П О С Т А Н О В А:

Справа № 1-102/2008 р

.

22 квітня 2008 року Липовецький
районний суд

Вінницької області

В складі: головуючого судді ПОРОХОВОГО Г.І.

при секретарі
ПОПРОЦЬКІЙ О.В..

з участю прокурора
КОКОТА О.Г.

адвоката
ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі
суду в м.
Липовець кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2І НФОРМАЦІЯ_1

уродженець смт. Вапнярка, Томашпільського району,
Вінницької області,

українець, громадянин України, освіта вища, розлучений,
працює свято

служителем вАДРЕСА_1, не

судимий.

- в вчинені
злочину передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України

В С
Т А Н
О В И
В :

ОСОБА_2 обвинувачений в
тому, що 25 листопада 2007 року в 22.00 годині перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та знаходячись вАДРЕСА_1, зайшов у господарство гр. ОСОБА_3, яке
розташоване по АДРЕСА_2, де безпричинно з хуліганських спонукань, грубо
порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, не
реагуючи на зауваження сторонніх осіб та скинув із себе верхній одяг, виражався
брудною лайкою після чого почав наносити удари руками та ногами по різних
частинах тіла гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 пошкодивши останньому верхній одяг та
причинивши фізичний біль, що супроводжувалося особливою зухвалістю та
продовжувалося на протязі однієї години.

Досудовим слідством дії
ОСОБА_2. кваліфіковані за ст.296 ч.1 КК України.

У судовому
засіданні ОСОБА_2. свою винуватість в вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся
в вчиненому, суду пояснив, що він 25 листопада 2007 року біля 22.00 години їхав
на автомобілі, яким він керує по довіреності, після хрещення дитини в АДРЕСА_1.
Він їхав до церкви та попав в тупик по вул.Ватутіна. Там він постукав у ворота
до людей, щоб йому дозволили розвернутися автомобілем тому, що була вузька
дорога. Коли до воріт вийшов гр. ОСОБА_4. то той почав з нього глузувати та
сказав, що він знаходиться в с. Зозівка, Липовецького району, Вінницької
області та штовхав його при цьому насміхаючись, як над священнослужителем.
Після чого виникла бійка, ОСОБА_4. намагався його вдарити, а він захищався. В
цей час повибігали із будинку рідні ОСОБА_4., а саме жінка його, невідома йому
жінка та дочка ОСОБА_3., які почали на нього нападати та бити. Вони його били
якимись тупими предметами, якими саме він не бачив та
били його об бетонну криницю головою та об лавочку. Коли була бійка то на
автомобілі приїхали ОСОБА_3. його жінка та ОСОБА_5., які також почали його
бити. Хтось сказав, щоб визвати працівників міліції, а він сів у автомобіль та
залишався в ньому чекати міліцію. Під час бійки йому причинили чисельні побої
та розірвали штани, майку, сорочку та куртку. Коли приїхали працівники міліції
то бійка продовжувалася і вони розборонили їх. Після того він сів за кермо
свого автомобіля та поїхав додому. На другий день він знепритомній, втратив
свідомість від нанесених йому тілесних ушкоджень. В даний час він повністю
відшкодував потерпілим завдані збитки, що доведено їх заявами про те, що будь
яких майнових претензій до нього вони не мають.

В
судовому засіданні захисник ОСОБА_2. адвокат ОСОБА_1. заявив клопотання про
закриття кримінальної справи, посилаючись на те, що ОСОБА_2. в вперше вчинив
злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся в вчиненому, активно сприяв розкриттю
злочину, і повністю відшкодував завдані злочином збитки, а тому його слід
звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям.

Заслухавши
висновок прокурора, який не заперечує в задоволенні клопотання адвоката
обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з
наступних підстав..

В силу
ст.45 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, може
бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення
злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю
відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно
з ч.5 ст.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12
„Про практику застосування судами України законодавства Звільнення особи від
кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК можливе в
разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Такою, яка вчинила злочин
уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила
злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного
злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність
(за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.
Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась,
активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки
або-усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових
дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за
ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на
нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння
характеризує суб'єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке
виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу
вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Передбачене
у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковим.
Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК, незалежно від
того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним
висновком, про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особу
можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона
сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення
нею нового злочину.

Як
встановлено судом, ОСОБА_2. вперше притягається до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризується. Злочин, у вчиненні якого він
обвинувачується, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Дійовим каяттям,
дає підставу суду вважати ОСОБА_2. такою особою, яка перестала бути суспільно
небезпечною, полягає в тому, що на час
розгляду справи в суді ОСОБА_2. повністю відшкодував заподіяні злочином збитки.

На
підставі ст. 7-2 КПК України, суд за наявністю підстав передбачених ст.45 КК
України, вправі звільнити підсудного від кримінальної відповідальності, у
справах які надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд у судовому засіданні
виносить постанову про закриття справи.

В силу
ст.248 КПК України, під час розгляду
справи, при наявності обставин, передбачених ч. 2 ст. 7-2 КПК України, суддя
своєю мотивованою постановою закриває справу та скасовує запобіжні заходи.

На
підставі викладеного та керуючись ст 45 КК України, .ст.7-2 , 248 КПК України,
суд

П О
С Т А
Н О В
И В:

Закрити
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 , за ст.296 ч. 1, КК України, в
зв'язку з дійовим каяттям.

Міру
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи діб.

С У
Д Д Я:
(Г.І. ПОРОХОВИЙ.)