У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючої судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , та прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_7 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року, якою до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

застосовано примусові заходи медичного характеру госпіталізація у психіатричний заклад з посиленим наглядом.

Учасники судового провадження.
прокурор: ОСОБА_8

захисник: ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційних скарг прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 : посилаючись на істотне порушення вимог норм кримінального процесуального закону, просять про скасування ухвали суду та про призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року, якою

__________________________________________________________________

Провадження № 11-кп/784/355/15 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Головуючий в судді апеляційної інстанції: суддя ОСОБА_1

відносно ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру - госпіталізація у психіатричний заклад з посиленим наглядом.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 :
Вказує, що ухвала судом першої інстанції була прийнята з порушеннями, передбаченими ч. 1 ст. 506 КПК України, оскільки під час досудового слідства органами досудового розслідування та прокуратурою не було вирішено питання щодо залучення до справи законного представника ОСОБА_6 .

Стверджує, що судом першої інстанції не було прийнято жодного рішення щодо визнання ОСОБА_6 недієздатним.

Узагальненні доводи апеляційної скарги прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_7 :
Ухвалу суду вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_6 здійснено без участі законного представника. Дана обставина є свідченням того, що було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_6 .

Обставини, встановлені судом першої інстанції:
22 вересня 2014 року приблизно о 16 год. у під`їзді будинку АДРЕСА_2 між сусідами ОСОБА_11 та ОСОБА_6 виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на спричинення ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, схопив її руками за верхній одяг, однак потерпіла вирвалась і почала тікати по сходах до власної квартири. ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_11 , ухопив її за ногу, від чого та впала спиною на сходи і потягнув потерпілу вниз по сходах до міжповерхового прольоту, де схопив за шию.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2015 року до ОСОБА_6 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції:
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги про скасування ухвали суду та направлення справи на новий розгляд зі стадії підготовчого провадження, пояснення захисника ОСОБА_9 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , перевіривши матеріали кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд прийшов до наступного.

Доводи апеляційних скарг захисника та прокурора про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Це вбачається і з роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», виходячи з принципу презумпції невинуватості у вчиненні злочину, закріпленого у ст. 62 Конституції, ст. 2 КК, а також із сформульованого у ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» N 1489-III принципу презумпції психічного здоров`я людини (згідно з яким кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених зазначеним та іншими законами) судам слід мати на увазі, що до набрання законної сили судовим рішенням про неосудність особи і застосування до неї примусових заходів медичного характеру вона не обмежується в правах, якими наділена згідно з Конституцією і законами України.

Разом з тим, з кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 вбачається, що в ході досудового розслідування не було залучено законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, що є істотним порушенням прав та свобод вказаної особи.

Суд першої інстанції, не виконавши вимог ст. 506 КПК України та ст. 512 КПК України, розглянув дане провадження без участі законного представника ОСОБА_6 , чим порушив права ОСОБА_6 - особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, на захист.

Тому відповідно до вимог ст. 409 п. 3 та ст. 412 ч.1 КПК України такі порушення кримінального процесуального закону є істотними та підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, оскільки судом першої інстанції кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто без залучення до участі у кримінальному провадженні законного представника.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції належить врахувати наведене, суворо дотримуючись вимог кримінального процесуального закону, перевірити усі обставини справи відповідно до діючого законодавства та в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

Що стосується питання звільнення ОСОБА_6 з медичного закладу, то апеляційний суд це питання не вирішує, оскільки ОСОБА_6 знаходиться на стаціонарному лікуванні з 24.11.204 року не за рішенням суду від 05.02.2015 року, а за власним бажанням.

Керуючись статями 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 та прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: