Справа № 603/72/15-к
Провадження № 1-кп/603/14/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" лютого 2015 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 15.01.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина

України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ДП «Бучацьке лісове господарство» в особі представника, що діє на підставі довіреності від 18.02.2015 року ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
Близько третьої декади липня 2013 року у ОСОБА_3 виник злочинний намір на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , перебуваючи на території Коропецького лісництва, що є виробничим підрозділом ДП «Бучацьке лісове господарство» та знаходиться за адресою вул.І.Франка 208 смт.Коропець Монастириського району Тернопільської області, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, близько 19 год. 00 хв. таємно викрав дві металеві рейси по 6 метрів погонних кожна, загальною протяжністю 12 метрів погонних, чим спричинив ДП «Бучацьке лісове господарство» шкоду на загальну суму 2172 грн. Із викраденим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину зник.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

30 січня 2015 року між ДП «Бучацьке лісове господарство» в особі представника, що діяла на підставі довіреності від 15 жовтня 2014 року ОСОБА_6 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , який на той час перебував у такому процесуальному статусі з іншого боку на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри. Також, вказаною угодою сторони погодили покарання у вигляді громадських робіт терміном 90 годин.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 в угоді зобов`язався відшкодувати завдану ним потерпілому шкоду до 20 березня 2015 року.

Окрім цього, в угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 , кожний окремо, угоду про примирення підтримали та просили її затвердити.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із завдання суду об`єктивно перевірити відповідність укладеної угоди про примирення вимогам закону та з`ясувати наявність підстав для твердження про винуватість обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Приписами ст. 471 КПК України передбачено, що в угоді про примирення зазначаються відомості про: сторін укладення угоди; формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для відповідного кримінального провадження обставини; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від покарання з випробуванням; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК, а також наслідки невиконання угоди.

За змістом угоди, яку було надано до суду з обвинувальним актом, вбачається, що вона відповідає вимогам закону, оскільки в ній зазначено відомості про сторін укладення угоди, а саме підозрюваного ОСОБА_3 та потерпілого в особі представника ОСОБА_6 , що діяла на підставі довіреності, формулювання підозри, правова кваліфікація дій ОСОБА_3 , зазначено розмір шкоди в сумі 2172 грн. завданої потерпілому кримінальним правопорушенням, та обумовлено строк її відшкодування до 20 березня 2015 року, також узгоджене покарання у виді громадських робіт.

Слід зазначити, що узгоджене сторонами покарання у вигляді громадських робіт терміном 90 годин відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених кримінальним законом.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Отже судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також суд переконався, що укладення угоди є добровільним.

Крім того, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачених положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 30 січня 2015 року угоди про примирення та призначає ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись п. 1 ч.3 ст 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 січня 2015 року між ДП «Бучацьке лісове господарство» в особі представника, що діяла на підставі довіреності від 15.10.2014 року ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 15.01.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 січня 2015 року покарання у виді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Речові докази: 2 (дві) металевих рельси довжиною 6 (шість) метрів кожна, що знаходяться на зберіганні в лісничого ДП «Бучацьке лісове господарство» ОСОБА_7 залишити в користуванні ДП «Бучацьке лісове господарство».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1