Справа №
ВИРОК

Іменем України

09 листопада
2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у
складі: головуючого судді - Кривич
Ж.О., при секретарі - Чихариній В.О., з участю прокурора - Рибки Л.Я.,

захисників - ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

потерпілих -
ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18;

законних
представників потерпілих ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальну справу
про обвинувачення:

ОСОБА_28,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Комсомольська, українця, громадянина України, не
одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1,
раніше судимого 24.03.2003 року Кременчуцьким районним судом Полтавської
області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком
на 1 рік; 20.01.2004 року Крюківським районним судом Полтавської області за ч.2
ст.309, ч.ч.2,3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі, постановою Ленінського райсуду
м.Полтави від 29.11.2006 року звільнений умовно-достроково, невідбутий
строк 1 рік 28 днів,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_29,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Комсомольська, українця, громадянина України, не
одруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_2, раніше судимого вироком
Комсомольського міського суду, Полтавської області, за ч.2 ст.263 КК України до
штрафу в сумі 550 грн.; вироком Комсомольського міського суду від 08.11.2006
року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 3-х місяців обмеження волі,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_30,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Комсомольска, українця, громадянина України, не
одруженого, студента КІДУЕП, проживаючого у АДРЕСА_3,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

8 березня 2006
року близько 19 години ОСОБА_28 та ОСОБА_30, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на відкрите
заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, на перехресті
вул.Миру і Добровольського в м. Комсомольську підійшли до раніше незнайомого їм
неповнолітнього ОСОБА_5.
Погрожуючи потерпілому нанесенням тілесних ушкоджень, вони заволоділи його
мобільним телефоном "СОНІ ЕРІКСОН К
500 І" вартістю 950 гривень, в якому знаходилась сім-карта вартістю 35
гривень та 70 копійок на рахунку. Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_28 та
ОСОБА_30 з місця злочину зникли, викраденим телефоном розпорядилися на свій
власний розсуд. Майнова шкода, заподіяна потерпілому, становить 985,70 грн.

14 березня 2006
року близько 16 години ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, на сходинковій
площадці будинку АДРЕСА_4 підійшов до раніше незнайомого йому неповнолітнього
ОСОБА_31 та з кишені його джинсових штанів дістав мобільний телефон "Моторола С 650".
На прохання потерпілого віддати мобільний телефон гр.ОСОБА_28 відмовився це
зробити. Заволодівши мобільним телефоном "Моторола
С 650 ""вартістю 679 гривень, в якому знаходилась сім-карта
вартістю 35 гривень та силіконовий чохол вартістю 15 гривень, ОСОБА_28 з місця
злочину зник, викраденим майном розпорядився на свій власний розсуд. Заподіяна
потерпілому ОСОБА_8 майнова шкода становить 729 грн.

16 березня 2006 року близько 15 години 30
хвилин ОСОБА_28 за попередньою змовою із підсудним ОСОБА_29, маючи умисел на
заволодіння чужим майном, повторно, біля ФОКу по вул. Добровольського в м.
Комсомольську напали на раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_9 з метою
заволодіння його мобільним телефоном. Підсудні, погрожуючи застосувати
насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, демонструючи йому
при цьому предмет схожий на ніж, заволоділи його мобільним телефоном "СОНІ
ЕРІКСОН W 800 І" вартістю 2500 гривень. Забравши мобільний
телефон потерпілого, ОСОБА_28 передав його ОСОБА_29 і вони почали тікати.
ОСОБА_28 кинув палкою в потерпілого, який намагався їх наздогнати, чим
застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.
З місця злочину підсудні зникли, телефоном потерпілого розпорядилася на власний
розсуд, чим завдали йому манової шкоди на суму 2500 грн.

17 березня 2006
року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, біля дитячого
садка "Казка" по вул. Добровольського в м.Комсомольську підійшов до
раніше незнайомого йому малолітнього ОСОБА_10 з метою заволодіння його
мобільним телефоном. Погрожуючи застосуванням насильства, яке не є небезпечним
для життся чи здоров'я потерпілого, ОСОБА_28 заволодів його мобільним телефоном
"СІМЕНС СХ 70" вартістю 799 гривень, в якому знаходилася сім-карта
вартістю 35 гривень та який знаходився в силіконовому чохлі вартістю 40
гривень. Відібравши телефон у потерпілого, ОСОБА_28 з місця злочину зник,
викраденим розпорядився на свій власний розсуд. Майнова шкода, завдана
потерпілому ОСОБА_10, становить 874 грн.

22 березня 2006
року близько 16 години ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, в під"їзді
будинку №5 по вул. Горького
в м. Кременчуці підійшов до раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_15
та вихватив з його рук мобільний телефон "Сіменс СХ 70" вартістю 650
гривень, в якому знаходилася сім-карта вартістю 50 та гроші на рахунку в сумі 3
гривні. Відібравши телефон, ОСОБА_28 з місця злочину зник, викраденим
розпорядився на свій власний розсуд. Викрадений телефон належав потерпілому
ОСОБА_25, якому діями підсудного була завдана шкода на суму 703 грн.

22 березня 2006
року близько 12 години підсудний ОСОБА_29 прийшов до квартири АДРЕСА_5, де
проживає його знайомий ОСОБА_32. Вхідні двері виявилися незакритими, підсудний
зайшов у квартиру і, з"ясувавши, що там нікого немає, повторно, викрав
телефонний апарат „Панасоник"
вартістю 280 грн. та відеоплеєр... вартістю 400 грн. З викраденим з місця
злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на суму 680 грн.

24 березня 2006
року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, по вул.
Пролетарській в м. Кременчуці підійшов до раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_33. Під приводом
покликати його знайомого ОСОБА_28 завів неповнолітніх до під'їзду будинку
НОМЕР_1, де відкрито, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілих, відібрав у ОСОБА_6 мобільний телефон "НОКІА 1600" вартістю 470
гривень, що належав ОСОБА_20. Після вчиненого злочину ОСОБА_28 зник, викраденим
розпорядився на свій власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_20 майнову
шкоду на суму 470 грн.

На початку
квітня 2006 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_28, маючи умисел на
заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживанням довірою, повторно, на
перехресті вул.Пролетарської та Красіна в м. Кременчуці підійшов до раніше
незнайомого йому малолітнього ОСОБА_34. Під приводом покликати його знайомого,
ОСОБА_28 завів неповнолітнього ОСОБА_34
до під'їзду будинку АДРЕСА_6, де попросив в нього мобільний телефон
"СІМЕНС СХ 65", щоб нібито зателефонувати. Шляхом обману заволодівши
телефоном і переконуючи неповнолітнього потерпілого, що йому необхідно вийти з
під"їзду і що він поверне телефон, підсудний з місця злочину зник з
викраденим мобільним телефоном "СІМЕНС СХ 65" вартістю 530 гривень, в
якому знаходилася сім-карта вартістю 50 гривень. Викраденим майном розпорядився
на власний розсуд. Телефон належав ОСОБА_35,
завдана їй майнова шкода становить 580 грн.

06 квітня 2006
року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, біля будинку
АДРЕСА_7 підійшов до раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_36.
Під приводом покликати його знайомого ОСОБА_28 завів неповнолітніх до під'їзду
будинку АДРЕСА_7, де відкрито, погрожуючи застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, заволодів у ОСОБА_12 грошима в
сумі 10 гривень та мобільним телефоном "СОНІ ЕРІКСОН К 700 і"
вартістю 1025 гривень, в якому знаходилася сім-карта вартістю 35 гривень. З
місця злочину зник, викраденим розпорядився
на власний розсуд. Власнику майна
- ОСОБА_22 - діями підсудного заподіяна майнова шкода в 1070 грн.

10 квітня 2006
року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_28,
маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, біля ЗОШ №19 по
вул.ОСОБА_33 в м. Кременчуці підійшов до раніше незнайомих йому малолітніх
ОСОБА_37 та ОСОБА_38. Під приводом покликати його знайомого, ОСОБА_28 завів
неповнолітніх до під'їзду будинку АДРЕСА_8, де погрожуючи їм застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, яке
виразилось в погрозі нанесення тілесних ушкоджень, заволодів у ОСОБА_37
мобільним телефоном "СОНІ ЕРІКСОН W 550
і" вартістю 1549 гривень, в якому знаходилася сім-карта вартістю 35
гривень, що належав гр.ОСОБА_39. Заволодівши мобільним телефоном, гр.ОСОБА_28 з
місця злочину зник, викраденим розпорядився на свій власний розсуд. Шкода,
заподіяна ОСОБА_39, становить 1584 грн.

25 квітня 2006
року близько 13 години ОСОБА_28, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим
майном, повторно, біля будинку АДРЕСА_9 підійшов до раніше незнайомих йому
малолітніх ОСОБА_13 та ОСОБА_40, яких він завів до двору вказаного будинку, де
відкрито заволодів мобільним телефоном "СІМЕНС С 75" вартістю 665
гривень, в якому знаходилася сім-карта вартістю 35 гривень, що належав
гр.ОСОБА_23. Заволодівши мобільним телефоном гр.ОСОБА_28 з місця злочину зник,
викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_23
матеріальну шкоду на суму 700 гривень.

12 травня 2006
року близько 18 години 15 хвилин ОСОБА_28, маючи умисел на заволодіння чужим
майном за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, повторно, біля
під"їзду будинка АДРЕСА_10 напали на раніше незнайомого їм неповнолітнього
ОСОБА_14 з метою заволодіння його мобільним телефоном "СІМЕНС СХ 70".
Погрожуючи потерпілому застосуванням насильства, яке є небезпечним для його
життя чи здоров'я, завели його в під"їзд вказаного будинку, де, здавивши
шию потерпілого рукою, заволоділи його мобільним телефоном "СІМЕНС СХ
70" вартістю 465 гривень, в якому знаходилася сім-карта вартістю 35
гривень. Потім з місця злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний
розсуд. Шкода, заподіяна ОСОБА_24, якій
належав телефон, становить 500грн.

22 серпня 2006
року близько 14 години ОСОБА_28,
маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, повторно, біля
пішохідного переходу, розташованого під залізничним полотном по вул.ОСОБА_33 в
м. Кременчуц, підбіг до раніше незнайомого йому ОСОБА_18 і вдарив його в
обличчя кулаком, чим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого. Після цього зірвав з шиї ОСОБА_18 мобільний телефон
"СІМЕНС А 75", вартістю 600 гривень, в якому знаходилася сім-карта "Діджус"
вартістю 25 гривень, та з місця злочину зник, чим заподіяв потерпілому
матеріальну шкоду на загальну суму 625 гривень. Викраденим мобільним телефоном
розпорядився на свій власний розсуд.

01 вересня 2006
року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_28, маючи умисел на відкрите заволодіння
чужим майном, повторно, в районі Придніпровського парку в м. Кременчуці
підійшов до раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_41 та невстановленої
слідством особи. Під приводом позвати його знайомого ОСОБА_28 завів
неповнолітніх до під"їзду будинку АДРЕСА_11, де відкрито, з погрозою
застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, що виразилось в погрозі нанесення тілесних ушкоджень, заволодів
мобільним телефоном "НОКІА 6101" вартістю 680 гривень, що належав
ОСОБА_42. Заволодівши мобільним телефоном гр.ОСОБА_28 з місця злочину зник, чим
заподіяв потерпілій ОСОБА_42 матеріальну шкоду на суму 680 гривень. Викраденим
мобільним телефоном розпорядився на свій власний розсуд.

18 вересня 2006
року близько 16 години ОСОБА_28, маючи умисел на заволодіння чужим майном,
повторно, біля під"їзду будинку АДРЕСА_12, за попередньою змовою із
підсудним ОСОБА_29, підійшли до раніше незнайомих йому неповнолітніх ОСОБА_16
та малолітнього ОСОБА_17. Погрожуючи ножем, що був в руках у ОСОБА_28, вони
завели неповнолітніх до під'їзду будинку АДРЕСА_12, де погрожуючи їм
застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих,
примусили неповнолітнього ОСОБА_16 віддати їм мобільний телефон "Сіменс С
65" вартістю 930 гривень, а ОСОБА_17 віддати їм мобільний телефон
"Сіменс М 65" вартістю 1000 гривень. Потім підсудні з місця злочину
втекли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. їх умисними діями
ОСОБА_26 завдана майнова шкода на суму 930 гривень, а ОСОБА_27 - на суму 1000
гривень.

20 вересня 2006
року близько 16 години ОСОБА_28, маючи умисел на заволодіння чужим майном,
повторно, біля під"їзду будинка АДРЕСА_13, підійшов до раніше незнайомого
йому малолітнього ОСОБА_7. Під приводом зателефонувати заволодів його мобільним
телефоном "СОНІ ЕРІКСОН К
700 і" вартістю 1049 гривень, що належав ОСОБА_21, після чого разом з
ОСОБА_7 зайшов до вказаного під"їзду, де схопив ОСОБА_7 за шию, притиснув
до стіни і погрожував вбивством. Так він примусив неповнолітнього потерпілого
залишитися на місці. Заволодівши мобільним телефоном, підсудний з місця злочину
зник, викраденм розпорядився на власний розсуд. Внаслідок умисних дій
підсудного потерпілій ОСОБА_21 завдана майнова шкода матеріальну шкоду на суму
1049 грн.

21 вересня 2006
року близько 9 години ОСОБА_28,
маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, біля під"їзду
будинка АДРЕСА_14, підійшов до раніше незнайомих йому малолітніх ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45 та ОСОБА_46. Під приводом покликати його знайомого ОСОБА_28
завів неповнолітніх до під"їзду будинку АДРЕСА_14, де погрожуючи їм
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, що виразилось в погрозі нанесення тілесних ушкоджень, відкрито
викрав мобільний телефон "НОКІА-6630" вартістю 1200 гривень, що
належав гр. ОСОБА_47. Заволодівши мобільним телефоном.ОСОБА_28 з місця злочину
зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_47 матеріальну шкоду на суму 1200 гривні.
Викраденим мобільним телефоном розпорядився на свій власний розсуд.

21 вересня 2006
року близько 14 години 40 хвилин ОСОБА_28, маючи умисел на відкрите викрадення
чужого майна, повторно, біля під"їзду будинку АДРЕСА_14, підійшов до
раніше незнайомих йому неповнолітніх ОСОБА_48 та ОСОБА_49. Під приводом
допомогти йому перенести диван ОСОБА_28 завів неповнолітніх до під"їзду
будинку АДРЕСА_14, де погрожуючи їм застосуванням насильства яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, примусив неповнолітнього
ОСОБА_50 віддати йому мобільний телефон "НОКІА-7610" вартістю 1900
гривень, що належав гр. ОСОБА_51. Заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_28 з
місця злочину зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_51 матеріальну шкоду на суму
1900 гривні. Викраденим мобільним телефоном розпорядився на свій розсуд.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_28
свою вину у вчиненні ряду злочинів визнав повністю. Так, він не
заперечив, що 14.03.2006 року пограбував потерпілого ОСОБА_52, 22.03.2006 року
- потерпілого ОСОБА_15, у квітні 2006 року заволодів шляхом обману майном
ОСОБА_34, 06.04.2006 року пограбував потерпілого ОСОБА_12., 10.04.2006 року -
потерпілого ОСОБА_37, 25.04.2006 року - ОСОБА_53, 22.08.2006 року - ОСОБА_18,
01.09.2006 року - потерпілого ОСОБА_41, 21.09.2006 року - потерпілого ОСОБА_43 та 21.09.2006
року - ОСОБА_50. Оставин цих злочінів підсудний ОСОБА_28 не заперечив та
пояснив про них суду так, як це зазначено в описовій частині вироку.

По епізодах
пограбувань 08.03.2006 року потерпілого ОСОБА_5 за попередньою змовою з
підсудним ОСОБА_30, та по епізоду пограбуваня 17.03.2006 року потерпілого
ОСОБА_10 підсудний ОСОБА_28 визнав всі обставини, крім погрози застосування до
потерпілих насильства, яке не є небезпечим для життя чи здоров"я
потерпілого.

По епізодах
розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_14, ОСОБА_16 та ОСОБА_17,
ОСОБА_7 з метою заволодіння їх майном ОСОБА_28 визнав себе винним частково,
заперечуючи, що застосовував до потерпілих або погрожував застосувати
насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров"я особи, яка зазнала
нападу, а також заперечував, що по епізодах розбійних нападів на потерпілих
ОСОБА_9 та ОСОБА_16, ОСОБА_17 діяв за попередньою змовою із ОСОБА_29.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_29 винним себе у розбійному нападі
16.03.2006 року на потерпілого ОСОБА_9 визнав частково, заперечуючи попередню
змову з ОСОБА_28 та погрози з боку останнього застосувати до потерпілого
насильство, яке є небезпечним для його життя та здоров'я. Інші фактичні
обставини злочину та свою вину визнав.

По епізоду
крадіжки 22.03.2006 року майна потерпілої ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_29 винним
себе визнав частково та зазначив, що умисел на викрадення телефону та
відеоплеєра виник у нього вже в квартирі, а також не погодився з оцінкою
викрадених речей, вважав її значно нижчою.

По епізоду
розбійного нападу 18.09.2006 року за попередньою змовою з ОСОБА_28 на
потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підсудний ОСОБА_29 винним себе не визнав,
пояснив суду, що про наміри ОСОБА_28. заволодіти мобільними телефонами
потерпілих нічого не знав; в під"їзд будинку не заходив і про те, що ОСОБА_28
забрав у цих хлопців мобільні телефони дізнався під час слідства.

Допитаний під
час судового слідства підсудний ОСОБА_30 свою вину у пограбуванні 8 березня
2006 року за попередньою змовою з ОСОБА_28 потерпілого ОСОБА_5 визнав повністю,
про обставини злочину розповів суду так, як це зазначено в описовій частині
вироку.

Крім показань
підсудних, їх вина у вчиненні інкримінованих злочинів доводиться наступними
доказами:

по епізоду
пограбування 08.03.2006 року потерпілого ОСОБА_5:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_5, який суду пояснив, що 08.03.2006 року близько годин 20
хвилин він разом зі своїм знайомим на ім"я ОСОБА_54 проходили через
перехрестя вул.Миру та Добровольського. До них підійшли два хлопия. Один з них
сказав, якщо хочеш жити, то віддавай телефон, це був ОСОБА_28 Він злякався і
віддав телефон. Після цього хлопці побігли в бік готелю "Славутич", а
він поїхав додому і розповів батькам про те, що сталося. Телефон був "Соні
Еріксон К 500",
який був куплений в 2005 році за 950 гривень, в телефоні була сім карта
"Діджус" вартістю 50 гривень та 70 копійок на рахунку;

- показаннями свідка ОСОБА_54, який суду
показав, що 08.03.2006 року він разом з ОСОБА_5 йшли по вул.
Добровольського в м. Комсомольську, коли до них підійшли двоє хлопців. Вони
попросили у ОСОБА_5 телефон.
ОСОБА_5 дав
телефон і просив, щоб повернули його. Один з хлопців сказав, що якщо він хоче
залишитися при пам"яті, то щоб йшов геть. Потім хлопці втекли.

- підсудного ОСОБА_30, який суду пояснив, на
початку березня 2006 року, більш точну дату він не пам"ятає, він разом з
ОСОБА_28 йшли біля пошти по вул. Добровольського. Там побачили двох хлопців, в
одного з в руках був мобільний телефон. Побачивши телефон, ОСОБА_28
запропонував забрати його. Він погодився. ОСОБА_28 підійшов до хлопця і попросив,
щоб той дав йому мобільний телефон. Спочатку хлопець не давав телефон, а потім
ОСОБА_28 почав йому погрожувати, що поб"є, і хлопець дав йому телефон.
ОСОБА_28 набрав якийсь номер і передав мобільний телефон йому і сказав, щоб він
телефонував. Взявши в руки мобільний телефон , він почав бігти, а ОСОБА_28
побіг за ним. Вони добігли до готеля "Славутич" і ОСОБА_28
запропонував піти в бар "XXX", так як він знав
кому можна продати мобільний телефон. Вони пішли до бару і ОСОБА_28 зайшов в
приміщення. ОСОБА_28 не було хвилин 15-20. Потім ОСОБА_28 прийшов і сказав, що
домовився продати телефон за 300 гривень. ОСОБА_28 прийшов з ОСОБА_55, всі
разом пішли до Козлюка і той виніс і дав їм за телефон 300 гривень. ОСОБА_28
дав йому 110 гривень, а решту забрав собі;

по епізоду
14.03.2006 року, потерпілий ОСОБА_8:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8, який суду
пояснив,що 14.03.2006 року близько 16 годин він зайшов до свого знайомого
ОСОБА_56, який мешкає в будинку АДРЕСА_15. Спускаючись сходами, між 1 та 2
поверхами назустріч йому йшли три хлопці і один з них попросив підсвітити. Двоє
піднялися, а один підійшов до нього і запитав, чи є в нього мобільний телефон.
Він відповів, що немає, а хлопець почав лазити в нього по кишеням і витягнув з
кишені мобільний телефон „Моторола
С 650", після чого сказав зачекати. Потім спустився інший хлопець і
сказав, щоб він піднімався на 5 поверх, там йому віддадуть телефон, але він
залишився чекати. В цей час ліфтом спустився на 1 поверх хлопець, який забрав в
нього мобільний телефон і він побіг за ним, почав кричати, щоб той віддав
телефон. Але той сказав піднятися на 5 поверх і там забрати телефон. Він
піднявся, але там нікого не було. Вартість мобільного телефону становить 679
гривень, він був у чехлі вартістю 15 гривень і в телефоні була сім-карта
"Діджус" вартістю 50 гривень. В залі судового засідання потерпілий
вказав, що злочин вчинив ОСОБА_28;

- показаннями свідка ОСОБА_57 , який суду
пояснив, що в середині березня 2006 року він разом з ОСОБА_28 близько 16 годин
йшли до свого знайомого, і біля під"їзду побачили незнайомого хлопця. Він
зайшов до ліфту, а ОСОБА_28 про щось розмовляв з хлопцем. Коли ОСОБА_28 зайшов
до ліфта, то в нього в руках був мобільний телефон. Він пояснив, що взяв
телефон, щоб зателефонувати. Вони піднялися на 8 поверх, знайомого вдома не
було. Коли він сідав в ліфт, то ОСОБА_28 його попросив, щоб він сказав хлопцю,
що він заходиться на 5 поверсі. Коли він спустився на 1 поверх, то там був
незнайомий хлопець, якому він і сказав, що ОСОБА_28 на 5 поверсі. Після цього
пішов додому. Ввечері він зустрів ОСОБА_28, який йому розповів, що не віддав
телефону хлопцю. Потім вони пішли до кафе „Лакомки",
де ОСОБА_28 продав мобільний телефон хлопцю на ім"я ОСОБА_58 за 200
гривень;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_59 про те, що в березні 2006 року він йшов з ринку і зустрів біля
свого будинку ОСОБА_28 і ОСОБА_57, які попросили в нього попити води. Він з
ОСОБА_57 зайшли до ліфта, а ОСОБА_28 піднявся по східцям. Він з ОСОБА_57
піднялися до нього додому, він зайшов до квартири, а ОСОБА_57 залишився за
дверима. Коли він вийшов в коридор, то побачив хлопця, який запитав в нього де,
знаходиться той хлопець, з яким він піднімався. Він сказав, що не знає. Після
цього хлопець йому пояснив, що в нього незнайомий хлопець забрав мобільний
телефон. Він пообіцяв йому допомогти повернути телефон;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_60 про те, що в середині березня 2006 року до нього на роботу
прийшов його однокласник ОСОБА_28 разом з хлопцем, якого він називав
"Косим" і запропонував придбати в мобільний телефон. Пояснив, що
телефон йому подарував батько, а продає він його, бо терміново потрібні гроші.
Він подивився на телефон "Моторола
С 650". Телефон був в нормальному стані і він придбав його за 200
гривень. Наступного дня він продав мобільний телефон незнайомій жінці за 250
гривень.

по епізоду
16.03.2006 року, потерпілий ОСОБА_9

- показаннями
потерпілого ОСОБА_9, який
суду пояснив, що 16.03.2006 року близько 15 години 30 хвилин він йшов у "ФОК"
на тренування. По дорозі по вул. Добровольського він зустрів незнайомого
хлопця, який запитав, чи є в нього мобільний телефон. Потім той поклав йому на
плече руку і сказав:"Давай телефон".
Потім підійшли ще двоє хлопців. При них він сказав, що всі вони не
місцеві і що в нього в кишені ніж. В цей час у потерпілого зазвонив телефон, а той
хлопець витягнув з кишені предмет, схожий на ніж, але леза потерпілий не бачив.
Погрозу він сприняв реально і тому дістав з кишені мобільний телефон "Соні
Еріксон W 800 і", який був придбаний за 2700 гривень і
незнайомий хлопець забрав в нього з рук телефон. Хлопець передав телефон
іншому, а третій з них в цей час почав відходити від них. Потім всі вони
побігли, а потерпілий схопив одного з них за рукав. Повернувшись, той вдарив
його по рукам. Він почав бігти за ними і цей же хлопець взяв палку і кинув нею
в нього та попав в чехол
тенісної ракетки. Потерпілий погрози сприймав реально, думав, що ніж
знаходиться в кишені, оскільки рука нападника знаходилась там.

- показаннями свідка ОСОБА_57 про те, що в
середині березня 2006 року він разом з ОСОБА_28 і ОСОБА_29 йши біля ФОКу по
вул. Добровольського в м. Комсомольську близько 15 годин 30 хвилин. ОСОБА_28
підійшов незнайомого хлопця і попросив в нього 2 гривні. Потім вони підійшли до
них. Потім він відійшов і побачив, що ОСОБА_28 відібрав у хлопця мобільний
телефон і передав його ОСОБА_29 і ОСОБА_29 побіг, а за ним потерпілий. Вони
разом з ОСОБА_28 пішли до будинку АДРЕСА_16. Там ОСОБА_29 продав ОСОБА_61
мобільний телефон за 350 гривень;

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_62 про те, що в кінці березня 2006
року вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_61 знаходилися вдома за адресою:
АДРЕСА_17. Близько 16 годин до них прийшли ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_57 і
запропонували придбати в них мобільний телефон "Соні Еріксон" в
біло-оранжевому корпусі, при цьому запевняли її в тому, що телефон не крадений.
Вони домовилися про продаж телефону за 500 гривень. Вона дала їм 400 гривень, а
решту сказала, що віддасть пізніше. Гроші вона віддавала в руки ОСОБА_29. Через
два дні приїхали співробітники міліції і сказавши, що телефон крадений вилучили
його (т.1,а.с. 123);

- оголошеними в
судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_61, (т.1, а.с.124);

- оголошеною в
судовому засіданні постановою про пред"явленя особи для впізнання (т. 1,
а.с.90);

- оголошеним в судовому засіданні протоколом
зводин віч-на-віч між потерпілим ОСОБА_9 та підсудним ОСОБА_28;

- іншими
дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності;

по епізоду
17.03.2006 року, потерпілий ОСОБА_10:

- показаннями потерпілого ОСОБА_10, який суду
пояснив, що 17.03.2006 року близько 15 години 10 хвилин він йшов по
вул.Добровольського в м. Комсомольську неподалік дитячих садків
"Казка" і "Теремок". Перпендикулярно до нього йшли два
хлопці. Один з них підбіг до нього, взяв за руку і привітався, хоча він його не
знав. Потім він запитав, чи є мобільний телефон. Потепілий відповів, що немає і
той почав погрожувати фізичною розправою, говорив, що поб"є . Потерпілий
злякався і діставши з кишені мобільний телефон "Сіменс СХ 70" синього
кольору. Незнайомий хлопець зателефонував і розмовляв з дівчиною, називаючи її
ОСОБА_63. Потім вони пішли в бік будинку АДРЕСА_17, потім зайшли в будинок
АДРЕСА_18, всі разом піднялися на 9-й поверх. Там цей хлопець ще раз
зателефонував з його телефону і пішов вниз, телефон не повернувши. Потерпілий
погрози сприймав реально. Вартість мобільного телефону"Сіменс СХ 70"
становила 799 гривень, він був в селіконовому чехлі вартістю 40 гривень;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_64 про те, що він працював продавцем в магазині "Твоя
мобілка" з 1.02.2006 по 22.05.2006 року. В кінці березня 2006 року прийшли
хлопці і принесли мобільний телефон "Сіменс СХ 70", який він придбав
за 300 гривень. Через декілька днів приїхали працівники міліції і вилучили
даний мобільний телефон;

- оголошеним в судовому засіданні протоколом
зводін віч-на-віч між потерпілим ОСОБА_10 та підсудним ОСОБА_28 (т.1, а.с.206);

по епізоду
22.03.2006 року, потерпілий ОСОБА_15:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_25, який суду показав, що 13.10.2005 року він та дружина
придбали в магазині "Телефончик" сину ОСОБА_51 мобільний телефон
"Сіменс СХ 70". 22.03.2006 року близько 16 годин 30 хвилин йому
зателефонував син і повідомив, що незнайомий хлопець в під'їзді будинку
АДРЕСА_18 відібрав в нього мобільний телефон. Вартість викраденого мобільного
телефону складає 650 гривень. В телефоні був стартовий пакет "Діджус"
вартістю 50 гривень та гроші на рахунку 3 гривні. Сума заподіяної матеріальної
шкоди складає 703 гривні;

- показаннями
потерпілого ОСОБА_15, який суду показав, що 13.10.2006 року йому на день
народження батьки подарували мобільний телефон "Сіменс СХ 70".
22.03.2006 року він йшов додому зі станції юних техніків. Близько 15 годин 45
хвилин він проходив по вул.Горького біля "МТ-Банку". До нього підбіг
незнайомий хлопець і попросив зробити дзвінок. Він відповів, що в телефоні мало
грошей, але хлопець вихватив в нього з рук телефон і став говорити, що поверне.
Деякий час вони разом продовжували йти по вул. Бутиріна, він просив повернути
телефон. Потім хлопець на його аркуші написав номер телефону і сказав, щоб він
зателефонував о 16 годині 30 хвилин і він йому призначить зустріч та поверне
телефон. Вся розмова проходила в під'їзді будинку АДРЕСА_18. Після цього
хлопець разом з телефоном зник.

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_65 про те, що він працює водієм на
таксі. В березні 2006 року до нього в таксі сів незнайомий хлопець і попросив
відвезти його в м. Комсомольськ. Коли свідок попросив його розрахуватися, то
хлопець сказав, що грошей в нього немає і запропонував придбати в нього
мобільний телефон "Сіменс СХ 70" за 300 гривень. Він придбав телефон.
При цьому хлопець пояснив, що документи на телефон знаходяться в нього вдома і
він віддасть йому документи в м.Комсомольську. В м.Комсомольськ хлопець
попросив зупинитися біля ринку та вийшов з таксі. Він його почекав деякий час,
а потім зрозумів, що хлопець не повернеться, та поїхав. Від працівників міліції
він дізнався, що телефон крадений, після чого видав його (т.4, а.с.47);

по епізоду
24.03.2006 року, потерпілий ОСОБА_6:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6, який суду
показав, що 24 березня 2006 року близько 13 години 30 хвилин він разом зі своїм
однокласником ОСОБА_33
підійшли до кіоску поблизу центрального ринку, щоб поповнити рахунок на
телефон на суму 5 гривень. Поповнивши рахунок, йшли по вул.Пролетарській в бік
НК "Зебра". Близько 14 години біля магазину "Мобіопт" по
вул.Пролетарській до них підійшов незнайомий хлопець років 23-25 та попросив
допомогти покликати його знайомого, який заборгував йому гроші в сумі 50
гривень за мобільний телефон. Вони погодилися. Зайшовши в під"їзд
піднялися на 9 поверх на ліфті. Коли вони вийшли з ліфта, то він їм сказав, що
вони попали на телефон і щоб вони йому віддали мобільний телефон. Він їм
пояснив, що сидів тричі в тюрмі і що в нього є в кишені ніж. Також він їм
сказав, що якщо вони будуть кричати, то він їх поріже; ножа не показував. Після
цих слів потерпілий віддав йому мобільний телефон "НОКІЯ 1600".
Хлопець витягнув з телефона сім-карту і повернув її. Говорив також, що о 15
годині він підійде до НК "Зебра", і якщо там не буде працівників
міліції, то віддасть телефон, потім він пішов вниз сходами. Вони почекали
хвилин 5, потім спустилися вниз. Ходили до НК "Зебра", але там нікого
не було. Звернулися в міліцію, де повідомили про те, що сталося. Потерпілий
заувжив, що ножа він не бачив, але дуже боявся; на даний час його сім»я змінила
місце проживання у зв'язку цими подіями. В судовому засіданні потерпілий вказав
на ОСОБА_28. як на особу, яка вчинила цей злочин;

- показаннями свідка ОСОБА_33, який надав суду
аналогічні свідчення щодо обставин злочину, скоєного підсудним ОСОБА_28 відносно
потерпілого ОСОБА_6; в
підсудному впізнав особу, яка скоїла цей злочин;

- показаннями свідка ОСОБА_20, яка суду
показала, що в кінці листопада 2005 року вона купила сину мобільний телефон
"НОКІА 1600" за 470 гривень; ОСОБА_6 постійно ним користувався. Також
вони придбали йому сім-карту "Київстар". 24 березня 206 року близько
16 годин їй зателефонував ОСОБА_6 і сказав, що він знаходиться в Кременчуцькому
МУ міліції, так як в нього викрали мобільний телефон. В міліції ОСОБА_6
розповів, що він разом з однокласником ОСОБА_33 йшли зі школи,
щоб поповнити рахунок на мобільний телефон. В районі центрального ринку до них
підійшов незнайомий хлопець і попросив ОСОБА_33, щоб він покликав його
знайомого, який винен йому гроші за мобільний телефон. ОСОБА_33 погодився і
попросив ОСОБА_6, щоб він пішов з ним. Вони разом зайшли в
дев"ятиповерховий будинок, розташований на перехресті вул.Леніна і
ОСОБА_33, на першому поверсі якого знаходиться переговорний пункт. Вони зайшли
в другий під"їзд і ліфтом піднялися на 9 поверх. Там незнайомий хлопець
почав вимагати в ОСОБА_33 мобільний телефон. Взявши телефон у ОСОБА_33, він
чомусь віддав його назад. Потім почав вимагати телефон у ОСОБА_6, погрожуючи
йому. ОСОБА_6 віддав мобільний телефон. Незнайомий хлопець дістав з телефона сім-карту і
повернув ОСОБА_6. Потім незнайомий хлопець сказав, щоб вони зачекали хвилин
5-10 та, якщо вони послухаються, обіцяв повернути телефон о 16 годині біля НК
"Зебра". Після цього вони ходили до НК "Зебра" і чекали там
до 16 години, а потім звернулися в міліцію, де розповіли про те, що сталося.
Сума заподіяної матеріальної шкоди складає 470 гривень.

по епізоду на
початку квітня 2006 року, потерпілий ОСОБА_34:

- оголошеннями в судовому засіданні показаннями
потерлого ОСОБА_34 про те,
що влітку 2005 року йому батьки подарували гроші і він придбав у свого
знайомого мобільний телефон "Сіменс СХ 65" за 530 гривень і сім карту
"Київстар" за 50 гривень. Після цього він постійно користувався даним
мобільним телефоном. На початку квітня 2006 року близько 14 годин він проходив
по вул. Красіна в м. Кременчуці. Біля магазину "Кошик" на перехресті
його зупинив незнайомий хлопець років 18-20, одягнений у спортивний костюм
темного кольору. Він попросив його піти з ним і покликати його знайомого, який
мешкає в дев"ятиповерховому будинку. Пояснював, що якщо він сам зайде до
товариша, то його батьки не відпустять. Він відмовився. Після цього хлопець
запропонував йому дати 20 гривень. Він погодився. Коли вони піднялися на 7
поверх, то хлопець попросив мобільний телефон, щоб зя"сувати, чи вдома
його товариш. Потерпілий дав йому свій мобільний телефон "Сіменс СХ
65", і той пішов сходами вниз. Потерпілий залишився чекати його там же.
Коли пройшло хвилин 10, то зрозумів, що хлопець його обманув і не повернеться.
Він вийшов з під"їзду, але хлопця ніде не було.

Спочатку він
сказав батькам, що загубив телефон, а коли через ЗМІ дізнався про те, що
працівники міліції затримали схожого хлопця, він вирішив розповісти про те, що
сталося, батькам. Потім з мамою пішли в міліцію.

- оголошеннями в
судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_35 про те, що влітку 2005 року
вони з чоловіком подарували сину ОСОБА_34 гроші в сумі 580 гривень і він купив
у свого знайомого мобільний телефон "Сіменс СХ 65" за 530 гривень та
сім-карту за 50 гривень. В квітні 2006 року син сказав їм, що загубив мобільний
телефон. В червні 2006 він розповів, що насправді мобільний телефон він не
загубив, а в нього його взяв, щоб зателефонувати, незнайомий хлопець і не
повернув. Потім він від товаришів дізнався про те, що затримали схожого хлопця
і вирішив розповісти їй і чоловікові про те, що сталося. Вона його посварила за
те, що він зразу не розповів про те, що сталося і вони пішли в міліцію та
написали заяву.

Сума заподіяної
матеріальної шкоди складає 580 гривень.

- протоколом
відтворення обстановки та обставин подіїз участю потерпілого (т.3а.с.51-53);

по епізоду
06.04.2006 року, потерпілий ОСОБА_12.:

- показаннями потерпілого ОСОБА_22, який суду
показав, що 06.04.2006 року близько 15 годин 10 хвилин додому прибіг його
неповнолітній син і розповів, що 20 хвилин тому невідомий хлопець в
під"зді одного з будинків кварталу 101 зняв з його шиї мобільний телефон
"Соні Еріксон К 700
і" і перевісив на шию ОСОБА_36, а його послав за грошима в сумі 50
гривень. Він повідомив міліцію і разом з опергрупою поїхали до вказаного сином
будинку. Коли вони під"хали до будинку, то з під"зду вийшов ОСОБА_36
і повідомив, що незнайомий хлопець забрав телефон і пішов. Вартість викраденого
телефону складає 1070 гривень;

- показаннями потерпілого ОСОБА_12, який суду
показав, що 06.04.2006 року він разом з ОСОБА_36 зайшли до магазину
"Євросеть" біля ринку "Троїцький", де придбали шнурки до
мобільних телефонів. Потім пішли в бік зупинки "Сквер космос". Біля
будинку АДРЕСА_19 їх наздогнав незнайомець і розповів, що якийсь хлопець винен
йому гроші і попросив їх покликати того хлопця. а разом зайшли до будинку та
піднялися на сходинкову площадку між 7 та 8 поверхами. Там він сказав їм
віддати всі цінні речі і тоді, можливо, він їх відпустить. Вони злякалися.
Запитав, чи є в них мобільні телефони. ОСОБА_36 розстебнув куртку і показав
йому телефон, який висів в нього на шиї. Потерпілий сказав хлопцеві, що
телефону в нього немає, але є гроші і дав гроші в сумі близько 10 гривень.
Незнайомий хлопець розстебнув його куртку і побачив там мобільний телефон
"Соні Еріксон К 700
і", який висів в нього на шиї. Хлопець сказав, що телефон йому не
потрібен, а йому потрібні гроші. Погрожував при цьому кулаком, що поб'є. Потім
хлопець йому сказав, щоб він йшов додому і приніс гроші, після чого зняв з його
шиї мобільний телефон і повісив ОСОБА_36 на шию та попередив, що якщо
потерпілий не повернеться, то кине їх обох у Дніпро. Потерпілий побіг додому і
розповів батькам про те, що сталося. Потім разом з батьком і працівниками
міліції поїхали до будинку, де залишився ОСОБА_36. Коли вони приїхали, то
незнайомого хлопця уже не було і ОСОБА_36 розповів, що хлопець забрав телефон і
пішов за сигаретами. Вони вийшли на вулицю, але там нікого не було.

- показаннями свідка ОСОБА_66, який суду
показав, що в квітні 2006 року він зустрів свого знайомого ОСОБА_67, який
працював магазині, де продаються мобільні телефони. Він хотів придбати собі
мобільний телефон і той запропонував придбати в нього мобільний телефон
"Соні Еріксон К 700
і" за 550 гривень. Він прийшов додому і запитав дозволу в матері. Мама
йому дозволила і він придбав в ОСОБА_67 даний мобільний телефон. На початку
червня 2006 року на вулиці до нього підійшли незнайомі чоловіки, які
представилися працівниками міліції. Разом з ними був і ОСОБА_67. Вони його
запитали, яким мобільним телефоном він користується. Він показав їм свій
мобільний телефон "Сіменс". Вони його почали запитувати, де
знаходиться мобільний телефон "Соні Еріксон", який він придбав в
ОСОБА_67. Він сказав, що він знаходиться в матері. Вони разом поїхали до його
матері, де працівники міліції і вилучили даний мобільний телефон пояснивши, що
він був викрадений.

Про те, що
мобільний телефон крадений він не знав і не підозрював.

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_68 про те, що в квітні 2006 року її
син повідомив, що зустрів свого знайомого ОСОБА_67, який працював в магазині,
де продаються мобільні телефони. Він хотів придбати собі мобільний телефон
"Соні Еріксон К 700
і" за 550 гривень. Вона йому дозволила і він придбав в ОСОБА_67 даний
мобільний телефон. На початку червня 2006 року до неї разом з її сином ОСОБА_66
приїхали працівники міліції. Вони пояснили, що куплений ОСОБА_66 мобільний
телефон "Соні Еріксон" крадений і вилучили даний мобільний телефон.

Про те, що
мобільний телефон крадений ні вона, ні її син ОСОБА_66 не знали і не
підозрювали;

по епізоду
10.04.2006 року, потерпілий ОСОБА_37:

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_37 про те, що 10 квітня 2006 року о 13 години 30 хвилин він
разом з ОСОБА_69 і ще двома хлопцями стояли біля СШ №19. Поруч з ними прийшли
декілька хлопців, один з них повернувся і дав закурити одому з хлопців, який
був поруч з ними. Потім незнайомий хлопець підійшов до них і розповів, що
якийсь хлопець прибав у нього мобільний телефон "Соні Еріксон К 700"
і не віддав йому ще 50 гривень і коли він приходив до нього додому, щоб забрати
ці гроші його мати говорила про те, що хлопця немає. Він попросив, щоб хтось з
них пішов з ним і покликав даного хлопця. Вони з ОСОБА_69 вирішили йому
допомогти. Вони втрьох пішли в будинок, на першому поверсі якого знаходиться
бар "Пантера". Він назвав їм номер квартири 38. Вони втрьох зайшли в
під'їзд, піднялися на 5 чи 6 поверх на ліфті. Потім він сказав, щоб вони
спустилися на площадку, розташовану між поверхами, що вони з ОСОБА_69 і
зробили. Тут хлопець їм сказав, що він бандит з Києва і запитав, чи є у них
гроші і ще щось цінне. Потерпілий дістав мобільний телефон "СОНІ
ЕРІКСОН". Хлопець сказав: "дай сюди" і потерпілий віддав йому
телефон. Той хлопець його оглянув і запитав, скільки коштує, потерпілий
відповів, що гивень 1500. Незнайомий хлопець також сказав, що якщо вони будуть
кричати, то він їм попроколює ноги ножем, який є в нього, ножа їм не показував.
Він не бачив, щоб ОСОБА_69 віддавав хлопцю що-небудь. Кишені незнайомий хлопець
у них не перевіряв. Коли він віддав незнайомому хлопцю телефон він його
запитав, що він скаже батькам. Він відповів, що скаже, що його загубив. Потім
він сказав, щоб він йому віддав курточку і сказав батькам, що загубив її разом
з телефоном. Він відмовився і сказав, що скаже батькам, що телефон випав з
кишені. ОСОБА_69 стояв ліворуч від нього. Потім хлопець сказав, щоб вони
зачекали 5 хвилин, а потім спускалися і сам побіг вниз по сходам. Вони
спустилися на 2 поверх. ОСОБА_69 вибіг на вулицю, а він залишився і дивився в
вікно. Коли ОСОБА_69 вибіг на вулицю, то там незнайомого хлопця не було. Він
вийшов також на вулицю і вони пішли до його батька і розповіли батьку про те, що
сталося. Вони з батьком їздили на автомобілі в районі СШ №19, залізничного
вокзалу, центрального ринку і шукали даного хлопця, але не знайшли;

- оголошеннями в судовому засіданні показаннями
потерпілого ОСОБА_39 про те,
що його син ОСОБА_37
навчається в СШ №19 в м. Кременчуці. 17.02.2006 року він придбав ОСОБА_37 в
магазині "Рубін" мобільний телефон "СОНІ ЕРІКСОН " за 1549
гривень. 10 квітня 2006 року близько 14 годин ОСОБА_37 разом зі свої
однокласником ОСОБА_69 прийшов до нього на роботу і розповів, що його
пограбували і відібрали мобільний телефон. Вони були сильно злякані. Він його
заспокоїв, посадив його в машину і вони поїхали шукати хлопця, який відібрав у
нього телефон. По дорозі син розповів, що незнайомий хлопець зустрів їх біля
школи, заманив в під'їзд будинку, на першому поверсі якого знаходиться бар
"Пантера", і там під загрозою застосування сили заставив, щоб
ОСОБА_37 віддав йому мобільний телефон. Вони заїхали в двір будинку, але там
нікого не було, поїхали в район центрального ринку, залізничного вокзалу, де
шукали хлопця, але не знайшли його;

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_69 про те, що 10.04.2006 року
близько 13-13годин 30 хвилин він разом зі своїм однокласником ОСОБА_37 сиділи на
металевій трубі біля школи №19. До них підійшов незнайомий хлопець і попросив
піти з ним і позвати його знайомого, який заборгував йому 200 гривень. ОСОБА_37
погодився і попросив його піти з ним. Вони втрьох зайшли до дев'ятиповерхового
будинку, піднялися на 9 поверх. Потім вони спустилися на сходинкову площадку
між 8 та 9 поверхами, де хлопець їм сказав, що заходити нікуди не потрібно. Він
також пояснив їм, що він бандит з м. Києва і щоб вони віддали йому всі цінні
речі. ОСОБА_37 віддав
йому свій мобільний телефон "Соні Еріксон" в білому корпусі.
Незнайомий хлопець сказав, щоб вони вийшли через 5 хвилин, а якщо вийдуть
раніше, то він їм поріже ноги ножем, який, з його слів, знаходиться в нього в
кишені. Потім він пішов вниз. Коли вони через 5 хвилин вийшли з під"зду,
то хлопця не було і вони пішли до батька ОСОБА_37 і розповіли про те, що
сталося;

- оголошеннями в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_70 про те, що приблизно в квітні
2006 року в районі автостанції в м.Комсомольську до ньго підійшли два візуально
знайомі хлопці і один з них запропонував йому придбати в нього мобільний
телефон "Соні еріксон W 500і" за 600 гривень. Він погодився і придбав
телефон за 600 гривень. Він його запитав чи не крадений телефон, на що він
сказав, що телефон його. Після цього він користувався даним мобільним
телефоном. 02.06.2006 року йому на мобільний телефон зателефонував незнайоий
чоловік і представився працівником міліції. Він йому запропонував зустрітися
щоб задати мені декілька запитань. Він погодився і зустрівся з ними. При
зустрічі працівники міліції повідомили йому, що він користуюсь краденим
мобільним телефоном. Дізнавшись про це він видав його добровільно працівникам
міліції;

-протоколом
відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого (т.3, а.с.136);

- по епізоду
25.04.2006 року, потерпілий ОСОБА_13:

- показаннями потерпілого ОСОБА_23, який суду
показав, що 25.04.2006 року його старший син ОСОБА_13 пішов гуляти в місто і взяв з собою мобільний телефон
"Сіменс С 75",
який він придбав йому за 700 гривень.

Повернувшись додому, син розповів, що по
вул.Леніна в районі магазину "Алмаз" до нього підійшов незнайомий
хлопець і сказав віддати йому мобільний телефон. Син не віддавав йому телефон,
але той хлопець схопив за шнурок, забрав телефон і втік. Сума матеріальної шкоди
складає 700 гривень;

- показаннями потерпілого ОСОБА_13, який суду
показав, що 25.04.2006 року близько 13 годин він разом зі своїм товаришем
ОСОБА_71 зайшли до офісу "Київстар" по вул. Леніна, 402. Потім вони
йшли по вул. Леніна в бік вул.Пролетарської. Навпроти магазину
"Алмаз" їх наздогнав незнайомий хлопець, який завів їх під арку і
наказав віддати мобільний телефон. Він сам дістав з його нагрудної кишені
телефон і втік. В судовому засіданні потерпілий вказав на підсудного ОСОБА_28.
як на особу, яка вчинила цей злочин;

- оголошеними
показаннями свідка ОСОБА_72 про те, що в кінці квітня 2006 року до нього на
робоче місце прийшов візуально знайомий хлопець на прізвище ОСОБА_28 і
запропонував придбати в нього мобільний телефон "Сіменс С 75" за 250
гривень. Так як він займається реалізацією нових та тих, що були у вжитку,
мобільних телефонів, то він придбав його за 250 гривень. ОСОБА_28 пояснив, що
даний телефон належить його батькові. Придбаний телефон він виставив на продаж
і продав незнайомому чоловікові за 350 гривень. Про те, що телефон крадений,
свідок дізнався від працівників міліції (т.3, а.с.192);

по епізоду
12.05.2006 року, потерпілий ОСОБА_14:

- показаннями потерпілої ОСОБА_24, яка суду
показала, що 12.05.2006 року близько 18 годин 15 хвилин додому прийшов її
неповнолітній син ОСОБА_14 і повідомив, що коли він повертався додому зі школи,
до нього підійшли два незнайомі хлопці і в цей час в нього задзвонив телефон.
Вони завели сина на 8 поверх дев'ятиповерхового будинку, де стали погрожувати і
відібрали в нього мобільний телефон "Сіменс СХ 70". Після цього вони
спустилися вниз, а син прийшов додому і розповів про те, що сталося;

- показаннями потерпілого ОСОБА_14, який суду
показав, що 12.05.2006 року він повертався додому зі школи близько 17 годин 50
хвилин. Біля будинку АДРЕСА_20 до нього підійшли два незнайомі хлопці та
запитали, яка година. В цей час в нього задзвонив мобільний телефон
"Сіменс СХ 70", який знаходився в кишені олімпійки. Він поговорив і
поклав телефон назад до кишені. Коли він пройшов повз хлопців метрів 2, один з
них ззаду схопив його за ліву руку, а інший закрив рота рукою, та завели його в
підїзд, де сіли в ліфт і піднялися на 8 поверх. Там вони почали його
розпитувати, де він навчається. Потім один з них схопив його, здавив рукою
горло -це був ОСОБА_28, а інший забрав телефон. Коли вони сідали до ліфта, то
один з хлопців погрожував йому фізичною розправою, якщо він спуститься раніше
ніж через 5 хвилин. Через 5 хвилин він спустився вниз і вийшов на вулицю;

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_73 про
те, що він працює приватним підприємцем і в нього є кіоск на ринку
"Самвел" в м.Комсомольську, де він здійснює продаж нових та тих, що
були у користуванні мобільних телефонів. В травні 2006 року в кіоск прийшов
візуально знайомий хлопець, який запропонував придбати в нього мобільний
телефон "Сіменс СХ 70" за 100 гривень. Телефон був несправний і він
його придбав на запчастини. Він запитав хлопця, чи не крадений телефон, на що
він відповів, що телефон належить йому. Після цього він корпус телефону
викинув, а телефон розібрав на запчастини. Про те, що телефон крадений, він
дізнався від працівників міліції;

- протоколом
зводин віч-на-віч підозрюваного ОСОБА_28. та потерпілого ОСОБА_14 (т.З,
а.с.227-229);

по епізоду
22.08.2006 року, потерпілий ОСОБА_18:

- показаннями потерпілого ОСОБА_18, який суду
показав, що 12.06.2006 року він придбав мобільний телефон "СІМЕНС А
75" за 600 гривень. 22.08.2006 року, близько 14 години, він йшов в бік
Занасипу в районі автовокзалу з центральної частини міста. При цьому він був в
нетверезому стані. В переході під залізничним полотном до нього підійшов
незнайомий хлопець років 20 і попросив, щоб він дав йому сигарет. Він йому
відмовив і у відповідь той вдарив його рукою в обличчя. Після цього хлопець
зірвав з його шиї мобільний телефон, який висів на мотузці, і побіг. В телефоні
знаходилася сім-карта "діджус" вартістю 25 гривень. Сума заподіяної
матеріальної шкоди складає 625 гривень;

- оголошеними показаннями свідка ОСОБА_74 про
те, що він працює продавцем з кіоску з продажу мобільних телефонів
"Мобіторг", розташованому на перехресті вул.Першотравневої і
Пролетарської в м. Кременчуці. 02.09.2006 року до нього в кіоск прийшов раніше
незнайомий йому хлопець і приніс на продаж мобільний телефон "Сіменс А
75" без зарядного пристрою та документів. Він пояснив, що документи він
загубив, а телефон продає тому що, йому терміново потрібні гроші. Він пред'явив
паспорт на ім'я ОСОБА_75. Свідок
погодився і придбав телефон за 300 гривень. Запитував, чи не крадений телефон,
на що той сказав, що телефон його. Потім свідок продав даний телефон, кому саме
не пам'ятає (т.5, а.с.182);

- по епізоду
01.09.2006 року, потерпілий ОСОБА_41:

- оголошеними показаннями потерпілої ОСОБА_42
про те, що в серпні 2006 року вона придбала мобільний телефон "НОКІА
6101" за 680 гривень своєму сину ОСОБА_41. 01.09.2006 року близько 14
години син повернувся зі школи і розповів, що коли він повертався додому з
ліцею №4 разом з хлопцем, якого він знає лише візуально, біля будинку АДРЕСА_11
до них підійшов чоловік років 22-25. Хлопець попросив піти з ним в під'їзд
будинку та позвати його знайомого. Вони погодилися і пішли з ним. Зайшовши в
під'їзд будинку, піднялися на 7 поверх. Там він їм сказав, що нікого звати не
потрібно і що йому потрібен мобільний телефон, а то він їх поб'є. ОСОБА_41
злякався і віддав йому свій мобільний телефон. Після цього хлопець сказав їм
стояти в під'їзді ще хвилин 5, а потім виходити. Хлопець повернув йому
сім-карту і пішов вниз. Прийшовши додому, потерпілий розповів батькам про те, що
сталося;

- оголошеними
судом показаннями потерпілого ОСОБА_41 про те, що в серпні 2006 року йому
батьки купили мобільний телефон "НОКІА 6101" за 680 гривень.
01.09.2006 року близько 13 години 30 хвилин він повертався додому з ліцею №4
разом з хлопцем, якого знає лише візуально. Біля будинку АДРЕСА_11 до них
підійшов чоловік років 22-25. Він попросив піти з ним в під'їзд будинку та
позвати його знайомого. Вони погодилися і пішли з ним. Зайшли в під'їзд
будинку, піднялися на 7 поверх. Там чоловік їм сказав, що нікого звати не
потрібно і сказав, що йому потрібен мобільний телефон, а якщо не віддадуть, то
він їх поб'є. Потерпілий злякався і віддав йому свій мобільний телефон. В
хлопця, що був з ним чоловік нічого не відібрав. Потім чоловік сказав, щоб вони
стояли в під'їзді ще хвилин 5, а потім уже виходили. Сім-картку чоловік
повернув потерпілому. Вони почекали ще хвилин 5, потім вийшли з під"їзду.
Дома він все розповів батькам;

- оголошеними
показаннями свідка ОСОБА_76 показав, що на початку вересня 2006 року він
знаходився по вул. Перемоги біля будівлі "Укрсоцбанка" в м.
Кременчуці. Близько 16 годин до нього підійшов незнайомий хлопець років 20,
якого він зможе впізнати і запропонував придбати в нього мобільний телефон
"НОКІА 6101" за 250 гривень. Він його запитав, чи не крадений
телефон, на що він відповів, що телефон належить йому, а продає він його тому,
що йому потрібні гроші. Він погодився і придбав телефон за 250 гривень;

На початку
жовтня 2006 року до нього приїхали працівники міліції і запитали, чи не купував
він мобільний телефон "НОКІА 6101", на що він відповів, що дійсно
придбав даний телефон. Після цього працівники міліції повідомили йому, що
телефон крадений. Дізнавшись про це, він добровільно віддав телефон працівникам
міліції (т.5, а.с.28);

по епізоду
18.09.2006 року, потерпілий ОСОБА_16:

- показаннями потерпілого ОСОБА_16, який суду
показав, що в січні 2005 року йому мама придбала мобільний телефон "Сіменс
С 65" за 930
грн. в магазині "Телефончик" по вул.Київській в м. Кременчуці.
18.09.2006 року близько 16 годин він сидів на лавці біля будинку АДРЕСА_21
разом з ОСОБА_58 та ОСОБА_17. До них підійшли два незнайомі чоловіки років
17-18. Сказали, що одного звуть ОСОБА_30, а другого ОСОБА_29. Хлопець, який
представився ОСОБА_30, дістав з кишені кухонний ніж і сказав, щоб вони йшли з
ним в під"їзд. Вони всі зайшли в під'їзд будинку, піднялися на площадку
між 1 та 2 поверхами. ОСОБА_30 їм сказав, що вони добре одягнені і напевно у
них є мобільні телефони. Він звернувся до ОСОБА_58 і запитав, чи є в нього
мобільний телефон. ОСОБА_58 сказав, що телефону в нього немає. ОСОБА_30 оглянув
його рюкзак, але телефону там не було. Потім ОСОБА_30 звернувся до них з
ОСОБА_16 і запитав, чи є у них телефони. Потерпілий дістав з кишені свій
мобільний телефон "Сіменс с 65" і віддав йому. Хлопець віддав йому
сім-карту, а телефон залишив собі. ОСОБА_16 також віддав свій телефон
"Сіменс М 65". ОСОБА_30 також повернув йому сімкартку. Хлопець, який
представився ОСОБА_29, стояв і курив, ніяких дій відносно них не здійснював. ОСОБА_30
їм сказав, щоб вони не виходили з під'їзду протягом 5 хвилин, а то получать "перо в
пузо". Вони злякалися. ОСОБА_30 і ОСОБА_29
пішли сходами вниз. Вони стояли хвилин 5, а потім вийшли з під'їзду і пішли
додому. Потерпілий прийшов додому і розповів про все матері; про те, що
сталося, заявили в міліцію. В судовому засіданні потерпілий вказав на ОСОБА_28
та ОСОБА_29 як на осіб, які вчинили цей злочин;

- показаннями потерпілої ОСОБА_26 про те, що в
січні 2005 року вона придбала сину ОСОБА_17 мобільний телефон "Сіменс С 65" за 930
гривень в магазині "Телефончик" по вул.Київській в м. Кременчуці.
18.09.2006 року близько 16 годин ОСОБА_17 сидів на лавці біля будинку АДРЕСА_21
разом з ОСОБА_58 та ОСОБА_17. До них підійшли два незнайомі чоловіки років
17-18, яказали, що одного звуть ОСОБА_30, а іншого - ОСОБА_29. Хлопець, який
представився ОСОБА_30, дістав з кишені кухонний ніж і сказав, щоб вони йшли з
ними в під"їзд. Вони вп'ятьох зайшли в під'їзд будинку, піднялися на
площадку між 1 та 2 поверхами. ОСОБА_30 їм сказав, що вони добре одягнені і
напевно у них є мобільні телефони. Він звернувся до ОСОБА_58 і запитав, чи є в
нього мобільний телефон. ОСОБА_58 сказав, що телефону в нього немає. ОСОБА_30
оглянув його рюкзак, але телефону там не було. Потім ОСОБА_30 звернувся до них
з ОСОБА_16 і запитав чи є у них телефони. ОСОБА_17 дістав з кишені свій
мобільний телефон "Сіменс с 65" і віддав йому. ОСОБА_16 віддав йому
свій телефон "Сіменс М 65". Хлопець, який представився ОСОБА_29,
стояв і курив, ніяких дій відносно них він не здійснював. ОСОБА_30 їм сказав,
щоб вони не виходили з під'їзду протягом 5 хвилин. Він також сказав, що якщо
вони вийдуть раніше, то получать
"перо в пузо". Діти злякалися. ОСОБА_30 і ОСОБА_29 пішли сходами
вниз. Потерпілі стояли хвилин 5, а потім вийшли з під'їзду і пішли додому.
ОСОБА_17 прийшов додому і розповів про все їй. Потім вони пішли в міліцію і
заявили про те, що сталося;

- показаннями потерпілого ОСОБА_17, який суду
показав, що близько року назад йому батько купив мобільний телефон "Сіменс
М 65" за 1000 гривень в магазині "Фокстрот" по
вул.Першотравневій в м. Кременчуці. 18.09.2006 року близько 16 години він сидів
на лавці біля будинку АДРЕСА_21 разом з ОСОБА_58 та ОСОБА_17. До них підійшли
два незнайомі чоловіки років 17-18 і сказали, що одного з них звуть ОСОБА_30, а
другого ОСОБА_29. Хлопець,
який представився ОСОБА_30, дістав з кишені кухонний ніж і сказав, щоб вони
йшли з ним в під'їзд. Вони вп'ятьох зайшли в під'їзд будинку, піднялися на
площадку між 1 та 2 поверхами. ОСОБА_30 їм сказав, що вони добре одягнені і
напевно у них є мобільні телефони. Він звернувся до ОСОБА_58 і запитав, чи є в
нього мобільний телефон. ОСОБА_58 сказав, що телефону в нього немає. ОСОБА_30
оглянув його рюкзак, але телефону там не було. Потім ОСОБА_30 звернувся до них
з ОСОБА_17 і запитав, чи є у них телефони. ОСОБА_17 дістав з кишені свій
мобільний телефон "Сіменс с
65" і віддав чоловікові, той повернув з телефона сім-картку, а телефон залишив собі. Потерпілий віддав
йому свій телефон "Сіменс М 65". ОСОБА_30 також повернув сім-картку.
Чоловік, який представився ОСОБА_29, стояв і курив, ніяких дій відносно них не
вчиняв. ОСОБА_30 їм сказав, щоб вони не виходили з під'їзду протягом 5 хвилин,
а то получать "перо
в пузо". Вони злякалися. ОСОБА_30 і ОСОБА_29
пішли сходами вниз. Вони стояли хвилин 5, а потім вийшли з під"їзду і
пішли додому. Він прийшов додому і розповів про все матері, потім заявили про
те, що сталося, в міліцію;

- показаннями
потерпілого ОСОБА_27, який суду показав, що в січні 2005 року він придбав сину
ОСОБА_16 мобільний телефон "Сіменс М 65" за 1000 гривень в магазині
"Фокстрот" в м.Кременчуці. 18.09.2006 року син розповів, що близько
16 години він сидів на лавці біля будинку АДРЕСА_21 разом з ОСОБА_58 та
ОСОБА_17. До них підійшли два незнайомі чоловіки років 17-18 і сказали, що
звуть одного ОСОБА_30, а іншого ОСОБА_29.
Хлопець, який представився ОСОБА_30, дістав з кишені кухонний ніж і сказав,
щоб вони йшли з ним в під'їзд. Вони вп'ятьох зайшли в під'їзд будинку,
піднялися на площадку між 1 та 2 поверхами. ОСОБА_30 сказав, що вони добре
одягнені і, напевно, у них є мобільні телефони. Він звернувся до ОСОБА_58 і
запитав, чи є в нього мобільний телефон. ОСОБА_58 сказав, що телефону в нього
немає. ОСОБА_30 оглянув його рюкзак, але телефону там не було. Потім ОСОБА_30
звернувся до них з ОСОБА_17 і запитав, чи є у них телефони. ОСОБА_17 дістав з
кишені свій мобільний телефон "Сіменс С 65" і віддав . Хлопець віддав
йому сім-карту, а телефон залишив собі. ОСОБА_16 віддав йому свій телефон
"Сіменс М 65". ОСОБА_30 також віддав йому сім-карту. Хлопець, який
представився ОСОБА_29, стояв і курив, ніяких дій відносно них він не вчиняв.
ОСОБА_30 їм сказав, щоб вони не виходили з під'їзду протягом 5 хвилин. Він
також сказав, що якщо вони вийдуть раніше, то получать "перо в пузо".Діти злякалися. ОСОБА_30 і ОСОБА_29 пішли сходами
вниз, а діти стояли хвилин 5, а потім вийшли з під'їзду і пішли додому.
ОСОБА_16 прийшов додому і розповів про все. Потім вони з матір'ю пішли в
міліцію і заявили про те, що сталося. Сума заподіяної матеріальної шкоди
складає 1000 гривень;

- показаннями
свідка ОСОБА_58, який суду показав, що 18.09.2006 року близько 16 години він
сидів на лавці біля будинку АДРЕСА_21 разом з ОСОБА_17 та ОСОБА_16. До них
підійшли два незнайомі чоловіки років 17-18. Вони запитували їх про час, як у
них справи. Потім він побачив, як друзі та ці чоловіки пішли до під'їзду, він
пішов за ними. Ножа в руках у незнайомців він не бачив. Потім почув, як один з
них сказав, щоб вони швидко зайшли в під'їзд. Вони вп'ятьох зайшли в під'їзд
будинку, піднялися на площадку між 1 та 2 поверхами. Один з хлопців сказав, що
вони добре одягнені і, напевно, у них є мобільні телефони. Він звернувся до
нього і запитав чи є мобільний телефон. Він сказав, що телефону в нього немає.
ОСОБА_30 оглянув його рюкзак, але телефону там не було. Потім він звернувся до
ОСОБА_17 з ОСОБА_16 і запитав чи є у них телефони. ОСОБА_17 дістав з кишені
свій мобільний телефон "Сіменс С 65" і віддав йому. Він віддав йому
сім-карту, а телефон залишив. ОСОБА_16 віддав йому свій телефон "Сіменс М
65". Хлопець також віддав йому сім-карту. Інший хлопець стояв і курив,
ніяких дій відносно них він не здійснював. Перший хлопець їм сказав, щоб вони
не виходили з під'їзду протягом 5 хвилин. Він також сказав, що якщо вони
вийдуть раніше, то получать
"перо в пузо". Вони всі злякалися. Інший хлопець сказав, щоб
вони не боялися, так як він нас просто лякає. Після цього незнайомі хлопці
пішли сходами вниз. Вони стояли хвилин 5, а потім вийшли з під'їзду і пішли
додому;

по епізоду
20.09.2006 року, потерпілий ОСОБА_7:

- показаннями потерпілого ОСОБА_58, який суду
показав, що в січні 2006 року батьки купили йому мобільний телефон "СОНІ
ЕРІКСОН К 700
і" за 1049 гривень в магазині "Телефончик" по вул.60 років
Жовтня в м. Кременчуці. 20.09.2006 року близько 15 години він повертався додому
з гімназії №5. Біля будинку АДРЕСА_21 до нього підійшов чоловік років 22-25.
Сказав, що його прізвище ОСОБА_78 та спитав, чи є сірники. Потім запитав, чи є
мобільний телефон. Потерпілий відповів, що є і той попросив телефон, щоб
зателефонувати. Потерпілий відповів, що на рахунку немає грошей. Тоді чоловік
запропонував піти з ним, щоб поповнити рахунок. Потерпілий витягнув з кишені
піджака мобільний телефон і подивився, що на рахунку 4 гривні. Чоловік дав йому
5 гривень за те, щоб зателефонувати і попросив, щоб потерпілий набрав номер, а
потім дав йому телефон. Вони зайшли в під"зд будинку НОМЕР_2, піднялися на
2 поверх. Чоловік з кимось говорив по телефону, потім він ще з кимось говорив
по телефону, а коли закінчив розмову, поставив телефон до своєї кишені.
Потерпілий просив повернути телефон, але чоловік схопив його за шию, притиснув
до стіни і сказав, що якщо він буде кричати, то він його заріже. Також сказав,
що уже когось зарізав. Потерпілий сильно злякався. Чоловік також розповів, що
він бандит і
"розводить" людей на телефони і цим живе. Сказав, що зараз
зустрінеться з якимось чоловіком і під приводом продажу йому телефону забере в
нього гроші і після цього поверне йому телефон. Також він сказав, щоб
потерпілий чекав в під'їзді, а сам спустився вниз і стояв біля під'їзду.
Потерпілий в цей час стояв на 2 поверсі і дивився вниз; почекав хвилин 15,
потім вийшов. Погрози сприймав реально, дуже боявся;

- показаннями потерпілої ОСОБА_21, яка суду показала,
що в січні 2006 року вони з чоловіком купили сину ОСОБА_34 мобільний телефон
"СОНІ ЕРІКСОН К 700
і" за 1049 гривень в магазині "Телефончик" по вул.60 років
Жовтня в м. Кременчуці. 20.09.2006 року близько 16 години ОСОБА_58 повернувся
додому з гімназії №5 і розповів, що біля будинку АДРЕСА_21 до нього підійшов
чоловік років 22-25. Він сказав, що прізвище його ОСОБА_78 та спитав, чи є
сірники, потім запитав, чи є мобільний телефон; попросив зателефонувати.
ОСОБА_58 відповів йому, що на рахунку немає грошей, той запропонував піти з
ним, щоб поповнити рахунок. Потім ОСОБА_58 йому сказав, що зараз подивиться, чи
є кошти на телефоні і витягнув з кишені піджака мобільний телефон, подивився,
що на рахунку 4 гривні. Чоловік дав йому 5 гривень за те, щоб зателефонувати і
попросив, щоб ОСОБА_58 набрав номер, що син і зробив. Потім він дав чоловікові
свій мобільний телефон. Зайшли в під'їзд будинку НОМЕР_2, піднялися на 2
поверх. Чоловік з кимось говорив по телефону, потім ще з кимось говорив по
телефону, а коли закінчив розмову, то поклав телефон до своєї кишені. ОСОБА_58
просив, щоб чоловік повернув йому телефон, але той схопив його за шию,
притиснув до стіни і сказав, якщо ОСОБА_58 буде кричати, то він його заріже.
Він також ОСОБА_34 сказав, що він уже когось зарізав. Син сильно злякався.
Незнайомий хлопець також йому розповів, що він бандит і "розводить "
людей на телефони і цим живе. Він сказав, що зараз зустрінеться з якимось
чоловіком і під приводом продажу йому телефону забере в нього гроші і після
цього поверне ОСОБА_34 телефон. Також він сказав, щоб ОСОБА_58 чекав в під'їзді
і пішов вниз, стояв біля під'їзду. ОСОБА_58 в цей час стояв на 2 поверсі і
дивився вниз; почекав 15 хвилин і пішов вниз. ОСОБА_58 почекав ще хвилин 30-40,
а потім зрозумів, що він його обманув і не повернеться.

Прийшовши додому
син розповів про те, що сталося;

по епізоду
21.09.2006 року, потерпілий ОСОБА_47:

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
потерпілої ОСОБА_47 про те,
що 21.09.2006 року близько 11 години 30 хвилин їй додому зателефонувала завуч
зі школи, де навчається її син ОСОБА_43
і повідомила, що близько 9 години невідомий чоловік, погрожуючи фізичною
розправою, заволодів мобільним телефоном її сина, і попросила приїхати в школу.
Потім потерпіла разом з сином поїхала міліцію, де заявила про те, що сталося.
Мобільний телефон "НОКІА 6630" вона купила в липні 2006 року за 1200
гривень;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
потерпілого ОСОБА_43 про те,
що 21.09.2006 року близько 9 годин 05 хвилин він разом зі своїми трьома
однокласниками ОСОБА_66, ОСОБА_51 та ОСОБА_79 сиділи біля першого під'їзду
будинку АДРЕСА_14. До них підійшов незнайомий хлопець і потиснув їм руки. Потім
хлопець їм розповів, що в даному під'їзді мешкає його друг, який винен йому 200
гривень. Попросив, щоб вони піднялися разом з ним і позвали його. Вони зайшли
до під'їзду і піднялися на 8 поверх. Коли вийшли з ліфта, то спустилися на
площадку між 7 та 8 поверхами. Там хлопець їм сказав, що він раніше судимий,
напередодні порізав двох хлопців та втік з тюрми і сказав, щоб хтось з них
віддав йому свій мобільний телефон, погрожуючи при цьому застосуванням фізичної
сили. Він злякався і віддав свій мобільний телефон "НОКІА-6630". Коли
телефон опинився в руках у хлопця, той сказав, щоб ніхто з них не думав йти за
ним і швидко почав спускатися вниз сходами. Вони трохи почекали і спустилися
вниз, потім прийшли до школи і розповіли про все учительці;

- оголошеними
судом показаннями свідка ОСОБА_44,
який дав аналогічні свідчення;

- оголошеними
судом показаннями свідка ОСОБА_79,
який дав аналогічні свідчення;

- оголошеними
судом показаннями свідка ОСОБА_46,
який дав аналогічні свідчення; по епізоду 21.09.2006 року, потерпілий
ОСОБА_51.:

- оголошеними судом показаннями потерпілої
ОСОБА_51. про те, що 21.09.2006 року близько 14 годин 50 хвилин їй
зателефонував чоловік і сказав, що сина ОСОБА_56 пограбували. Вони разом з
чоловіком поїхали до сина, який розповів, що коли він вийшов з ліцею, то до
нього підійшов незнайомий хлопець і попросив знести диван на перший поверх в
будинку АДРЕСА_14. Між 6 та 7 поверхами незнайомий чоловік із застосуванням
фізичної сили заволодів мобільним телефоном "НОКІА 7610", який вона
купила для сина в кінці грудня 2005 року за 1900 гривень;

- оголошеними судом показаннями потерпілого ОСОБА_48
про те, що 21.09.2006 року перебував на заняттях в ліцеї до 14 години 35
хвилин. Хвилин 15 він і його однокласник ОСОБА_49 стояли біля ліцею, а потім
пішли і бік метро "Лівобережна".
До них підійшов незнайомий хлопець та запропонував заробити грошей,
допомігши йому спустити диван на 1 поверх, і дав їм по 10 гривень кожному. Вони
разом зайшли до 1-го під'їзду будинку АДРЕСА_14 і піднялися на 8 поверх. Коли
вони вийшли з ліфта, то незнайомий хлопець їм сказав:"Тепер Ви зрозуміли,
що прийшли не за диваном?". Потім хлопець сказав, щоб вони спустилися на
площадку між 7 та 8 поверхами, де наказав, щоб один з них віддав йому мобільний
телефон, а то він забере його силою. Потерпілий злякався і віддав хлопцю
мобільний телефон "НОКІА 7610 і той почав бігти сходами вниз. Потерпілий
крикнув, щоб віддав сім-карту з телефону. Коли вони побачили у вікно, що
хлопець вибіг з під'їзду, спустилися вниз сходами і знайшли його сім-карту
"Діджус". Вийшовши з під'їзду, він зателефонував батькові і повідомив
про те, що сталося;

- оголошеними
показаннями свідка ОСОБА_49 про те, що 21.09.2006 року о 8 годині 30 хвилин він
був на заняттях до 14 години 35 хвилин. Хвилин 15 він і його однокласник
ОСОБА_66 стояли біля ліцею, а потім пішли і бік метро "Лівобережна".
До них підійшов незнайомий хлопець та запропонував заробити грошей, допомігши
йому спустити диван на 1-й поверх і дав їм по 10 гривень кожному. Вони разом
зайшли до 1 під'їзду будинку АДРЕСА_14 в м. Києві і піднялися на 8-й поверх.
Коли вони вийшли з ліфта, то незнайомий хлопець їм сказав:"Тепер Ви
зрозуміли, що прийшли не за диваном?". Потім хлопець сказав, щоб вони
спустилися на площадку між 7 та 8 поверхами, де наказав віддати йому мобільний
телефон, а то він забере його силою. ОСОБА_66 злякався і віддав хлопцю мобільний
телефон "НОКІА 7610". Коли хлопець забрав телефон, то почав бігти
сходами вниз. ОСОБА_66 йому крикнув, щоб він віддав сім-карту з телефону. Коли
вони побачили в вікно, що хлопець вибіг з під'їзду, то почали спускатися вниз
сходами і знайшли сім-карту "Діджус". Вийшовши з підїзду, ОСОБА_66
зателефонував батькові і повідомив про те, що сталося.

- оголошеними судом показаннями свідка ОСОБА_80 про те, що в
нього є кіоск з продажу мобільних телефонів по вул.Миру,3. 21.09.2006 року
близько 15 години до нього в кіоск прийшов хлопець років 25 і запропонував
придбати в нього мобільний телефон "НОКІА 7610" за 450 гривень. Він
його купив. Про те, що телефон крадений він не знав;

Вина підсудного
ОСОБА_29 по епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_11 доводиться наступними
доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 показала, що
23.03.2006 року вона знаходилася в ендокринологічному відділенні в м.
Кременчуці на лікуванні. їй зателефонував син і повідомив, що викрадений
"ДВД" і телефон. Приїхавши додому, вона впевнилася, що дійсно
викрадений "ДВД" вартістю 400 гривень та телефон
"Панасонік" вартістю 280 гривень;

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_32 про те, що 22.03.2006 року
близько 20 години він прийшов додому і побачив, що немає ДВД „Свен" та
телефону "Панасонік". Через деякий час до нього прийшов ОСОБА_29 ОСОБА_29 і почав просити
пульт від "ДВД", при цьому пояснював, що придбав ДВД, але немає
пульта. Це викликало в нього підозру;

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_81 про те, що 22.03.2006 року
близько 12 години він пішов до свого сусіда, де пробув близько години. Коли
повернувся, то ліг спати. Коли проснувся, то хотів зателефонувати, але телефона не було. Також не
було ДВД, а вхідні двері були прикриті. Коли повернувся син, він запитав його,
чи не брав він телефона і ДВД.
Син сказав, що не брав. Наступного дня він повідомив дружині про те, що сталося
і вона заявила в міліцію;

- оголошеними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_82 про те, що в березні 2006 року близько 20 години до них в двері
подзвонили. Вийшов його син і, повернувшись, приніс телефон білого кольору
"Панасонік". Він запитав сина, що це за телефон, на що син сказав, що
телефон не крадений. Через деякий час телефон був вилучений працівниками міліції,
які повідомили, що телефон крадений;

- оголошеними в
судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_83 про те, що в березні 2006 року
він йшов додому і біля ліфта зустрів ОСОБА_29, який запропонував йому придбати
в нього телефон-трубку "Панасонік"
білого кольору за 125 гривень, при цьому він його завірив, що телефон не
крадений. Він погодився, пішов в банкомат,
зняв гроші та придбав телефон. Через деякий час, коли його не було вдома,
приїхали працівники міліції і вилучили даний телефон, повідомивши, що він
крадений.

- висновком
експерта №141 від 23.05.2006 року про те, що залишкова вартість викрадених
речей - плеєра „Свен" та телефонного апарату „Панасоник" з
урахуванням зносу складає 532,50 грн.;

-протоколами
пред"явлення предметів для впізнання та довідками до них від 10.05.2006
року, де зазначено, що потерпіла впізнала викрадені в неї речі (т.2,
а.с.37-42);

Крім того, вина
підсудних доведена матеріалами кримінальної справи :

- заявами а.с.
7, 54, 135, 174 том1; 6том2; 14, 40, 66, 121, 161, 199 том3; 2, 138, 140,
166 том4; 11, 37, 88, 168том5,

- протоколами
огляду а.с.11, 60, 176, 179 том1; 12, 14, 15-16 том2; 17, 45, 70, 89, 124,
129, 166, 204 том3; 3, 37, 152 том4; 13, 38, 93 том 5 \

- протоколом
очної ставки а.с.38, 82-83, 92-95, 121-122, 157, 206 том1; 227-229 том3; 62
том4;

- протоколом
пред'явлення предметів на впізнання а.с. 96, 203 том1/; 37-38,40-41 том2;

- висновками
товарознавчої експертизи а.с. 102-104,211-215 том1; 50-57 том2;

- постановою про
пред'явлення особи на впізнання а.с. 90,91,205 том1;

- речовими
доказами а.с. 118, 220 том1; 44 том2; 110, 145 том3; 51, 154 том4; 26
том 5 ;

- явкою з
повинною а.с. 24,43, 94, 115, 177, 220 том3; 147 том4; 10, 50, 99 том 5 ;

- протоколом
пред'явлення фотознімків на впізнання а.с. 36-37, 54-55, 106-107, 133-134,
148-149, 152-153, 182-183, 186-187, 193-194, 232-233 том3; 161, 164 том4;
23-24, 29-30, 59-60, 71-72, 79-80, 82-83, 107-108, 116-117, 177-178том5;

- протоколом відтворення обстановки та обставин
події а.с. 51-53, 102-105, 136-139том3; 77-87, том4; 162-163 том 5 ;

- іншими
матеріалами справи;

Досліджені судом
докази є належними, допустимими і достатніми для визнання підсудних винними у
інкримінованих їм злочинах.

Своїми умисними
діями підсудний ОСОБА_28 відкрито, повторно, а по епізоду відносно потерпілого
ОСОБА_84 також за попередньою змовою, з погрозою застосування насильства, яке
не є небезпечним для життя та здоров"я потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_10,
ОСОБА_85, ОСОБА_37, ОСОБА_41, ОСОБА_43
ОСОБА_86, ОСОБА_50., та з застосуванням такого насильства відносно
потерпілого ОСОБА_18, викрав
чуже майно. Суд квафікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України.

Підсудний
ОСОБА_28 умисно вчинив напад з метою заволодіння чужим майном відносно
потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_17 за попереднью змовою групою осіб з
підсудним ОСОБА_29, а відносно потерпілого ОСОБА_14 - із невстановленою
слідством особою, відносно потерпілих ОСОБА_14, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 особою, яка раніше вчинила розбій, відносно потерпілого ОСОБА_14 - із
застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і доров"я
потерпілого, відносно потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_6, ОСОБА_7
- з погрозою застосування такого насильства. Суд кваліфікує його дії за ч.2 ст.
187 КК України.

Підсудний
ОСОБА_28 умисно, повторно, шляхом обману (шахрайство) заволодівши майном
потерпілого ОСОБА_34, вчнив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Підсудний
ОСОБА_29 вчинив напад на потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_16, ОСОБА_17, за попередньою
змовою з підсудним ОСОБА_28 з метою заволодіння чужим майном, погрожуючи
застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров"я особи,
яка зазнала нападу, а по епізоду відносно потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_17
-також як особа, яка раніше вчинила розбій. Суд кваліфікує його дії за ч.2
ст.187 КК України.

Дії підсудного
ОСОБА_29, який викрав майна із квартири потерпілої ОСОБА_11 органи досудового
слідства кваліфікували за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого
майна(крадіжка), поєднане з пропикненням у житло, вчинене повторно.

Під час
досудового слідства та судовому засіданні ОСОБА_29 поясняв, що йшов до свого
знайомого ОСОБА_32, сина потерпілої, не з метою крадіжки. Вхідні двері квартири
виявилися відкритими, на дзвінки ніхто не вийшов. Підсудний увійшов в квартиру,
з"ясував, що в ній нікого немає, вирішив вкрати плеєр та телефон.
Показання підсудного нічим не спростовуються. Свідки ОСОБА_32., показання якого
оголошеня в судовому засіданн, підствердив, що ОСОБА_29 його знайомий. Свідок
ОСОБА_81 підствердив, що міг заоишити двері квартири не замкненими.

Суд виключає із
обвинувачення підсудного ОСОБА_29 кваліфікуючу ознаку „поєднана з проникненням
у житло" і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України як таємне
викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

Умисні дії
підсудного ОСОБА_30, які виразилися у відкритому викраденні чужого
майна(грабіж), поєднаному з погрозою застосування насильства, яке не є
небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, за попередньою змовою
групою осіб, суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні
підсудним покарання суд виходить з вимог ст.ст.65-67 КК України і враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що
пом"якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК
України обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_28 є з'явлення з зізнанням,
щире каяття, часткове відшкодування заподіяної майнової шкоди, його молодий
вік, перебування на його утриманні малолітньої дитини.

Згідно ст.66 КК
України обставинами, які пом'якшують покарання ОСОБА_29, є частково визнання
ним своєї вини та часткове відшкодування заподіяної майнової шкоди, його
молодий вік, відсутність тяжких наслідків вчинених ним злочинів.

Згідно ст.66 КК
України обставинами, які пом'якшують відповідальність ОСОБА_30 є визнання своєї
вини, сприяння розкриттю злочину, сприяння судовому розгляду справи, його
молодий вік, а також вчинення злочину вперше і відшкодування заподіяної
злочином майнової шкоди.

Згідно ст.67 КК
України обставинами, обтяжуючими покарання ОСОБА_28., є вчинення
злочину відносно малолітнього та рецидив злочинів.

Згідно ст. 67 КК
України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_29, по справі не встановлено.
Рецидив злочину не визнаний як обставина, що обтяжує покарання підсудного, в
обвинувальному висновку, тому суд цю обставину обтяжуючою також не визнає.

Згідно ст.67 КК
України обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_30 не встановлено.

Згідно висновку
ЛКК ОСОБА_28 потребує лікування у лікаря нарколога. Лікування не протипоказано.
За станом здоров'я може виконувати загальну фізичну працю. Раніше судимий за
вчинення корисливих злочинів, не працює.

Згідно висновку
ЛКК ОСОБА_29 здоровий, працездатний. Примусового лікування від алкоголізму і
наркоманії не потребує. Раніше судимий, не працює.

Згідно висновку
ЛКК ОСОБА_30 лікування у лікаря нарколога не потребує. За станом здоров'я може
виконувати загальну фізичну працю. Раніше не судимий.

За місцем
мешкання ОСОБА_30, ОСОБА_28,
ОСОБА_29 характеризуються
посередньо.

Врахувавши
зазначені обставини, кількість та тяжкість злочинів, які ОСОБА_28 скоював
протягом тривалого часу в різних містах країни, суд прийшов до висновку, що
необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів має
бути покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій статей КК, які
передбачають відповідальність за вчинені злочини.

Відповідно до
ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що пом"якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням особи
винного, суд прийшов до висновку про можливість призначення основного покарання
підсудному ОСОБА_29 за ч.2 ст.187 КК України нижче за найнижчої межі,
встановленої санкцією цієї статті.

По справі
існують також декілька обставин, які пом"якшують покарання підсудного
ОСОБА_30 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину. Враховуючи
дані про його особу, поведінку під час розгляду справи судом, суд також прийшов
до висновку про можливість призначення йому основного покарання нижче за
найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Суд також
прийшов до переконання про можливість виправлення ОСОБА_30 без відбування
покарання в умовах ізоляції від суспільства і приймає рішення про звільнення
його від відбування покарання з випробуванням.

Заявлені по
справі цивільні позови законних представників неповнолітніх потерпілих про
стягнення майнової шкоди - ОСОБА_19 на суму 985,70, ОСОБА_21 на суму 1074 грн.,
ОСОБА_20 на суму 470 грн., ОСОБА_35 на суму
580 грн., ОСОБА_23 на суму 700 грн., ОСОБА_24 на суму
500 грн, ОСОБА_26 на суму 930 грн., ОСОБА_27 на суму 1000 грн., ОСОБА_47 на
суму 1200 грн., а також цивільні позови потерпілого ОСОБА_18 на суму 625 грн.
та цивільного позивача ОСОБА_76 задовільнити повністю.

Цивільні позови
законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_19, ОСОБА_21 та ОСОБА_20
про стягнення моральної шкоди задовільнити частково на користь кожного
потерпілого по 1000 грн. морвльної шкоди.

Цивільні позови
законних прседставників потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_22 по стягнення майнової
шкоди залишити без розгляду в з"язку з тим, що у справі є відомості про
повернення їм викрадених телефонів.

Речові докази,
доєднані до справи, відповідно до ст.81 КПК України підлягають поверненню за
належністю.

На відставі
викладеного, керуючить ст.ст.323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_28
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.2 ст.190 КК
України та призначити йому покарання

- за ч.2 ст. 186
КК України - 5 (п"ять) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 187
КК України - 7 (сім) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного
йому майна, - за ч.2 ст.190 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі. На
підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш
суворого більш суворим, призначити покарання у вигляді 7(семи) років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі
ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від
20.01.2004 р. та остаточно призначити за сукупністю вироків покарання у вигляді
7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
належного майна.

ОСОБА_29 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187 та ч.2 ст.185 КК України та
призначити покарання

за ч.2 ст.187 КК
України, застосувавши ст.69 КК України, - 4 (чотири) роки позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна;

ч.2 ст. 185 КК
України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі
ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Відповідно до
ч.1 ст.72 КК України перевести покарання за попереднім вироком від 08.11.2006 р. в виді 1 року 3
місяців обмеження волі в 7 місяців 15 днів позбавлення волі та призначити
ОСОБА_29остаточне покарання, відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом
часткового складання призначених покарань у виді 4(чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_30 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити
покарання, застосувавши ст..69 КК
України, у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі
ст.ст.75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_30 від відбування
призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю
1 (один) рік.

Покласти на
засудженого ОСОБА_30 обов'язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_28 рахувати з 06 жовтня 2006 року.

У строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_28 зарахувати час перебування під вартою у
зв"язку із затриманням по цій справі з 22.09 2006 року по 2.10.2006 року
включно.

Строк відбуття
покарання засудженим ОСОБА_29 рахувати з 27.12.2006 року - дня зміни йому
запобіжного заходу судом при попередньому розгляді цієї справи.

Зарахувати у
строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_29 під вартою з 12.10.2006 року
по 26.12.2006 року включно.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_28. до вступу вироку в законну силу залишити тримання під
вартою.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_29 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_30 до вступу вироку в законну силу залишити підпису про невиїзд.

Речові докази -
мобільні телефони потерпілих, доєднані до справи, повернути законним власникам.

Заявлені по справі
цивільні позови законних представників неповнолітніх потерпілих про стягнення
майнової шкоди - ОСОБА_19 на суму 985,70 грн., ОСОБА_21 на суму 1074 грн.,
ОСОБА_20 на суму 470 грн., ОСОБА_35 на суму
580 грн., ОСОБА_23 на суму 700 грн., ОСОБА_24 на суму
500 грн., ОСОБА_26 на суму 930 грн., ОСОБА_27 на суму 1000 грн., ОСОБА_47 на
суму 1200 грн., а також цивільні позови потерпілого ОСОБА_18 на суму 625 грн.
та цивільного позивача ОСОБА_76 задовільнити повністю.

Цивільні позови
законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_19, ОСОБА_21 та ОСОБА_20
про стягнення моральної шкоди задовільнити частково на користь кожного
потерпілого по 1000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з
засуджених ОСОБА_28. та ОСОБА_30 солідарно на користь ОСОБА_19 985,70 грн.
майнової шкоди та по 500 грн. з кожного у відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з
засуджених ОСОБА_28. та ОСОБА_29 солідарно на користь ОСОБА_26 930 грн.
майнової шкоди; та стягнути з них солідарно на користь ОСОБА_27 1000 грн.
майнової шкоди.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_28. заподіяну майнову шкоду на користь: ОСОБА_21 - 1074 грн.,
ОСОБА_20 - 470 грн., ОСОБА_35 - 580
грн., ОСОБА_23 - 700 грн., ОСОБА_24 - 500
грн, ОСОБА_47 - 1200 грн., ОСОБА_18 - 625 грн., та ОСОБА_76 - 250 грн.

Стягнути з
засудженого ОСОБА_28. заподіяну моральну шкоду на користь ОСОБА_20 - 1000 грн.,
на користь ОСОБА_21 - 1000 грн.

Цивільні позові
законних представників потерпілих ОСОБА_25 та ОСОБА_22 по стягнення майнової
шкоди залишити без розгляду.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з дня
його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою, на протязі 15 діб
з дня отримання копії вироку.