ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
січня 2007 року Кременецький районний
суд Тернопільської

області

в складі головуючого суду: Ковтуновича О.В.,

при секретарі: БончикА.П,

за участю прокурора: Сідорова В.М.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду в м.

Кременць справу
по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого,
не одруженого, не судимого,

за ч. 1 ст.122 КК України, суд.

ВСТАНОВИВ:

18 вересня
2006 року біля 2230год. гр. ОСОБА_1 проходячи по вул.
Радивмлівській, що у м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області зустрів гр. ОСОБА_2. На ґрунті особистих неприязних відносин між ними виникла
словесна суперечка, яка переросла в шарпанину, а згодом у бійку. В ході
вищевказаної бійки ОСОБА_1 кулаком правої руки наніс два удари в ліву частину обличчя ОСОБА_2 від чого
останній впав на землю. Після цього ОСОБА_1, продовжуючи свої злочинні дії,
спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень
ОСОБА_2 ногою наніс останньому один удар в обличчя зліва, від цього
ОСОБА_2 відчув гостру біль з лівої сторони нижньої щелепи.

Згідно висновку судово -
медичної експертизи у ОСОБА_2 при поступленні 19 вересня 2006 року в
стоматологічне відділення Тернопільської обласної комунальної клінічної лікарні
була встановлена, рентгенологічно
підтверджена травма нижньої щелепи у вигляді подвійного перелому -
правого суглобового паростка та лівої половини її тіла. Зазначена травма, з
огляду на вид ушкодження, відсутність ознак зрощення переломів та описану в
медичній карті припухлість м'яких тканин в їх ділянках, спричинена дією тупого
предмета незадовго до госпіталізації. Отримана ОСОБА_2 травма нижньої
щелепи за ознакою тривалості ( більше 21 дня )
розладу
здоров'я відноситься до ушкодження середньої тяжкості.

В судовому засіданні
підсудний свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся, та суду пояснив, що
фактичні дані, викладені в обвинувальному висновку відповідають дійсним
обставинам справи і ним не оспорюються. Підсудній також пояснив, що ним також
не оспорюється сума цивільного позову, який заявив потерпілий по справі.

Враховуючи те, що
учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи і судом
встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій,
вислухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.299
КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати
ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Таким чином суд приходить
до висновку, що вина ОСОБА_1 доведена повністю
і його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України за ознакою умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

При призначенні покарання
підсудному ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу підсудного, його молодий вік те, що він щиро розкаявся у
скоєному злочині, вину у вчиненому визнав повністю, активно сприяв встановленню
істини по справі, позитивно характеризується по місцю проживання, злочин скоєно
вперше - як обставини, що
пом'якшують відповідальність.

Обставин, передбачених ст.
67 КК України у діях
підсудного судом не вбачається.

З врахуванням всіх вище
перелічених обставин суд вважає, що враховані пом'якшуючі обставини істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,
а тому підсудному ОСОБА_1, слід призначити покарання у межах
санкції вміненої статті у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією ч.1
ст.122 КК України та застосувати ст. 75
КК
України звільнивши ОСОБА_1 від призначеного
покарання з випробуванням. Суд також вважає за необхідне застосувати до
підсудного п. З ст. 76 КК України.

Цивільний
позов на суму 2000
грн., заявлений потерпілим ОСОБА_2
задоволити.

Міру запобіжного заходу до
вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі вищенаведеного
та керуючись ст.ст. 323, 324, 328,
330, 331 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання за даною
статтею у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного
покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік .

На підставі п. З ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок повідомляти ограни кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи , навчання;

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000грн.
моральної ( немайнової) шкоди.

Міру запобіжного заходу залишити без змін.

На
вирок може бути подана апеляція на протязі п'ятнадцяти діб з моменту його
оголошення, а для засуджених, які знаходяться під вартою на протязі п'ятнадцяти
діб з моменту отримання вироку до апеляційного суду Тернопільської області
через Кременецький районний суд.