Справа № 598/168/15-к
провадження № 1-кп/598/34/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" березня 2015 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

за ч.3 ст.185 КК України,

встановив :
ОСОБА_4 у вечірній час одного із днів кінця жовтня 2014р. зайшовши на територію розташованого по вул.Яблунева м.Збараж Тернопільської області господарства ОСОБА_5 , де знаходиться недобудований житловий будинок, проникнув через отвір лівого вікна в дане приміщення та таємно викрав з нього шляхом пересування і перекидання, через вищезгаданий віконний отвір бетономішалку, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 1975,60 грн.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст. 185 КК України, як за ознаками таємного викрадення чужого майна поєднаного із проникненням в приміщення.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні ним даного кримінального правопорушення стверджується наступними доказами.

Так, зокрема допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 ствердивши наведені в обвинувальному акті обставини скоєного ним злочину свою вину визнав повністю і пояснив, що дійсно у вечірній час одного із днів кінця жовтня 2014р. він зайшов на територію будинковолодіння ОСОБА_5 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 .

Знаючи, що на подвір`ї господарства ОСОБА_5 розташований недобудований житловий будинок де проводяться будівельні роботи, в ході яких використовується бетономішалка він вирішив її викрасти.

Реалізуючи свій задум він проникнув через отвір вікна в приміщення даного будинку та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає викрав із будівлі шляхом перекидання та пересування бетономішалку.

В подальшому бетономішалку, він затягнув в посадку, яка знаходиться поруч із Збаразькою ЦРКЛ.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Учасники даного судового провадження правильно розуміють і не оспорюють фактичні обставини вищезгаданого кримінального правопорушення. Їхня позиція є добровільною.

Оскільки судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а також беручи до уваги те, що вони не заперечили у розгляді цього кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин скоєння даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно і вважає необхідним призначити її у виді позбавлення волі.

Однак, беручи до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що він вперше притягується кримінальної відповідальності, визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину те, що він добровільно відшкодував завдані злочином збитки, відсутність до нього будь-яких претензій від потерпілого те, що останній просить його суворо не карати, суд приходить до переконання про доцільність звільнення його на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням йому при цьому іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України суд також вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 368, 369, 370, 371, 374, 375 КПК України, суд
засудив :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробовуванням та встановити йому при цьому іспитовий строк на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 245 грн. 96 коп. вартості проведеної НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області судової товарознавчої експертизи №6-28/15 від 17.01.2015р.

Речовий доказ по справі бетономішалку Limex модель 190 LS, яка знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути останньому як власнику.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді особистого зобов`язання.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засідання.

СУДДЯ : ОСОБА_6