Дата документу Справа № 225/3074/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 225/3074/14-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/300/15 ОСОБА_1
Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
12 лютого 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні шляхом проведення відео конференції в порядку ст. 336 КПК України між Апеляційним судом Запорізької області та Селідівською Виправною колонією №82 в Донецькій області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 10 липня 2015 року, якою повернуто клопотання про застосування амністії щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 22 жовтня 2001 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України на 1 рік позбавлення волі; 20 жовтня 2003 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 02 березня 2005 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. ст. 185 ч. 3, 15, 188 ч.2, 304 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 29 днів; 22 жовтня 2008 року Дзержинським міським судом Донецької області за ст. 187 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 29 серпня 2013 року по відбуттю строку покарання;
засудженого вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22.01.2014 року за ст. 186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі.
Згідно ухвали суду, вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22 січня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25 березня 2014 року.
23 червня 2014 року засуджений ОСОБА_7 через адміністрацію Артемівського слідчого ізолятора Донецької області звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про застосування до нього ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році, зі змінами від 06 травня 2014 року.
Суд, повертаючи заяву засудженого, мотивував своє рішення тим, що вирок суду щодо ОСОБА_7 набув законної сили, виданий наряд для відбування засудженим покарання у Кіровській ВК-33 Донецької області, та роз`яснив засудженому, що його клопотання про застосування амністії у відповідності до вимог ст. 539 КПК України повинно бути подане до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто за місцем відбування покарання.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить суд апеляційної інстанції перевірити законність та обґрунтованість ухвали Дзержинського міського суду Донецької області від 10 липня 2014 року, вважаючи її незаконною.
Згідно Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції від 12 серпня 2014 року та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року Апеляційний суд Запорізької області за визначеною територіальною підсудністю переглядає справи, які підсудні Апеляційному суду Донецької області.
Заслухавши доповідь судді по справі; засудженого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив апеляційний суд застосувати до нього амністію; думку прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін, у період між ухваленням обвинувального вироку та набранням ним законної сили питання застосування Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи зміст положень ст.9 ч.6 КПК України, має вирішуватися у порядку, передбаченому ст. 9 Закону України Про амністію у 2014 році, судом, який ухвалив такий вирок. Якщо ж клопотання про застосування амністії подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого обвинувачений тимчасово перебуває (за місцем знаходження слідчого ізолятора), суд ухвалою повертає клопотання особі, яка його подала.
Як вбачається з матеріалів провадження, вирком Дзержинського міського суду Донецької області від 22 січня 2014 року ОСОБА_7 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 25 березня 2014 року.
23 червня 2014 року засуджений ОСОБА_7 через адміністрацію Артемівського слідчого ізолятора Донецької області звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області з заявою про застосування до нього ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році, зі змінами від 06 травня 2014 року.
Суд, повертаючи заяву засудженого, мотивував своє рішення тим, що вирок суду щодо ОСОБА_7 набув законної сили, виданий наряд для відбування засудженим покарання у Кіровській ВК-33 Донецької області, та роз`яснив засудженому, що його клопотання про застосування амністії у відповідності до вимог ст. 539 КПК України повинно бути подане до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, тобто за місцем відбування покарання. Повернення клопотання не позбавляє засудженого права повторного звернення до місцевого суду з клопотанням про застосування до нього акту про амністію.
Таким чином, судове рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 10 липня 2014 року про повернення засудженому клопотання про амністію відповідає нормам кримінально-процесуальному закону та акту про амністію від 2014 року.
Крім того, клопотання засудженого ОСОБА_7 в апеляційній інстанції про застосування до нього амністії апеляційним судом, не засновано на законі, оскільки згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-757/0/4-14 від 26 травня 2014 року, на підставі ст. 9 ч. 2 п г Закону України Про амністію у 2014 році на стадії апеляційного перегляду амністія застосовується до обвинуваченого як до особи, стосовно якої судом ухвалено вирок, який не набрав законної сили. Як вбачається з матеріалів провадження, вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 22 січня 2014 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України на 5 років позбавлення волі, набрав законної сили 25 березня 2014 року, тобто до звернення засудженого в апеляційну інстанцію з клопотанням про застосування амністії.
Згідно довідки, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у Селідівській ВК 82 Донецької області.
Під час виконання вироку питання застосування Закону України Про амністію у 2014 році, враховуючи зміст положень ч.6 ст.9 КПК України, має вирішуватися у порядку, передбаченому ст.9 Закону України Про амністію у 2014 році, місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п.2ч.2ст.539 КПК України).
З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
ухвалу Дзержинського міського суду Донецької області від 10 липня 2014 року, якою повернуто клопотання засудженого ОСОБА_7 щодо застосування до нього амністії залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий :

Судді: