АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-169 /07 Головуючий
Категорія ст. ст. 236-6;ч.3, ч.2 Маринчук М. П.
ст. 382 КПК Доповідач
в апеляційній інстанції
України Літвінцев
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
червня 2007 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого-судді Літвінцева В.М.

суддів Євтушенка
В.Г., Суходольського М. І.

з участю
прокурора Лисаченка В.М. потерпілої-скаржниці ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси в порядку апеляції матеріали за апеляцією потерпілої (скаржниці)
ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 8
травня 2007 року про залишення без задоволення її скарги до суду щодо
скасування постанови ст. слідчого в ОВС СУ УМВС України в Черкаській
області ОСОБА_4. від 17 квітня 2007 року про закриття на підставі п.2 ст. 6 КПК України кримінальної справи №
, порушеної за ч.2 ст.
286 КК України, в порядку ст.
ст. 236-5, 236-6 КПК
України, -

встановила:

17
квітня 2007 року старший слідчий в ОВС СУ УМВС України в Черкаській області
майор міліції ОСОБА_4., розглянувши
матеріали кримінальної справи № (порушеної 15.12.06 р. по факту
порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту
особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило смерть пішохода
ОСОБА_2 за ознаками злочину,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України), виніс постанову про її закриття на підставі
п.2 ст. 6 КПК України через відсутність
в діях водія ОСОБА_3 складу злочину (о/п
- а.с. 3-6). Копія цієї постанови
отримана потерпілою ОСОБА_1 матір'ю
загиблого, 20.04.07 р. (о/п - а.с. 1).

23
квітня 2007 року ОСОБА_1
звернулася до Уманського міськрайонного суду із скаргою в порядку ст.
ст. 236-5, 236-6 КПК
України, в якій стверджується про
неповноту і необ'єктивність слідства, в
обґрунтування висновків якого покладені тільки покази водія ОСОБА_3 та дані зробленої на підставі них автотехнічної
експертизи № 20 від 21.03.2007 р. Скаржниця вважає, що слідчий безпідставно закрив кримінальну
справу і незаконно звільнив ОСОБА_3 від
кримінальної відповідальності. Оскільки,
на її думку, керуючи автомобілем
і об'їжджаючи рейсовий автобус, який
зупинився і з якого почали виходити пасажири,
ОСОБА_3 повинен був у виконання вимог п.п.12.1;12.2;12.3 Правил
дорожнього руху рухатися із такою
швидкістю, щоб за будь-яких
обставин міг зупинити

2

свій
транспортний засіб і не збивати пішохода,
її сина. Ставить питання про скасування постанови слідчого, з поверненням справи прокурору для
відновлення досудового слідства (о/п-а.с.
1-2).

Скарга
ОСОБА_1 місцевим судом прийнята до свого провадження і після витребування
кримінальної справи, повідомлення
прокурора та потерпілої про місце і час розгляду скарги ( о/п - а.с. 11),
але чомусь без їх участі розглянув скаргу та залишив її без задоволення.
В постанові від 08.05.2007 р. таке своє рішення суд мотивує тим, що потерпілий - пішохід ОСОБА_2, обходячи автобус спереду, своєю несподіваною появою на проїжджій
частині дороги перед автомобілем під керуванням ОСОБА_3. , який рухався в попутному напрямку автобуса і
закінчував обгін стоячого автобуса, сам
створив аварійну ситуацію, в результаті
якої загинув. Водій ОСОБА_3, з свого боку, не
мав технічної можливості уникнути наїзду на ОСОБА_2, хоча
робив для цього все, що від нього
залежало. Оскільки пішохід ОСОБА_2 появився на проїжджій частині дороги на
відстані, що менша ніж зупиночний шлях
автомобіля ВАЗ-2121 і це доведено висновком автотехнічної експертизи № 20 від
21.03.07 р. ( постанова - о/п а.с.
13-14; 15-16). Вівся протокол судового засідання (о/п - а.с. 12).

Отримавши
копію постанови суду 14.05.07 р. (о/п - а.с.
17), ОСОБА_1 звернулася із
апеляцією, в якій ставить питання про
скасування постанови суду, як
незаконної, з постановлениям апеляційним
судом власного рішення по суті справи. Окрім повторного викладення
власного бачення ситуації, яка виникла на автодорозі Умань-Перегонівка

06.12.2006 року біля с Дубова, Уманського району, і завершилася загибеллю її сина,

скаржник-апелянт звертає увагу на те,
що суд не повідомив її про місце і час розгляду скарги

і тому вона була позбавлена можливості доводити в суді винуватість водія
ОСОБА_3

(о/п-а.с. 21-22).

Заперечень на
апеляцію не надходило; в судове засідання апеляційного суду на

21.06.2007 p.,
окрім прокурора,
з'явилася також потерпіла (скаржниця) ОСОБА_1, що дає

можливість розглянути її апеляцію за безпосередньої участі апелянта.

Заслухавши
суддю-доповідача, потерпілу ОСОБА_2., яка підтримала власну апеляцію і намагалася
інформувати суд щодо власної оцінки подій розглядаємої ДТП та про хід
розслідування цієї справи слідчими органами,
не розгляд їхніх скарг наглядаючим прокурором та поверховий та
однобічний розгляд у її відсутність скарги судом в порядку ст.
ст. 236-5, 236-6 КПК України; прокурора про правильність
рішення слідчого про закриття кримінальної справи по її суті та про порушення
чинного законодавства через неузгодженість даного питання з наглядаючим
прокурором, проведення судового розгляду
скарги ОСОБА_1 у відсутність її і без прокурора та слідчого; перевіривши
матеріали окремого судового провадження за № 4-147/07 та закритої кримінальної
справи № з даного питання разом із додатково наданими суду
апелянтом; обговоривши доводи та вимоги її апеляції, колегія суддів вбачає підстави для часткового
її задоволення із скасуванням постанови суду через наступне.

Виходячи
з аналізу статей 212-215, 227 КПК України, якими врегульовано порядок закриття
кримінальної справи на стадії досудового слідства і права(повноваження)
прокурора щодо нагляду за законністю цих важливих процесуальних рішень, - в даному випадку вони були порушені і
прокурор фактично усунутий від участі у вирішенні цього питання.

При
запереченні потерпілої-апелянта,
матеріали судового провадження не містять достовірних даних про
отримання нею і прокурором повідомлення суду про час і місце розгляду суддею
скарги ОСОБА_1матері загиблого внаслідок ДТП
ОСОБА_2) на постанову слідчого про закриття справи. Це непросте
питання суддя-головуючий спромігся вирішити одноосібно, без участі прокурора, слідчого та потерпілої, тобто без сторони обвинувачення у повному її
складі, заслуховування їхніх пояснень, доводів та думки з приводу законності і
обгрунтованості відповідного рішення органу досудового слідства, що бралося під сумнів і оскаржувалося(ч. 2, 3
ст. 236-6 КПК України). Судовий
розгляд із

з

винесенням
постанови у нарадчій кімнаті завершився за 30 хвилин(о/п, прот. с/з - а. с. 12),
що не могло не позначитися на обґрунтованості прийнятого суддею
рішення(постанова - о/п, а. с. 15-16). Копія постанови суду направлена
скаржниці тільки 14.05.07 р.(о/п - а. с.
17), що може свідчити про несвоєчасне
виготовлення(написання) її тексту; а її апеляція місцевим судом була повернута
з надуманих причин(а. с 19, 20), -
і це є неприпустимим.

Участь
прокурора у даній кримінальній справі обмежилася її вивченням в умовах
прокуратури Уманського району(о/п - а. с.
10) і направленням до суду для розгляду скарги ОСОБА_1(о/п - а. с. 8-9,
18). Копія постанови суду від 8.05.2007 року на його адресу не
надсилалася, тому оскаржена не була:
своїх заперечень на апеляцію потерпілої він не представив; відповіді на скаргу
ОСОБА_1 в порядку ст. 215 КПК України, як і на інші її письмові звернення по даній
справі, - не дав(скарга на адресу
прокурора Уманського району від 23.04.07 р. та інш.).

Розгляд
справи за відсутності потерпілої-скаржниці ОСОБА_1 без заслуховування її
доводів і без належного виклику її в судове засідання колегія суддів, погоджуючись з апеляцією останньої в цій
частині, також вважає в даному
конкретному випадку істотним порушенням її процесуальних прав і самостійною
підставою для скасування судового рішення(п. п. 12, 21 постанови № 13 від 2.07, 2004 року «Про ..
права потерпілих від злочинів»).

За таких
обставин постанова судді від 8 травня 2007 року не може залишатися в силі
і, за наявності передбачених ст.
370 КПК України підстав, підлягає
скасуванню.

Питання
ж по суті скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого від 17 квітня 2007 року про
закриття кримінальної справи № необхідно вирішувати заново новому
складу суду при повторному її розгляду в порядку ст.
236-6 КПК України і безумовним дотриманням всіх її положень, належною підготовкою і проведенням
повноцінного судового розгляду за участі прокурора та потерпілої, забезпеченням гарантованих законом прав учасників
процесу, тощо.

Тому, не вдаючись до подальшого аналізу доводів
апеляції по суті справи, які слід
ретельно вивчити та правильно оцінити при повторному розгляді матеріалів судом
першої інстанції, та керуючись ст.
ст. 347 ч. 2 п.3, 366 ч. 2,
370, 374, 377,
382 ч. 1 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу потерпілої(скаржниці) ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову
Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 8 травня 2007 року про
залишення без задоволення скарги ОСОБА_1 до суду щодо скасування постанови
слідчого від 17 квітня 2007 року про закриття кримінальної справи №
, - скасувати.

Матеріали
судового провадження разом із закритою кримінальною справою повернути на новий
судовий розгляд в той же суд, але в
іншому його складі.

Головуючий - підпис

Судді - підписи

З оригіналом
згідно:

Суддя
апеляційного суду В.М. Літвінцев