м. Кременчуці по вул Котлова ОСОБА_1 збула 1 мл наркотичного
засобу - розчину
опію ацетильованого за 12
грн. ОСОБА_2.

Біля 16 години в
цей же день там же, біля газової заправки по вул. Котлова в м. Кременчуці,
ОСОБА_1 збула 1 мл
наркотичного засобу - розчину
опію ацетильованого за 12
грн.ОСОБА_3.

15 червня 2005 року біля 14 години 30 хвилин ОСОБА_1
.з метою продажу наркотичного засобу знову знаходилася в тому ж місці - біля газової
заправки по вул. Котлова в м. Кременчуці, зберігаючи при собі 8 мл наркотичного
засобу - розчину
опію

ацетильованого з метою збуту.
Близько 15 години
вона була затримана працівниками міліції і вказаний розчин був у неї вилучений,
який згідно висновку судово-хімічної експертизи є наркотичним засобом - опієм
ацетильованим, вага сухої речовини опію в якому становить 0,49 г.

В апеляції засуджена ОСОБА_1 просить вирок суду щодо неї скасувати у
зв'язку із неповнотою досудового і судового слідства,
невідповідністю висновків суду фактичним обставинам
справи та неправильним застосуванням кримінального закону, а кримінальну справу
направити прокуророві на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обґрунтування апеляції
засудженою ОСОБА_1, яка підтримала свою апеляцію і просила вирок
суду щодо неї скасувати як незаконний, а справу направити прокуророві на
додаткове розслідування, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що апеляція засудженої підлягає частковому задоволенню.

Висновок суду
про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за вказаних у вироку
обставин відповідає фактичним обставинам
події злочину, підтверджений сукупністю розглянутих у судовому засіданні
доказів, достовірність яких не викликає сумніву, і є обґрунтованим.

Викладені в
апеляції засудженої ОСОБА_1 доводи про безпідставність засудження її за
незаконне придбання, перевезення, зберігання особливо небезпечного наркотичного
засобу з метою збуту та збут цього наркотичного засобу, вчинені повторно, є
безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, ретельно
дослідженими в судовому засіданні.

Так, з показань
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, даних ними як в
ході досудового. слідства, так і в судовому
засіданні, видно, що вони є працівниками ВБНОН Кременчуцького МУ УМВС
України в Полтавській області і, отримавши оперативну інформацію про те, що на
вул. Котлова в м. Кременчуці біля газової заправки жінка займається збутом
наркотиків, 15 червня 2005 року прибули на
зазначене місце, де затримали ОСОБА_1, в пакеті якої при огляді в присутності
понятих було виявлено та ..вилучено медичний шприц ємкістю 10 мл, заповнений
речовиною в кількості 8 мл,
схожою на розчин опію ацетильованого, та гроші в сумі 24 грн., про що був
складений відповідний протокол.

При цьому
ОСОБА_1 пояснила, що опій вона придбала в м. Світловодську і привезла в м.
Кременчук, маючи намір продати. 14
та 15 червня
продала частину наркотичного засобу одному
чоловіку та трьом жінкам. До затримання в цей день продала наркотики
двом жінкам і 24 грн. - це гроші,
виручені від продажу наркотичного засобу.

В цей же день, 15 червня 2005 року до відділу БНОН звернулися ОСОБА_2,ОСОБА_3.,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які пояснили, що дійсно купували наркотики у ОСОБА_1 та , коли довідалися
про затримання останньої, боячись, що вона видасть їх працівникам міліції і вони
будуть притягнуті до відповідальності, вирішили добровільно зізнатися в цьому
та видали шприци із залишками наркотичних засобів, про - що в присутності
понятих були складені відповідні протоколи.

СвідкиОСОБА_3. та ОСОБА_2 суду показали, що вони давно знають ОСОБА_1 як
наркоманку і 14 червня 2005 року купили в
неї «дозу» - по 1 мл наркотичного засобу по 12 грн., набравши по 1 кубу в їх шприц із свого.
Наступного дня, дізнавшись від осіб, які вживають наркотики, про те, що
ОСОБА_1 затримали працівниками міліції при збуті наркотиків, боячись, що вона
може видати їх, як осіб, що придбали в неї наркотик, та боячись
відповідальності за це, самі добровільно прийшли в міліцію і розповіли про придбання наркотику у ОСОБА_1, а потім чекали
понятих і в їх присутності кожний з них видав шприц з залишками наркотичного
засобу, що купували у ОСОБА_1, про що були складені протоколи, які вони
підписали.

Допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ствердили, що вони дійсно були
понятими при вилученні у ОСОБА_1 наркотичного засобу та грошей по вул. Котлова в м. Кременчуці біля газової заправки. При цьому
пояснили, що із пакета, що знаходився в руках у ОСОБА_1, було вилучено
шприц з рідиною коричневого кольору та гроші. При цьому ОСОБА_1 пояснила, що
наркотичний засіб вона придбала в м. Світловодську та продавала в м. Кременчуці
на протязі 14-15 червня
декільком особам. Про це був складений відповідний протокол, який підписали
вони та ОСОБА_1, ніяких зауважень при цьому
не було, в тому числі і від ОСОБА_1

Свідки також
показали, в цей же день вони були запрошені у міськвідділ в якості понятих при
видачі чотирма особами, серед яких був один чоловік і три жінки, шприців. Особи
пояснили, що купували наркотики у ОСОБА_1 біля газової заправки в м.
Кременчуці, але коли дізналися, що її затримали, з метою уникнути
відповідальності за незаконне придбання
наркотичного засобу, вирішили добровільно заявити про це в органи міліції.
Були складені протоколи добровільної видачі речей (шприців), які підписали
особи, що здали шприци та вони, як поняті.

Такі показання свідків стверджуються об'єктивно даними:

протоколу огляду від 15 червня 2005 року, в ході якого у ОСОБА_1 було виявлено та вилучено шприц з рідиною коричневого кольору в
кількості 8 мл (т.1, а.с.5);

протоколів
добровільної видачі від 15
червня 2005 року, із
яких вбачається, що в цей день ОСОБА_2 таОСОБА_3. добровільно видали
працівникам міліції по одному шприцу з залишками наркотичних засобів, які
придбали 14 червня 2005 року у ОСОБА_1 (т.1, а.с. 16, 31);

висновків
судово-хімічної експертизи №
489-490 від 14.07.2005
p., згідно яких вилучена у ОСОБА_1 речовина у кількості 8 мл є особливо
небезпечний наркотичний засіб -
опійацетильований, вага сухого залишку в якому становить 0,49 г (т.1, а. с 82) та залишки речовини в шприцах коричневого кольору по
0,2 мл, виданих ОСОБА_2 таОСОБА_3.,
містять слідові кількості наркотичного засобу опію ацетильованого (т.1,а.с.67, 87), а також речовими
доказами - шприцами
з наркотичним засобом та із залишками їх
та грошима в сумі 24 грн.(т.1,а.с.89-94).

З матеріалів
справи видно, що органами досудового слідства та судом досліджено всі
обставини, з'ясування яких мало мати істотне значення для справи, тому доводи
засудженої щодо неповноти досудового і судового слідства та невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи
є необгрунтованими і безпідставними.

Наведені докази
спростовують доводи ОСОБА_1 про непричетність її до вчинення злочину за
вказаних у вироку обставин і невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи.

Доводи засудженої про те, що вона не займалась збутом наркотичних засобів,
а 15
червня 2005 року
біля заправки в м. Кременчуці сама хотіла придбати наркотичні засоби для власного вживання не грунтуються на
матеріалах справи та спростовані наведеними у вироку доказами, ретельно
дослідженими в судовому засіданні і яким суд дав належну оцінку.

Твердження в апеляції засудженої ОСОБА_1 про те, що вона давала визнавальні
показання в придбанні наркотичних засобів з метою збуту та збуті їх декілька
разів 14 та 15 червня 2005 року під впливом
та тиском працівників міліції, які застосовували до неї незаконні методи
слідства, є неспроможними, оскільки скарги ОСОБА_1 щодо застосування до неї під
час дізнання та досудового слідства працівниками міліції незаконних методів
двічі перевірялися прокурором і не знайшли свого підтвердження, а тому
постановами від 18 листопада
2005 року та 9 січня 2006 року в порушенні
кримінальної справи відносно працівників міліції відмовлено на підставі п.2
ст.6 КПК України за відсутністю в їх діях складу злочинів (долучене до справи
наглядове провадження №
04/2-1661 с-05 прокуратури м. Кременчука).

Доводи засудженої ОСОБА_1 в апеляції про те, що не могли бути
свідками но справі
ОСОБА_2 іОСОБА_3., оскільки вони є наркоманами, та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, оскільки вони є
працівниками міліції і зацікавленими особами, с неспроможними, оскільки вони не входять у перелік осіб,
які відповідно до ст.69 КПК України не можуть бути допитані як свідки. В
матеріалах справи відсутні будь-які дані. які
б давали підстави суду для сумніву у об'єктивності і правдивості показань
зазначених свідків.

Даних про тс, що
у справі допущені порушення кримінально-процесуального закону чи матеріального закону, які б могли бути підставою для
скасування вироку, не встановлено.

Посилання в апеляції ОСОБА_1 на те, що у обвинувальному висновку зазначене прізвище
ІНФОРМАЦІЯ_2, що свідчить про те, що її обвинувачення переписано з обвинувачення якоїсь ІНФОРМАЦІЯ_2, безпідставне,
оскільки, як вбачається з постанови про притягнення як обвинуваченої від 15 серпня 2005 року, обвинувачення стосується саме
її, ОСОБА_1, ніде прізвища ІНФОРМАЦІЯ_2 не зазначено (т.1,а.с. 158-160), обвинувальний висновок складено відповідно до вимог КПК
України, ст.ст.228-232 цього Кодексу не порушені. Але, як вбачається з обвинувального
висновку, дійсно на а.с.8 описової частини
обвинувального висновку вказано прізвище «ІНФОРМАЦІЯ_2», що явно є друкарською
помилкою.

За таких обставин колегія суддів визнає, що суд дав належну оцінку
дослідженим у судовому засіданні доказам у їх
сукупності та обґрунтовано дійшов висновку про винність ОСОБА_1 у
незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу з метою збуту та у незаконному збуті цього
наркотичного засобу, вчиненому повторно та особою, яка раніше вчинила злочин,
передбачений ч.1 ст.309 КК України, і правильно кваліфікував її дії за
ч.2 ст.3()7 КК України.

Безпідставне
твердження в апеляції засудженої про необ'єктивність суду при розгляді даної справи, оскільки суд ретельно
перевірив усі надані суду докази і прийняв за основу лише ті з них, які
об'єктивно підтверджені іншими доказами, і не викликають сумніву, а тому в частині обвинувачення, а саме:
в збуті наркотичних засобів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307
КК України, та крадіжці майна у ОСОБА_10 за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.185 КК України, які їй інкримінуватися, матеріали справи
виділено в окреме провадження та направлено
прокурору для проведення додаткового розслідування (т.2, а.с. 103-104).

Покарання
ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог' закону, відповідає вчиненому злочину і
даним про особу винної, обрано воно в межах санкції статті і є необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Правильно судом
застосовані і правила ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_1 вчинила злочин в період іспитового строку за
попереднім вироком.

Разом з тим,
доводи ОСОБА_1 в апеляції про тс, що до неї безпідставно застосовано ст.96 КК України - примусове лікування в місцях відбування покарання, є слушними.

Відповідно до ст.21 КК України, направлення на примусове лікування осіб від
наркоманії, які вчинили злочини у стані чи на
Грунті наркоманії, не передбачено.

Призначення
особі, яка вчинила злочин, поряд з покаранням примусового лікування, про яке
йдеться в ст.96 КК України, обумовлено не зв'язком злочину з хворобою винної в
її вчиненні особи, а характером наявної у такої особи хвороби, що становить небезпеку для здоров'я інших осіб. До
таких хвороб не відноситься наркоманія, яка сама по собі не становить
небезпеки для здоров'я інших осіб.

А тому ОСОБА_1 не може бути направлена на примусове лікування від
наркоманії і така вказівка суду підлягає виключенню з вироку.

З зазначених обставин колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні,
а апеляція засудженої - частковому
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного
суду

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 частково задовольнити.

Вирок суду змінити: виключити з вироку вказівку про
застосування до ОСОБА_1 примусового лікування від наркоманії в місцях
відбування покарання на підставі ст.96 КК України.

В іншій частині вирок Крюкізського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 7 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.