Дата документу Справа № 320/954/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/809/15 Головуючий в 1-й інстанції:
ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року,

встановила:
19.03.2015р. до Апеляційного суду Запорізької області надійшла та була передана судді-доповідачу 20.03.2015р. апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Однак з тексту апеляційної скарги вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Так, посилаючись на незаконність вироку, обвинувачений, в той же час, не наводить обґрунтування того, у чому полягає незаконність вироку.

Ставлячи в апеляційній скарзі питання про скасування вироку, обвинувачений при цьому не зазначає, в якій частині він оскаржує вирок та в якій частині у зв`язку з цим вирок підлягає скасуванню (повністю чи частково).

Крім того, вимоги особи, що подає апеляційну скаргу, повинні відповідати положенням кримінального процесуального закону.

Однак вимога обвинуваченого про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення відносно нього нового вироку, яким його слід виправдати, суперечить положенням ст.420 КПК України.

Посилаючись в апеляційній скарзі на грубі порушення норм чинного законодавства, обвинувачений, в той же час, не зазначає які саме порушення та якого закону були порушені судом, в чому полягали ці порушення, а також не наводить обґрунтування того, яким чином ці порушення могли вплинути на ухвалене рішення.

В обґрунтування вимоги про скасування вироку в апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, але при цьому всупереч положенням ч.1 ст.411 КПК не навів обставини, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, посилаючись на неповноту судового розгляду як на підставу скасування вироку, обвинувачений не зазначив обставини, які б відповідно до положень ст.410 КПК України, свідчили про неповноту судового розгляду.

Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга обвинуваченого не відповідає вимогам, передбаченим ст.396 КПК України, тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 грудня 2014 року залишити без руху.

Надати обвинуваченому строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2