Провадження № 1-кп/127/346/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.01.2015 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 20 квітня 2011 року Калушським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст. 186 ч. 2, 69 КК України до двох років позбавлення волі; 08 квітня 2013 року Тиврівським районним судом Вінницької області за ст. 263 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки із застосуванням ст. 76 ч. 1 КК України; 02 вересня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до арешту строком на шість місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, відомості про яке внесені 27 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006177
В С Т А Н О В И В:
30 січня 2013 року, приблизно, о 10.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 , вступивши в попередньою змову з ОСОБА_7 , який засуджений за даний злочин вироком Вінницьким міським судом Вінницької області від 26 грудня 2014 року, та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, направлену на таємне викрадення чужого майна, заздалегідь обравши об`єкт злочинного посягання квартиру АДРЕСА_2 , будучи обізнаними, що в даній квартирі тимчасово ніхто не проживає, підбурювані жагою до наживи, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що замикальні пристрої дверей відчинені, шляхом вільного доступу, проникли до квартири і, реалізуючи свій спільний злочинний план, умисно, таємно заволоділи майном ОСОБА_8 - принтером марки «Canon», вартістю, згідно з висновком експерта №678/14-21 від 23 квітня 2014 року, 359 гривень 55 копійок; принтером марки «Lexmark», вартістю, згідно з висновком експерта №678/14-21 від 23 квітня 2014 року, 43 гривні; сканером марки «Mustek», вартістю, згідно з висновком експерта №678/14-21 від 23 квітня 2014 року, 180 гривень; мікрохвильовою піччю марки «Blue Sky», вартістю 400 гривень. Після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 та його співучасники з місця вчинення злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 882 гривні 55 копійок.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_8 , будучи обізнаними, що в квартирі знаходяться інші цінні речі, 30 січня 2013 року, приблизно, о 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прийшли до квартири АДРЕСА_2 , де підбурювані жагою до наживи, з корисливих спонукань, скориставшись тим, що замикальні пристрої дверей відчинені, шляхом вільного доступу проникли в дану квартиру та, реалізуючи свій спільний злочинний план, умисно, таємно заволоділи чавунною ванною, вартістю, згідно з висновком експерта №678/14-21 від 23 квітня 2014 року, 280 гривень 50 копійок. Після вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 та двоє його співучасників з місця вчинення злочину втекли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. В результаті злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_5 та двох його співучасників потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 1163 гривні 05 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин встановлених судом, наведених вище, повністю визнав, суду пояснив, що 30 січня 2013 року він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 двічі, вранці та вдень, проникали до квартири потерпілого ОСОБА_8 , звідки викрали два принтера, сканер, мікрохвильову піч та чавунну ванну. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Ініціатором злочину був ОСОБА_9 , який знав, про відсутність господарів у квартирі і що в квартирі відчинені двері. У вчиненому щиро каявся, просив суд суворо його не карати. Потерпілому шкоду повністю відшкодував ОСОБА_7 .
Враховуючи, що учасники судового провадження визнають недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що згідно зі ст. 349 ч. 3 КПК України у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що їх слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.
При встановлених обставинах, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що у нього на утриманні знаходиться хвора мати пенсіонерка і він є єдиним її доглядальником (а.с. 65, 67-68).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Як вбачається з викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не перебував в стані алкогольного сп"яніння, а тому суд вважає, що обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.
Посилання сторони обвинувачення, як на обтяжуючі обставини, що злочин вчинено групою осіб за попередньою змовою та рецидив злочину, є незаконним, оскільки ці ознаки є кваліфікуючими, а не обтяжуючими обставинами.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що при визначенні ОСОБА_5 остаточного покарання слід застосувати ст. 70 ч. 4 КК України і вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2013 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 263 ч. 1 КК України до трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки, виконувати самостійно.
Суд вважає безпідставними вимоги прокурора про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 судових витрат в сумі 984 гривні за проведення судово товарознавчої експертизи, оскільки суду не надані докази з цього приводу.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 08 квітня 2013 року виконувати самостійно.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з 28 листопада 2014 року.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, обвинуваченому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Суддя: