Справа № 199/4083/13-к
ВИРОК

іменем України

17 грудня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі
головуючого судді -
Щербини-Почтовик І.В.

при секретарі Штонді О.О.

за участі прокурора - Коваля
І.Ю.

за участі захисника -
ОСОБА_1

за участі потерпілої ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3

за участі обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську кримінальне
провадження № 0000234 відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки
України, українки, уродженки м.
Дніпропетровська, освіта середня
спеціальна, працюючої неофіційно,
розлученої, зареєстрованої і
проживаючої у квартирі АДРЕСА_1, маючої
на утриманні неповнолітніх дітей
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6,
раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалася

яка обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 14 січня 2013 року близько 04 години
ранку, більш точнішого часу в ході
слідства встановити не надалось
можливим, знаходилась за місцем свого
мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_1,
разом зі своїм цивільним чоловіком
ОСОБА_7 з яким вони вживали спиртні
напої, після чого на ґрунті раптово
виниклих не приязних стосунків між
ними виник конфлікт під час якого у
ОСОБА_4 виник злочинний намір,
спрямований на заподіянні ОСОБА_7
тілесних ушкоджень. 14.01.2013 року
приблизно о 05.00 годині більш точнішого
часу в ході слідства встановити не
надалось можливим, ОСОБА_4 знаходячись
в стані алкогольного сп'яніння
керуючись злочинним наміром,
спрямований на спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_7 діючи умисно,
тримаючи у правій руці зжатій в кулак
кухонний ніж, яким навмисно, з
достатньою силою нанесла один удар в
ліву ногу, чим спричинила ОСОБА_7 згідно
висновку судово-медичної експертизи №
105/20-Е від 05.02.2013р. тілесні ушкодження у
вигляді: проникаючого колото-різаного
поранення лівого стегна з ушкодженням
стегнової артерії та стегнової вени: на
передній поверхні лівого стегна, у
верхній третині, синець на тлі якого
колото-різана рана від якої на передній
поверхні лівого стегна, у верхній
третині, спереду-назад, зліва - направо,
незначно зверху вниз у напрямку
внутрішньої бічної поверхні лівого
стегна та судинного пучка розташований
раньовий канал, від отримання яких
ОСОБА_7 помер за місцем мешкання тобто в
квартирі АДРЕСА_1

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, відповідальність за
який передбачена ч.2 ст. 121 КК України,
при обставинах, викладених вище,
визнала частково та суду пояснила, що
вона проживає у квартирі АДРЕСА_1 разом
з цивільним чоловіком ОСОБА_7 та їхніми
спільними дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Так,
14.01.2013 року близько 4 години ранку
ОСОБА_7 прокинувся і сказав що йому
погано і необхідно похмелитися, почав
скандалити і вона вимушена була разом з
донькою сходити до магазину, скупилися
поїсти та горілку чоловікові. Коли
прийшли до додому чоловік почав
випивати горілку, вона нагадала що йому
необхідно йти на роботу до ЖЕКу, однак
він продовжувати вживати горілку і у
них виник конфлікт, вони сварилися, в
цей час донька ОСОБА_5 ще спала, а донька
ОСОБА_6 попрохала аби вона їй зробила
бутерброд, тому до кімнати принесла
хліб і ковбасу, а ОСОБА_7 увесь цей час
сидів у цій же кімнаті за столиком, вона
почала тримаючи у правій руці ніж
різати ковбасу, в цей момент ОСОБА_6
через столик потяглася за бутербродом,
а ОСОБА_7 вдарив дитину по голові, вона
захищаючи доньку лівою рукою
відштовхнула, а сама зробивши крок
назад перечепилася через витягнуту
ногу ОСОБА_7 і оскільки в її правій руці
був ніж, який змінив своє направлення,
вона ненавмисно сама того не бажаючи
«штрикнула» ним ОСОБА_7 в ногу, хоча і не
бачила куди, а лише побачила багато
крові, намагалася зупинити кров,
викликала швидку. Обвинувачена вказала
проте, що ОСОБА_7 зловживав
алкогольними напоями, бив її і дітей,
батьком яких фактично він є, хоча у
свідоцтвах про народження дітей
батьком не вказаний.

Суд вважає, що вина обвинуваченої
ОСОБА_4 у вчиненому злочині за обставин,
викладених у вироку, повністю
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами:

- Наданими в судовому засіданні
показами потерпілої ОСОБА_2, яка є
двоюрідною сестрою загиблого ОСОБА_7, і
суду пояснила, що 22.01.2013 вона дізналася
що ОСОБА_7 14.01.2013 не приходив посівати до
своєї матері, і тоді всі занепокоїлися,
зателефонували ОСОБА_4, а та
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння повідомила що ОСОБА_7 у морзі.
Коли вони звернулися до моргу, там
повідомили що ОСОБА_7 числиться як
безхатько, та особа у якої немає
родичів. Потерпіла зазначила, що вона
неодноразово розмовляла з ОСОБА_7, аби
той кинув ОСОБА_4 яка йому
багаточисленно разів наносили тілесні
ушкодження, била і сковородою по голові
і штрикала викруткою, а лікуватися він
приходив до своєї матері, але брат
завжди відповідав, що він не може
кинути ОСОБА_4, бо йому шкода дітей, хоча
вони і не є його дітьми, а він один їх
утримує;

- Показами наданими в судовому
засіданні, за участі педагога та
психолога, неповнолітнім свідком
ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що ОСОБА_4 це
її мама, тата звали ОСОБА_7, так 14.01.2013
вона проснулася взяла зі столу який
знаходився у кімнаті бутерброд, батьки
між собою розмовляли, мама нагадала
батькові, що йому йти на роботу, але той
будучи сильно п'яним почав сильно
кричати, потім батькові зателефонували
з роботи, і мама домовилася, що вона
піде на роботу замість батька оскільки
той п'яний. В цей час ОСОБА_6, її старша
сестра, підійшла до столу взяти
бутерброд та батько вдарив ОСОБА_6 по
голові, мама відштовхнула ОСОБА_6 лівою
рукою, а сама почала падати тримаючи
ніж у правій руці. Свідок вказала, що
вона сиділа на дивані і самого моменту
удару ножем не бачила. Згодом, мама
почала кричати щоб вони подали їй
тряпки, а сама перемотувала батькові
ногу. Вона почала телефонувати до
швидкої допомоги мама також, а потім у
міліцію. Вона побігла до ОСОБА_6 на
кухню помила ножик і поклала його на
місце, сказавши ОСОБА_6, що міліції
потрібно говорити, що тата поранили
незнайомі хлопці, які приходили
посівати, мама увесь час перебувала
разом з татом. Свідок про свого батька
ОСОБА_7, зазначила, що тато завжди пив
горілку, жили вони погано, тато все
виносив з дому пропивав, перебив всі
вікна у квартирі, бив і їх з мамою дуже
сильно, яка працює аби їх нагодувати і
одягти, мама до школи ходить,
відправляє їх до санаторіїв.

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_8 , яка є рідною
донькою загиблого ОСОБА_7, суду
пояснила, що батька вона бачила у
жовтні 2012 року у його матері, коли
прийшов у гості, особисто їй багато
разів бабуся розповідала що батька
били та підрізали, коли під серцем була
рана то батько сказав, що це його
підрізала ОСОБА_4, лікуванням батька
займалася бабуся, до лікарні не
зверталися. Батько періодично вживав
алкоголь, постійно працював, та
займався вихованням дітей, говорив, що
старша донька точно його, а щодо
молодшої незрозуміло.

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_20, який є
рідним братом загиблого ОСОБА_7, суду
пояснив, що йому відомо, про те, що
ОСОБА_4 вже 4 рази підрізала брата, який
до лікарні не хотів звертатися, т.я.
ОСОБА_4 вже давно посадили б у тюрму, а
лікуванням брата займалася їхня мати
на дому, крім вказаного, обвинувачена
била його брата по голові сковорідкою
від чого той втратив слух на деякий час.
Вся їхня родина з ОСОБА_4 та її доньками
не спілкувалася, через вкрай погане
ставлення ОСОБА_4 до його брата ОСОБА_7

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_9, яка є
двоюрідною сестрою загиблого ОСОБА_7,
суду пояснила, що вона раніше бачила у
ОСОБА_7 поранення в області серця, які
йому нанесла ОСОБА_4, брат говорив, що
його били кавалери ОСОБА_4, коли він
витаскував її з «пивнушки». ОСОБА_7
постійно працював, а ОСОБА_4 незважаючи
на це часто залишала дітей на нього,
колись вдарила його сковорідкою по
голові від чого він втратив слух, однак
звертатися до правоохоронних органів
він не міг оскільки відразу б відкрили
кримінальну справу, а йому було жаль
дітей, у батьківстві яких він
сумнівався.

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_10, який
охарактеризував обвинувачену ОСОБА_4 з
позитивної сторони, вказав на те, що
обвинувачена добре виховує дітей, які
завжди доглянуті. В свою чергу свідок
негативно охарактеризував загиблого
ОСОБА_7, як особу, яка зловживала
алкогольними напоями.

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_11, який
охарактеризував обвинувачену ОСОБА_4,
як дбайливу матір, яка займається і
оздоровленням і вихованням дітей,
працює, в свою чергу свідок
охарактеризував потерпілого ОСОБА_7, як
особу яка зловживала алкогольними
напоями, виносила з дому речі і
продавала. На ґрунті його зловживання
алкоголем у них у сімї, як йому відомо
були скандали, а у ОСОБА_4 тілесні
ушкодження.

- показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_12, який є
колишнім чоловіком обвинуваченої
ОСОБА_4, та разом з якою вони мають
спільного сина, який проживає разом з
ним, суду пояснив, що коли він
розлучився з ОСОБА_4 їхній син
залишився проживати разом з ним, та з
ОСОБА_4 він спілкується досить часто.
Коли вони проживали разом ОСОБА_4 не
вживала алкогольні напої, дбайливо
відноситься до своїх доньок який
виховує сама. Свідок зазначив, що зі
слів ОСОБА_7, йому відомо, що ОСОБА_4 била
його сковородою по нозі. Коли він бачив
ОСОБА_7, той був завжди в стані
алкогольного сп'яніння, двічі у його
сина були з ОСОБА_7 конфлікти з приводу
нетверезого стану потерпілого.

- Показами наданими в судовому
засіданні експертом ОСОБА_13, який
підтвердивши складений ним висновок №
195 МК від 18.03.2013, суду пояснив, що наданим
на експертизу ножем могло бути
заподіяно тілесне ушкодження ОСОБА_7,
вірогідно, що ніж у рану був загнаний не
до самої рукоятки, може бути трохи менш
ніж половина довжини леза.

- Показами наданими в судовому
засіданні свідком ОСОБА_14, яка суду
пояснила, що ОСОБА_7 у них у ЖЕКу
працював двірником з 07.12.2012 року до
старого Нового року 2013 року, п'яним
ніколи на роботу не приходив тільки з
перегаром, був не конфліктною людиною,
після Нового Року прийшов з травмою
руки та сказав, що його порізав сусід.
14.01.2013 вона телефонувала ОСОБА_7
запитати чому той не вийшов на роботу,
але ОСОБА_4 сказала, що вона різала
ковбасу і захищаючи дитину від
чоловіка випадково його вбила ножем.

- повідомленням про злочин, від 14.01.2013 у
якому ОСОБА_4 повідомила про нанесення
нею ножем тілесного ушкодження ОСОБА_7 (
том №2 а.с.5)

- протоколом огляду місця події від
14.01.2013 об'єктом огляду була квартира
АДРЕСА_1 ( том №2 а.с.8-9)

- протоколом огляду від 14.01.2013 де у
квартирі АДРЕСА_1 оглядався труп ( том
№2 а.с.10)

- лікарським свідоцтвом про смерть №105
від 15.01.2013 відповідно до якого смерть
ОСОБА_7 настала від гострої
крововтрати, травма декількох
кровоносних судин ( том №2 а.с.49)

- Висновком експерта № 293е від 23.01.2013
року у ОСОБА_4 виявлено тілесне
ушкодження у вигляді: ділянки
гіперемії з садном у центрі на лівій
молочній залозі, яке не відображає на
собі характерологічні особливості
травмуючого предмету, не виключена
можливість спричинення його від дії
високої температури. За своїм
характером виявлене тілесне
ушкодження відноситься до легких
тілесних ушкоджень, що має незначні
скороминущі наслідки. Враховуючи
характер тілесних ушкоджень, ступінь
ознак їх загоєння (ділянка з гіперемією
навколо та садном у центрі з
буро-коричневою коринкою, вище рівня
оточуючої шкіри, та значним
відшаруванням по периферії), можливо
вказати, що термін його утворення
становить біля 10-15 діб на момент огляду.
(том №2 а.с.106-107),

- Висновком експерта № 99 від 30.01.2013 року,
відповідно до якого кров ОСОБА_4
належить до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В за
ізосерологічною системою АВО (Згідно
"Висновка експерта" №16к від 17.01.2013р ),
Згідно"Акту судово-медичного
дослідження" № 46 від 17.01.2013р кров трупа
ОСОБА_7 відноситься до групи В з
ізогемаглютиніном анти-А за
ізосерологічною системою АВО. На
светері (об.№1,2,3,4,5,6), на штанах-джинсах
(об.№№7,8,9,10,11) виявлені сліди крові. При
встановлені видової приналежності
крові в об.№№1-11 виявлений білок крові
людини. У результаті серологічного
дослідження крові в об. №№1-6 на
светері, об.№№7-11 на штанах-джинсах,
виявлений антигени В ізосерологічної
системи АВО. Отриманий результат не
виключає приналежність крові, в слідах
на светрі і штанах-джинсах (об.№1-11) до
групи В з ізогемаглютиніном анти-А за
ізосерологічною системою АВО
Результати серологічного дослідження
слідів на светрі (об.№1-6) і штанах -
джинсах (об.№№7-11) з урахуванням
групової приналежності крові трупа
ОСОБА_7 і ОСОБА_4 не виключають
можливість належати крові потерпілого
ОСОБА_7 оскільки виявлений антиген В
властивий саме потерпілому ОСОБА_7
Присутність крові ОСОБА_4 в
досліджених слідах крові не
встановлена. ( том №2 а.с.111-114)

- Висновком експерта № 79 від 31.01.2013 року
відповідно до якого, Згідно «Акту
судово-медичного дослідження» №46 від
17.01.2013 року проведеного у відділенні
судово-медичної імунології ОКЗ «Бюро
СМЕ» кров трупа ОСОБА_7 належить до
групи В з ізогемаглютиніном анти-А
ізосерологічної системи АВО. Згідно
«Висновку експерта» №16-к від 17.01.2013
року судово-медичної експертизи,
проведеної у відділенні
судово-медичної імунології ОКЗ «Бюро
СМЕ» кров обвинуваченої ОСОБА_4
належить до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В
ізосерологічної системи АВО. В
піднігтьовому вмісті обох рук трупа
ОСОБА_7.(об'єкти №№1,2) встановлена
наявність крові, знайдені епітеліальні
клітини з ядрами та виявлений білок
людини. При цитологічному дослідженні
встановлено, що кров в піднігтьовому
вмісті лівої руки трупа ОСОБА_7
належить особі чоловічої генетичної
статі, а статеву належність крові в
піднігтьовому вмісті його правої руки
визначити не вдалось через відсутність
формених елементів крові. При
серологічному дослідженні крові в
піднігтьовому вмісті обох рук
потерпілого виявлений антиген В
ізосерологічної системи АВО. Статева
та групова належність клітин в
піднігтьовому вмісті обох рук трупа
ОСОБА_7 не визначена через недостатню
кількість ядер клітин придатних для
діагностики та не виявлення антигенів
А,В,Н ізосерологічної системи АВО.
Отримані результати досліджень та
групова характеристика крові осіб, що
проходить по даній справі дають
можливість висловитись, що кров в
піднігтьовому вмісті лівої руки - від
чоловіка групи крові В з
ізогемаглютиніном анти-А, яким в даному
випадку є сам потерпілий ОСОБА_7 Дані
про походження крові в піднігтьовому
вмісті рук трупа від громадянки ОСОБА_4
не отримані. ( том №2 а.с.119-122)

- Висновком експерта № 80 від 31.01.2013 року,
відповідно до якого, згідно «Акту
судовово-медичного дослідження» №46
від 17.01.2013 року проведеного у
відділенні судово-медичної імунології
ОКЗ «Бюро СМЕ», кров трупа ОСОБА_7
належить до групи В з
ізогемаглютиніном анти-А
ізосерологічної системи АБО. Згідно
«Висновку експерта» №16-к від 17.01.2013
року судово-медичної експертизи,
проведеної у відділенні
судово-медичної імунології ОКЗ «Бюро
СМЕ», кров обвинуваченої ОСОБА_4
належить до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В
ізосерологічної системи АВО. В
піднігтьовому вмісті обох рук
громадянки ОСОБА_4 (об'єкти №№1,2)
встановлена наявність крові, знайдено
епітеліальні клітини з ядрами та
виявлений білок людини. Статеву
належність крові та клітин в
піднігтьовому вмісті обох рук
громадянки ОСОБА_4 визначити не вдалось
через відсутність формених елементів
крові та недостатню кількість ядер
клітин придатних для діагностики. При
серологічному дослідженні крові в
піднігтьовому вмісті лівої руки
громадянки ОСОБА_4 виявлено антиген А
ізосерологічної системи АВО. Групова
належність крові в піднігтьовому
вмісті правої руки та клітин в
піднігтьовому вмісті обох рук не
визначена, оскільки антигени А,В,Н
ізосерологічної системи АВО не
виявлені. Враховуючи отримані
результати дослідження та групову
характеристику крові осіб, що
проходять по даній справі, можливо
припустити, що кров в піднігтьовому
вмісті лівої руки громадянки ОСОБА_4
могла походити від особи (осіб) групи
крові А з ізогемаглютиніном анти- В,
якою в даному випадку є сама
підозрювана ОСОБА_4 Дані про походження
клітин в піднігтьовому вмісті рук
громадянки ОСОБА_4 від потерпілого
ОСОБА_7 не отримані. (том № 2 а.с.125-128)

- Висновком експерта №98 від 29.01.2013 Кров
ОСОБА_4 належить до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В за
ізосерологічною системою АВО (Згідно
висновку експерта № 16к від 17.01.2013 року)
Згідно акту судово-медичного
дослідження № 46 від 17.01.2013 року кров
трупа ОСОБА_7 відноситься до групи В з
ізогемаглютиніном анти А за
ізосерологічною системою АВО. В слідах
на фрагменті килима (об.№1), на
фрагменті лінолеуму (об.№№2,3) виявлена
кров. При встановлені видової
приналежності крові в об.№№1,2,3
виявлений білок крові людини. У
результаті серологічного дослідження
крові в об.№1 на фрагменті килима
виявлений антиген В, в слідах крові на
фрагменті лінолемау - об. №№2,3,
виявлений антиген В і ізогемаглютинін
анти-А ізосерологічної системи АВО.
Результат дослідження слідів крові на
фрагменті лінолеуму (об.№2,3) свідчить
про приналежність крові до групи В з
ізогемаглютиніном анти-А за
ізосерологічною системою АВО. За
результатами дослідження крові на
фрагменті килима (об.№1) не можливо
зробити категоричний висновок про
групову належність її, оскільки у
зв'язку з відсутністю незаплямованої
кров'ю ділянки на фрагменті килима, не
були проведені дослідження
предмета-носія, а дослідження тільки
слідів крові не достатньо для висновку
про групову приналежність її. Однак,
якщо вважати отриманий результат
дослідження достовірним і не мав місця
вплив сторонніх забруднень на
сироватку анти-В, то кров на
зазначеному фрагменті килима може
походити від особи групи В з
ізогемаглютиніном анти-А за
серологічною системою АВО. Результати
серологічного дослідження слідів на
фрагменті килима (об.№1) і на фрагменті
лінолеуму (об.№№2,3), з урахуванням вище
сказаного і групової приналежності
крові трупа ОСОБА_7 і гр-ки ОСОБА_4, не
виключають можливість походження
слідів крові на фрагментах килима і
лінолеуму від потерпілого ОСОБА_7,
оскільки виявлені властивості крові в
слідах на вказаних предметах
відповідають груповій характеристиці
його крові. Присутність крові гр-ки
ОСОБА_4 на фрагментах килима і
лінолеуму не встановлена (том № 2
а.с.139-141)

- Висновком експерта № 16к від 17.01.2013
року відповідно до якого, кров ОСОБА_4,
належить до групи А з
ізогемаглютиніном анти-В за
ізосерологічною системою АВО. (том №2
а.с.144)

- Висновком експерта № 195 МК від 18.03.2013
року відповідно до якого, пошкодження
на шматку шкіри з області лівого стегна
від трупа ОСОБА_7 могло бути заподіяне
клинком представленого на експертизу
ножа. ( том №2 а.с.158-163)

- Висновком експерта № 61/02-121 від 20.03.2013
року відповідно до якого, на наданих на
дослідження штанах ОСОБА_7, є одне
пошкодження, яке утворено в наслідок
дії колюче-ріжучого предмету.
Ушкодження на штанах ОСОБА_7, могло бути
утворено як ножем, наданим на
дослідження, так і іншими предметом
(предметами), який має клинок, східний
за конструкцією та розмірними
характеристиками з клинком ножа
наданого на дослідження. ( том №2
а.с.166-172)

- Висновком експерта № 105/20е від 06.02.2013
року, відповідно до якого, смерть
ОСОБА_7 настала за 2-3 години до початку
огляду трупа на місці події. Смерть
його наступила від проникаючого
колото-різаного поранення лівого
стегна, яке супроводжувалося
ушкодженням стегнової артерії та
стегнової вени ускладнилося гострою
крововтратою, що підтверджується
даними судово-медичного дослідження
трупа та даними судово-гістологічного
дослідження. При експертизі трупа
виявлено: проникаюче колото-різане
поранення лівого стегна з ушкодженням
стегнової артерії та стегнової вени: на
передній поверхні лівого стегна, у
верхній третині, синець на тлі якого
колото-різана рана, від якої на
передній поверхні лівого стегна, у
верхній третині, спереду-назад,
зліва-направо, незначно зверху вниз у
напрямку внутрішньої бічної поверхні
лівого стегна та судинного пучка
розташований раньовий канал. У м'яких
тканинах за ходом ранового каналу
відзначається масивний крововилив.
Загальна довжина ранового каналу
становить близько 10,5 см, ширина його
близько 1,2 см. Інфільтруючий крововилив
в пухкій сполучній тканині, що оточує
артерію великого калібру. Проникаюче
колото-різане поранення лівого стегна
з ушкодженням стегнової артерії та
стегнової вени виникло незадовго до
настання смерті, заподіяне плоским
колюче-ріжучим предметом із шириною
клинка протягом поринулої частини не
більш 15,7 мм, маючого гостре лезо й бух,
товщиною близько 1,3 мм.

Тілесні ушкодження на передній
поверхні лівого стегна, у верхній
третині, у вигляді колото-різаної рани
розташовані на анатомічній ділянці,
яка доступна для нанесення тілесних
ушкоджень власного рукою. Враховуючи
кількість тілесних ушкоджень, а також
їх локалізацію на анатомічних ділянках
тіла в момент отримання ушкоджень,
положення потерпілого та нападаючого
могло бути різним та змінювалося. Однак
не виключено, що потерпілий у момент
отримання тілесного ушкодження
знаходився у вертикальному або
близькому до цього положенню. Між
отриманими тілесними ушкодженнями та
смертю потерпілого існує прямий
причинний зв'язок, що підтверджується
судово-медичними та судово-
гістологічними методами дослідження.

Враховуючи характеристику,
локалізацію, кількість тілесних
ушкоджень, після їх отримання
потерпілий міг здійснювати
цілеспрямовані дії на протязі
короткого проміжку часу, який міг
вимірюватися хвилинами.

При експертизі трупа тілесні
ушкодження, які вказували на сліди
надання опору чи боротьби не виявлено.

Згідно
судово-медико-криміналістичного
дослідження та враховуючи
характеристику виявленого тілесного
ушкодження, проникаюче колото-різане
поранення лівого стегна з ушкодженням
стегнової артерії та стегнової вени
виникло незадовго до настання смерті,
заподіяне плоским колюче-ріжучим
предметом із шириною клинка протягом
поринулої частини не більш 15,7 мм,
маючого гостре лезо й обух, товщиною
близько 1,3 мм. ( том №2 а.с.175-176)

- Актом №105 від 05.02.2013 судово-медичного
дослідження трупа ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8,
відповідно до якого, при дослідженні
трупа виявлено: проникаюче
колото-різане поранення лівого стегна
з ушкодженням стегнової артерії та
стегнової вени: на передній поверхні
лівого стегна у верхній третині,
синець на тлі якого колото-різана рана,
від якої на передній поверхні лівого
стегна, у верхній третині,
спереду-назад, зліва-направо, незначно
зверху вниз у напрямку внутрішньої
бічної поверхні лівого стегна та
судинного пучка розташований раньовий
канал. У м'яких тканинах за ходом
раньового каналу відзначається
масивний крововилив. Загальна довжина
раньового каналу становить близько 10,5
см, ширина його близько 1,2 см.
Інфільтруючий крововилив в пухкій
сполучній тканині, що оточує артерію
великого калібру. Морфологічні ознаки
«шокової реакції» у печінці. Ділянки
емфіземи легень. Нерівномірне
кровонаповнення внутрішніх органів,
малокрів'я внутрішніх органів.
Вогнищеву гіпертрофію міокарду; слабко
виражений навколосудинний
кардіосклероз; атеросклероз судин
мозку, аорти. Автоліз селезінки,
підшлункової залози. Ознаки
макрофолікулярного зоба. Крапкові
крововиливи під плеврою легень та
епікардом серця; рідкий стан крові.
Нерівномірне кровонаповнення
внутрішніх органів, малокрів'я
внутрішніх органів. У порожнинах серця
та великих судин темно-червона рідка
кров. Смерть його наступила від
проникаючого колото-різаного
поранення лівого стегна, яке
супроводжувалося ушкодженням
стегнової артерії та стегнової вени та
ускладнилося гострою крововтратою, що
підтверджується даними
судово-медичного дослідження трупа та
даними додаткових методів дослідження.
Проникаюче колото-різане поранення
лівого стегна з ушкодженням стегнової
артерії та стегнової вени виникло
незадовго до настання смерті,
заподіяне плоским колюче- ріжучим
предметом із шириною клинка протягом
поринулої частини не більш 15.7 мм.,
маючого гостре лезо й обух, товщиною
близько 1,3 мм. При
судово-токсикологічному дослідженні
крові з трупа виявлений спирт у
концентрації 3,37 %о, що стосовно до живих
осіб відповідає сильному алкогольному
сп'янінню. Не виявлені: метиловий,
ізопропіловий, пропіловий,
ізобутиловий, ізоаміловий, аміловий
спирти. При судово-імунологічному
дослідженні крові з трупа встановлена
група В з ізогемаглютиніном анти-А за
ізосерологічною АВО. За життя страждав
на атеросклероз судин мозку, серця,
аорти; макрофолікулярний зоб. ( том №2
а.с.177-180)

- Висновком експерта від 26.03.2013 №105/82-Е
дод. по факту смерті ОСОБА_7, відповідно
до якого, Враховуючи локалізацію та
механізм утворення виявлених при
експертизі трупа тілесних ушкоджень у
вигляді колото-різаного поранення
лівого стегна з ушкодженням стегнової
артерії та стегнової вени: на передній
поверхні лівого стегна у верхній
третині, не могли утворитися за умов на
які вказала підозрювана ОСОБА_4 при
відтворенні обстановки та обставин
події від 25.01.2013 р.; так як лезо ножа та
вістря ножа були розташовані вниз, а
ручка з рукою підозрюваної ОСОБА_4
зверху, що вказує на те, що таким
способом потерпіла не могла різати їжу.
( том №2 а.с.183-184)

- Протоколом проведення слідчого
експерименту від 25.01.2013 за участі
обвинуваченої ОСОБА_4, її захисника
ОСОБА_1, судово-медичного експерта
ОСОБА_16 та понятих, при проведенні
слідчого експерименту ОСОБА_4,
розповіла про обставини події 14.01.2013
при яких вона нанесла тілесне
ушкодження ОСОБА_7 ( том №2 а.с.185-187)

- Актом №227 від 05.11.2013 амбулаторної
комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи,
відповідно до Висновків якого, ОСОБА_4 у
період інкримінує мого діяння
хронічним душевним захворюванням не
страждала і на теперішній час не
страждає, виявляла раніше і в
теперішній час психічні і поведінкові
розлади внаслідок вживання алкоголю,
вживання із шкідливими наслідками. У
застосуванні примусових заходів
медичного характеру не потребує, за
своїм психічним станом могла та може
віддавати звіт своїм діям. У
фізіологічному афекті або іншому
значно вираженому емоційному стані в
тому числі вираженого емоційного
збудження вираженої емоційної напруги
не перебувала. ( том №1 а.с. 120-125)

В судовому засіданні неповнолітній
свідок ОСОБА_6 за участі педагога та
психолога, суду пояснила, що ОСОБА_4 це
її мама, тата звали ОСОБА_7, так 14.01.2013
десь близько 04.00 години вона проснулася
від того, що папа кричав на маму, аби
вона дала йому горілки, папа був
«псіхований» хотів бити і маму і її, та
вони з мамою пішли до магазину за
продуктами та горілкою, аби він їх не
побив, повернувшись з магазину, мама
пішла на кухню відкрити дитяче
шампанське, а папа попосівав у них у
квартирі почав випивати горілку, мама
взагалі не пила, в цей час
зателефонували з папиної роботи
нагадавши що йому на роботу, батько
висловлювався нецензурною лайкою тому
мама домовилася що замість нього піде
на роботу. Проснулася ОСОБА_5 і сидячи
на дивані їла бутерброд, папа
примушував маму пити горілку, зробив її
боляче і мама випила пів рюмки горілки,
вона попросила маму зробити бутерброд,
а коли нахилилася через стіл за ним,
папа боляче вдарив її по голові, а мама
різала ковбасу і відштовхнула її,
перечепилася через татову ногу, ніж
якось перевернувся у мами в руці, як
вона не пам'ятає, і попав татові у ногу,
з'явилася кров і мама прохала надати їй
тряпки, вона взявши ніж пішла на кухню
помила його, потім на кухню прийшла
ОСОБА_5 і ще раз помила ніж, поклавши
його до всіх ножів. Свідок зазначила, що
вікна у їхній квартирі батько побив,
речі з квартири продавав і на ці гроші
купував горілку, постійно бив їх з
сестрою та мамою, вирвав у неї клок
волосся. З папиними родичами вони не
спілкувалися, один раз папа її брав із
собою до своєї мами та вона так і
простояла у коридорі, бабуся відповіла
що вона не збирається їх із сестрою
приймати. ОСОБА_6 вказала, що їх із
сестрою вихованням та утриманням
займається виключно мама, тато
дізнавшись, що мама купувала їм якісь
речі чи іграшки, сердився і бив маму,
або речі обмінював на горілку, а після
смерті тата їм живеться спокійніше і
лучше.

В судовому засіданні судово-медичний
експерт ОСОБА_16 підтвердив складені
ним Висновки № 105/20е від 06.02.2013 року, від
26.03.2013 №105/82-Е дод. та Акт №105 від 05.02.2013 і
зазначив, що удар ножем потерпілому був
нанесений з достатньою силою. При
відтворенні обставин події
обвинувачена вказала на механізм
нанесення тілесного ушкодження
потерпілому, однак вказаний нею
механізм суперечить тому тілесному
ушкодженню яке було отримане
потерпілим. Експерт не виключив, що
тілесне ушкодження потерпілим могло
бути отримане ним при механізмові, на
який вказала неповнолітня ОСОБА_6, за
участі якої також було відтворення
події.

В судовому засіданні судово-медичний
експерт ОСОБА_18 підтвердивши складений
нею Висновок № 293е від 23.01.2013 року, суду
пояснила, що на момент проведення
огляду ОСОБА_4, виявлене у неї
ушкодження було на стадії загоєння (від
дії предмету з ознакою високої
температури) однак конкретних даних
немає є тільки припущення, що рана
могла бути спричинена від розпеченої
сигарети, враховуючи те що вона
округлої форми та була притиснута.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4
знайшла своє повне підтвердження в
процесі судового слідства.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 07.02.2003, № 2
"Про судову практику в справах про
злочини проти життя та здоров'я особи",
питання про умисел необхідно
вирішувати виходячи із сукупності всіх
обставин вчиненого діяння, зокрема,
враховувати спосіб, знаряддя злочину,
кількість, характер і локалізацію
поранень та інших тілесних ушкоджень,
причини припинення злочинних дій,
поведінку винного і потерпілого, що
передувала події, їх стосунки.
Визначальним при цьому є суб'єктивне
ставлення винного до наслідків своїх
дій: в разі заподіяння тяжкого
тілесного ушкодження, яке спричинило
смерть потерпілого, ставлення винного
до її настання характеризується
необережністю. Згідно з ч. 3 ст. 25 КК
України необережність є злочинною
недбалістю, якщо особа не передбачала
можливості настання суспільно
небезпечних наслідків свого діяння
(дії або бездіяльності), хоча повинна
була і могла їх передбачити.

Виходячи з викладеного, враховуючи
обставини вчинення злочину: наявність
постійних конфліктних ситуацій у сім'ї
обвинуваченої і потерпілого, вживання
як обвинуваченою так і потерпілим
алкогольних напоїв, сутичку між
обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим
ОСОБА_7, характер та локалізацію
ушкоджень, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_4 при нанесенні потерпілому 1
удару ножем, передбачала можливі
наслідки своїх дій - заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень, при цьому не бажала
настання смерті ОСОБА_7, але повинна
була і могла передбачити. Вказаний
висновок свідчить, що ОСОБА_4 діяла із
непрямим умислом, а про відсутність у
ОСОБА_4 умислу на заподіяння смерті
потерпілому свідчить те, що ОСОБА_4
намагалася зупинити кровотечу,
викликала швидку та міліцію, щиро
покаялася у вчиненому.

Доводи обвинуваченої та її захисника
про наявність в діях обвинуваченої
ОСОБА_4 складу злочину передбаченого
ст.128 КК України, є безпідставними
оскільки саме ОСОБА_4, безпосередньо
тримаючи в руці ніж, не скористалася
можливістю та не викинула його, а
нанесла потерпілому ОСОБА_7, який
перебував у сильному алкогольному
сп'янінні та не міг вчиняти активних
дій, тяжке тілесне ушкодження, що
спричинило його смерть.

Вище наведені докази сумнівів у їх
достовірності не викликають,
викривають обвинувачену у вчиненні
інкримінованого злочину.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що
вона захищаючи свою дитину не могла
вчинити інакше і миттєво спричинила
тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_7,
спростовуються її ж особистими
показами наданими в судовому
засіданні, відповідно до яких, квартира
АДРЕСА_1 з її слів належить їй особисто,
що свідчить про її право виселити
ОСОБА_7, аби запобігти його
насильницьким діям по відношенню до
дітей та до неї. Однак, матеріали
кримінального провадження не містять
доказів того, що обвинувачена вживала
заходи направлені на припинення на її
думку протиправних дій ОСОБА_7, до
правоохоронних органів вона не
зверталася.

За вимогами ст. 22 КПК України,
кримінальне провадження здійснюється
на основі змагальності, що передбачає
самостійне обстоювання стороною
обвинувачення і стороною захисту їхніх
правових позицій, прав, свобод і
законних інтересів засобами,
передбаченими цим Кодексом. Сторони
кримінального провадження мають рівні
права на збирання та подання до суду
речей, документів, інших доказів,
клопотань, скарг, а також на реалізацію
інших процесуальних прав, передбачених
цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України,
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є
показання, речові докази, документи,
висновки експертів.

Відповідно до ст. 85 КПК України,
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ
визнається допустимим, якщо він
отриманий у порядку, встановленому цим
Кодексом. Недопустимий доказ не може
бути використаний при прийнятті
процесуальних рішень, на нього не може
посилатися суд при ухваленні судового
рішення.

