Справа № 203/441/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання прокурора прокуратури Кіровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000001, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
26 січня 2015 року прокурор прокуратури звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання послався на те, що 30.12.2014 невстановлені особи підробили документи на підставі яких заволоділи чужим майном, а саме квартирою, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності дитині сироті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.12.2009 № НОМЕР_1 виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради на праві власності дитині сироті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить квартира, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 . З метою захисту прав та інтересів дитини - сироти ОСОБА_4 , прокуратурою Кіровського району м. Дніпропетровська направлено запит 21.01.2015 № 79-175вих14 до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме квартиру, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформації Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції встановлено, що 20.12.2014 власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2014. Крім того, 30.12.2014 на підставі договору купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 , власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_7 . Під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_4 , повідомив, що 13.12.2014 він отримав паспорт громадянина України в Ленінському РВ ДМУ УМВС у Дніпропетровській області та поїхав додому. Біля під`їзду будинка, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , сидів ОСОБА_8 який підійшов до нього та запитав, що потрібно продати його квартиру, але причини вказував на те, що ОСОБА_9 потрібні кошти. Також спросив чи є у мене кошти, та почав мене обшукувати на наявність грошей. Оскільки у ОСОБА_4 в правому кармані куртки були оригінали власного паспорта та свідоцтво про народження. ОСОБА_10 запропонував мені взяти кредит в банку на моє ім`я, на що ОСОБА_11 не погодився. Однак оригінали паспорт та свідоцтво про народження залишив у себе ( ОСОБА_8 ) та направився у невідомому напрямку. Зважаючи на вище викладене та проаналізувавши матеріали кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мав паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 виданий 11.12.2014 року Ленінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, що не відповідає паспортним даним на підставі яких було передано право власності на майно шляхом підроблення у вказаному паспорті рік народження ОСОБА_4 на 1996 рік. Слідчий просить накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності дитині сироті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку шляхом підроблення документів незаконно заволоділи.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вищезазначене правопорушення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 22 січня 2015 року за №0000001.
Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.
Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного факту, необхідно накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала на праві власності дитині сироті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якою шляхом підроблення документів незаконно заволоділи, що може мати значення для з`ясування обставин кримінального провадження №0000001.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною її відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1