Справа № 386/1472/13-к
Провадження № 1-кп/386/111/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2013 р. смт. Голованівськ
Голованівський районний суд
Кіровоградської області

в складі головуючого судді -
Гут Ю.О.

при секретарі судового засідання
Прядун А.В.

за участю прокурора
Пацалюк М.А.

обвинуваченого
ОСОБА_1

та потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши в відкритому
підготовчому судовому засіданні в
залі суду в смт. Голованівськ
кримінальне провадження № 1-кп/386/111/13,
зареєстроване в ЄРДР за № 0000702
від 11.10.2013 р відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Донський Тульської області Р.Ф. ,
громадянина України, освіта повна
загальна середня,
невійськовозобов»язаного, одруженого,
на утриманні неповнолітня дитина
ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого приватним
підприємцем, стан здоров»я
задовільний, мешканця АДРЕСА_1 , не
судимого, що обвинувачується у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190
КК України та угоду про примирення
від 22.10.2013 року , укладену між
підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2

В С Т
А Н О В И В :

06.11.2013 року до суду надійшов
обвинувальний акт відносно ОСОБА_1,
обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
разом з угодою про примирення ,
укладеною 22.10.2013 року між потерпілою
ОСОБА_2 з однієї сторони та
підозрюваним ОСОБА_1 з другої сторони,
відповідно до якої сторонами
кримінального провадження визнано
наступне обвинувачення :

ОСОБА_1 заволодів чужим майном
шляхом обману (шахрайство) при таких
обставинах :

В середині червня 2013 року в денний
час в смт. Побузьке Голованівського
району ОСОБА_1, являючись фізичною
особою - підприємцем, основним видом
економічної діяльності якого є
обладнання зв'язку, маючи злочинний
умисел направлений на заволодіння
чужим майном шляхом обману, отримавши
від ОСОБА_2 на ремонт мобільний телефон
марки «Nokia N -8» вартістю 2000 грн., в якому
знаходилась картка памяті об'ємом 2 гб.,
вартістю 80 грн., завідомо не оформив
вказане замовлення. Реалізуючи свій
злочинний умисел 10.10.2013 року в денний
час в смт. Побузьке Голованівського
району в приміщенні майстерні, що
розташована АДРЕСА_2, ОСОБА_1, маючи на
меті корисливий мотив, діючи в супереч
інтересам потерпілої, розпорядився
мобільним телефоном марки «Nokia N -8»
вартістю 2000 грн., належним ОСОБА_2, з
якого заздалегідь забрав картку
пам'яті об'ємом 2 гб., вартістю 80 грн.,
збувши його ОСОБА_3 за 1000 грн, а
отриманими грішми та карткою памяті,
розпорядився на власний розсуд,
внаслідок чого заподіяв ОСОБА_2
матеріпальну шкоду на загальну суму 2080
грн.

Вказана угода про примирення
ініційована підозрюваним ОСОБА_1 та
погоджена потерпілою ОСОБА_2

Згідно вказаної угоди ОСОБА_1 під
час досудового розслідування
повністю визнав свою вину у
заволодінні чужим майном шляхом обману
(шахрайство), та беззастережно визнати
обвинувачення в обсязі підозри в
судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_2 від висунення
вимог та претензій матеріального
характеру до ОСОБА_1 в рамках даного
кримінального провадження, повністю
відмовиться, у зв'язку з тим, що
матеріальна шкода заподіяна даним
кримінальним правопорушенням
відшкодована в повному обсязі.

Сторони кримінального
провадження погодились на
призначення покарання підозрюваному
ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 190 КК України у
вигляді штрафу в розмірі 50
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

В підготовчому судовому
засіданні обвинувачений ОСОБА_1 свою
вину у вчиненні кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.
190 КК України , тобто у заволодінні
чужим майном шляхом обману
(шахрайство), визнав повністю та
пояснив, що дійсно заволодів чужим
майном потерпілої ОСОБА_2, за обставин
викладених в обвинувальному акті та
угоді про примирення.

Потерпіла претензій
матеріального та морального
характеру до нього не має. Між ними
укладено угоду про примирення ,
ініціатором якої був він сам.

Він розуміє свої права ,
визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України ,
тобто , що він має право на судовий
розгляд в повному обсязі, йому
зрозумілі наслідки укладення та
затвердження угоди про примирення ,
характер обвинувачення , вид та міра
передбаченого угодою покарання .

Угоду з потерпілим про
примирення він уклав добровільно,
просить її затвердити.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила,
що дійсно кримінальне правопорушення
ОСОБА_1 відносно неї було вчинене

за обставин викладених в угоді про
примирення.

Матеріальних претензій до ОСОБА_1
вона не має, цивільний позов заявляти
не бажає, погоджується з кваліфікацією
дій обвинуваченого, з передбаченою
угодою мірою покарання. Угоду про
примирення вона уклала добровільно,
ініціатором укладення угоди був ОСОБА_1
і вона на її укладення погодилась
добровільно, наслідки укладення та
затвердження угоди щодо обмеження
права оскарження вироку, позбавлення
права в подальшому вимагати
притягнення обвинуваченого до
кримінальної відповідальності і
змінювати розмір вимог про
відшкодування шкоди їй зрозумілі,
просить угоду затвердити.

Прокурор клопотання
обвинуваченого та потерпілої про
затвердження угоди про примирення
підтримав, вважає , що вона відповідає
вимогам закону , тому її необхідно
затвердити, визнати ОСОБА_1 винним у
вчиненні кримінального
правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 190
КК України та призначити йому
узгоджене угодою покарання по ч. 1 ст.
190 КК України в вигляді у вигляді
штрафу в розмірі 50 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян.

Суд, розглядаючи питання про
затвердження угоди про примирення,
заслухавши обвинуваченого ОСОБА_1 ,
потерпілу ОСОБА_2 прокурора, дійшов до
висновку, що угода про примирення
підлягає затвердженню виходячи з
наступного :

Згідно ч. 5 ст.469 КПК України
укладення угоди про примирення або про
визнання винуватості може
ініціюватись в будь - який момент після
повідомлення особі про підозру до
виходу суду до нарадчої кімнати для
ухвалення вироку.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода про примирення між
потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода
про примирення між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої тяжкості та у
кримінальному провадженні у формі
приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих суду
матеріалів ОСОБА_1 21.10.2013 року було
повідомлено про підозру. Угода про
примирення укладена 22.10.2013 року після
повідомлення про підозру .

Дії обвинуваченого ОСОБА_1
обґрунтовано кваліфіковані як
кримінальне правопорушення ,
передбачене ч. 1 ст. 190 КК України -
заволодіння чужим майном шляхом обману
(шахрайство) , яке , згідно ст. 12 КК
України , відноситься до кримінальних
правопорушень невеликої тяжкості.

Судом з'ясовано, що обвинувачений
ОСОБА_1 цілком розуміє свої права ,
визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473
КПК України, характер обвинувачення,
вид покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом.

Потерпіла ОСОБА_2 також розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК
України.

Суд переконався, що укладення
сторонами угоди про примирення є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
,будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді,умови даної угоди
відповідають вимогам Кримінального
процесуального Кодексу України та
Кримінального Кодексу України, не
порушують законних прав та інтересів
сторін .

Міра покарання, яка узгоджена
сторонами, є достатньою для
виправлення та перевиховання
обвинуваченого і відповідає вимогам
та загальним засадам призначення
покарання, передбачена санкцією ч. 1
ст. 190 КК України .

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України
при прийнятті рішення у підготовчому
судовому засіданні суд має право ,
зокрема , затвердити угоду. За умовами
ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд
переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок , яким
затверджує угоду , і призначає
узгоджену сторонами міру покарання .

Суд, заслухавши показання
обвинуваченого, потерпілої,
дослідивши обвинувальний акт, угоду
про примирення, матеріали досудового
розслідування дійшов до висновку, що
ОСОБА_1 обґрунтовано обвинувачується
у вчиненні інкримінованого йому
правопорушення, кримінальне
провадження свідчить про наявність
обставин та фактичних підстав для
визнання винуватості і його дії
вірно кваліфіковані по ч. 1 ст. 190 КК
України .

Злочин, у вчиненні якого
обвинувачений ОСОБА_1 визнав себе
винуватим, відповідно до ст. 12 КК
України є злочином невеликої
тяжкості, угода про примирення не
суперечить положенням ч.2, 4 ст. 469 КПК
України , за своїм змістом відповідає
вимогам ст. 473 КПК України та ч. 1 ст. 190
КК України , в тому числі стосовно міри
та виду узгодженого сторонами
покарання та наслідків невиконання
угоди .

Суд не має сумнівів в тому , що
обвинувачений цілком розуміє , що він
має право на судовий розгляд ,під час
якого прокурор зобов'язаний довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого він
обвинувачується, а обвинувачений
має права, визначені пунктом першим
ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє
наслідки укладення та затвердження
даної угоди , передбачені ст. 473 КПК
України , зокрема , характер
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винуватим, вид покарання, а також
інші заходи ,які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом
,він цілком розуміє свої права
,передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд переконався в тому , що
укладення угоди сторонами є
добровільним , тобто не є наслідком
примусу, застосування насильства ,
погроз або наслідком обіцянок чи дій,
будь-яких інших обставин , ніж ті, що
передбачені в угоді.

Підстав для відмови в
затверджені угоди судом не
встановлено.

Виходячи з викладеного, суд
вважає, що угоду про примирення між
потерпілим та підозрюваним необхідно
затвердити , обвинуваченого визнати
винним у вчиненні кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.
190 КК України , так як вина його доведена
і його дії вірно кваліфіковані по ч. 1
ст. 190 КК України та призначити
обвинуваченому узгоджену сторонами
міру покарання.

Цивільний позов по справі не
заявлено, судові витрати та речові
докази відсутні.

Запобіжний захід відповідно до
видів , передбачених ст. 131 КПК
України,обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,468,469,471,473,475
КПК України , суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення
, укладену 22.10.2013 року між сторонами
кримінального провадження -
обвинуваченим ОСОБА_1 та потерпілою
ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №
1-кп/386/111/13, зареєстрованому в ЄРДР за №
0000702 від 11.10.2013 р за ч. 1 ст. 190 КК
України .

На підставі затвердженої
сторонами кримінального провадження
угоди про примирення ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні кримінального
правопорушення , передбаченого ч. 1 ст.
190 КК України та призначити ОСОБА_1
по ч. 1 ст. 190 КК України, узгоджене
потерпілим та підозрюваним в угоді
про примирення від 22.10.2013 року,
покарання у вигляді штрафу в розмірі 50
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян - 850 (вісімсот п'ятдесят)
гривень.

Матеріали досудового провадження
на 83 арк , витребувані судом, долучити
до матеріалів судового провадження .

На вирок може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Голованівський районний суд
Кіровоградської області протягом 30
(тридцяти) днів з дня його
проголошення .

Вирок суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу
не було подано.

У разі подання апеляційної
скарги вирок , якщо його не скасовано ,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку .

Обвинуваченому та прокурору
копія вироку вручається негайно після
його проголошення .

Учаснику судового провадження ,
який не був присутній в залі судового
засідання , копія вироку надсилається
не пізніше наступного дня після його
ухвалення.

Суддя Ю. О. Гут