Справа №11-а-198/08
Головуючий у першій інстанції: Білоцерківець О.А.
Доповідач: Сілкова І.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007
року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
м. Києва в складі: головуючого судді -
Приндюк М.В.

суддів: Сілкової
І.М., Скавроніка В.М.

за участю
потерпілого - ОСОБА_2

адвоката - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за
апеляцією потерпілого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, в інтересах потерпілої
ОСОБА_4, на постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2007 року, якою
кримінальну справу, за скаргою приватного обвинувачення, про притягнення
ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України -
закрито у зв'язку з закінченням строків давності притягнення особи до
кримінальної відповідальності, -

Встановила:

Цією постановою
кримінальну справу за скаргою приватного обвинувачення про притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за ст. 356 КК України закрито у зв'язку з закінченням строків
давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

В апеляції
потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілої -ОСОБА_3 ставиться питання про скасування даної постанови
суду та направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, з тих
підстав, що рішення суду про закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5, на
їх думку, було винесено з порушенням норм закону, оскільки підсудний не був
присутній в судовому засіданні і йому не були роз'яснені наслідки закриття
кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, а саме про право потерпілих на
звернення до суду з цивільним позовом. Крім того, апелянти посилаються на ту
обставину, що в постанові не встановлені обставини споєння злочину, не
зазначено, що злочин вчинено саме з вини ОСОБА_5 і його дії підлягають
кваліфікації за ст. 356 КК
України.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_2, який підтримав апеляцію і просив
її задовольнити, адвоката ОСОБА_1 про безпідставність апеляції та залишення
постанови суду першої інстанції без зміни, провівши судові дебати, перевіривши
матеріали справи та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності
зі ст. 49 КК
України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня
вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення
злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж
обмеження волі і таке звільнення відповідно до ст. 11-1 КПК України є
обов'язковим.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість постанови суду в межах поданої апеляції, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про
закриття даної кримінальної справи з підстав зазначених в оскаржуваній
постанові, а тому апеляційні доводи про істотне порушення судом першої
інстанції вимог кримінально-процесуального закону з тих підстав, що справу було
розглянуто за відсутності підсудного ОСОБА_5, якому слід було роз'яснити
підставу та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності, право
заперечувати проти закриття справи з цієї нереабілітуючої підстави і право
потерпілих на звернення до суду з цивільним позовом та інші доводи апеляції є
безпідставними, оскільки згідно вимог кримінально-процесуального закону та
роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у Постанові № 1 від 23.12.2005 року „Про
застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної
відповідальності" зазначено, що ухвалювати рішення про звільнення особи
від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття
справи з

відповідної підстави, а не за умови її присутності при
вирішенні судом цього питання, на що посилаються апелянти у своїй апеляції.

Крім того, у
відповідності зі ст. 28 КПК
України, закриття кримінальної справи з підстав зазначених у статтях 7 і 7-1 КПК України, в
тому числі із закінченням строків давності, не звільняє особу від обов'язку
відшкодувати у встановленому законом порядку матеріальні збитки завдані нею
державним, громадським організаціям або громадянам. Особа, цивільний позов якої
залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного
судочинства і в цьому випадку цивільний позивач і цивільний відповідач
звільняються від сплати державного мита.

Як вбачається з
матеріалів справи приватного обвинувачення (а.с.170) від підсудного ОСОБА_5
надійшла письмова згода на закриття відповідно до вимог ст. 7-1 п.5 КПК України
та ст. 49 КК ч.1 п. 1 КК України кримінальної справи за його обвинуваченням за
ст. 356 КК України та залишення без розгляду цивільного позову у даній кримінальній
справі. В цій заяві ОСОБА_5 зазначив про те, що правові наслідки закриття
кримінальної справи йому відомі і просив розглянути справу без його участі у
зв'язку з хворобою.

Так, матеріалами
справи приватного обвинувачення за скаргою потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про
притягнення до кримінальної відповідальності за самоправство ОСОБА_5
встановлено та зазначено в оскаржуваній постанові суду, що злочин передбачений
ст. 356 КК
України, який відповідно до вимог кримінального закону є злочином невеликої
тяжкості, був вчинений 25
серпня 2005 року, а
тому суд, відповідно до вимог ст. 282
КПК України, під час судового розгляду справи, встановивши передбачені ст. 49 КК України та
ст. 11-1 КПК
України підстави для звільнення від кримінальної відповідальності у зв'язку із
закінченням строків давності, та закриття кримінальної справи, вислухавши думку
учасників судового розгляду, обґрунтовано закрив провадження у справі.

За таких
обставин, колегія суддів вважає постанову суду першої інстанції про закриття
кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 356 КК України у зв'язку із закінченням строків давності
притягнення до кримінальної відповідальності законною та обґрунтованою і
апеляційних підстав для її скасування не вбачає.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Печерського районного суду м. Києва від 21
листопада 2007 року про
закриття кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ст. 356 КК України у
зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної
відповідальності - залишити
без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_2 та представника потерпілої ОСОБА_3 - без задоволення.