Згідно ч.1 ч.3 ст. 87 КПК України,
недопустимими є докази, отримані
внаслідок істотного порушення прав та
свобод людини, гарантованих
Конституцією та законами України,
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також будь-які інші
докази, здобуті завдяки інформації,
отриманій внаслідок істотного
порушення прав та свобод людини.
Докази, передбачені цією статтею,
повинні визнаватися судом
недопустимими під час будь-якого
судового розгляду, крім розгляду, якщо
вирішується питання про
відповідальність за вчинення
зазначеного істотного порушення прав
та свобод людини, внаслідок якого такі
відомості були отримані.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 89 КПК України
суд вирішує питання допустимості
доказів під час їх оцінки в нарадчій
кімнаті під час ухвалення судового
рішення. У разі встановлення очевидної
недопустимості доказу під час судового
розгляду суд визнає цей доказ
недопустимим, що тягне за собою
неможливість дослідження такого
доказу або припинення його дослідження
в судовому засіданні, якщо таке
дослідження було розпочате.

Суд за своїм внутрішнім переконанням,
яке ґрунтується на всебічному, повному
й неупередженому дослідженні всіх
обставин кримінального провадження,
керуючись законом, відповідно до ст. 94
КПК України, оцінює кожний доказ з
точки зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів - з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед
встановленої сили.

З врахуванням викладеного, є
недопустимим доказ, а саме протокол
проведення слідчого експерименту від
22.02.2013 за участі неповнолітньої ОСОБА_6,
( том №2 а.с.188-190) оскільки вказаний
протокол в порушення вимог чинного КПК
України не містить підписів, як того
вимагає законодавець, законного
представника, педагога або психолога -
не роз'яснено обов'язок вказаним особам
бути присутніми при допиті, а також
право заперечувати проти запитань та
ставити запитання. Крім вказаного,
даний протокол не містить взагалі
прізвища психолога, який начебто був
присутнім при проведенні слідчого
експерименту, як і не містить
роз'яснень психолога, щодо можливості
давати свідком, в силу свого віку та
розумового розвитку, такі свідчення.

Вказане порушення вимог КПК потягло за
собою, не допустимість як доказу
відповіді, що міститься у Висновку
експерта від 26.03.2013 №105/82-Е дод. по факту
смерті ОСОБА_7, щодо того, що отримані
потерпілим тілесні ушкодження могли
утворитися за умов на які вказала
свідок ОСОБА_6 при відтворенні події
від 22.02.2013. ( том №2 а.с.188-190)

Суд критично розцінює покази
неповнолітнього свідка ОСОБА_6 надані
нею в судовому засіданні, оскільки
даний свідок під час досудового
розслідування у присутності педагога
та психолога ( том №2 а.с.32-36)
пояснювала, що батько щось сказав
матері і вона його вдарила ножем у ногу,
при цьому свідок не вказувала проте, що
вона просила зробити матір бутерброд,
батько вдарив її по голові і матір її
відштовхнула перечепившись вдарила
батька ножем. Неповнолітній свідок
намагаючись захистити свою матір під
час досудового розслідування
змінювала свої покази, разом із своєю
сестрою мила ніж, яким було вчинено
злочин, намагаючись приховати предмет
злочину. З огляду на вказане, суд не
виключає, що неповнолітній свідок
ОСОБА_6 намагаючись захистити свою
матір та зменшити її персональну
відповідальність за вчинення злочину,
спотворювала дійсні обставини злочину,
свідком якого була.

Доводи обвинуваченої з приводу
відсутності у неї умислу на заподіяння
потерпілому тяжких тілесних ушкоджень,
суд розцінює як спробу пом'якшити
покарання.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4
за ч. 2 ст. 121 КК України правильно
кваліфіковані, як такі, що виразилися в
умисному спричиненні тяжких тілесних
пошкоджень, які є небезпечними для
життя, що спричинило смерть
потерпілому ОСОБА_7

Призначаючи покарання обвинуваченій
ОСОБА_4, суд відповідно до ст.65 КК
України, враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та
обставини, які пом'якшують та обтяжують
покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначене покарання,
необхідне й достатнє для виправлення
та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого обвинуваченою злочину, який
скоєно умисно і, відповідно до ст. 12 КК
України, відноситься до категорії
тяжких, дані про особу обвинуваченої
ОСОБА_4, яка раніше не притягувалася до
кримінальної відповідальності, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, має на
утриманні неповнолітніх ОСОБА_6 і
ОСОБА_5, за місцем проживання
характеризується позитивно, також
позитивно характеризується як мати яка
займається вихованням дітей, вину
визнала частково, щиро покаялася у
скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченій згідно ст. 67 КК України,
судом не встановлено.

До обставин, які пом'якшують покарання
обвинуваченій згідно ст. 66 КК України,
суд відносить, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, наявність
на утриманні неповнолітніх ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_6 і ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_5,
хворого похилого віку батька ОСОБА_19
ІНФОРМАЦІЯ_9

Так, призначаючи покарання, суд,
відповідно вимог ст.65 КК України,
враховує: вищенаведені обставини,
позицію прокурора який просив
призначити обвинуваченій покарання у
виді позбавлення волі строком на 7
років, позицію представника потерпілої
який просив призначити обвинуваченій
покарання у виді позбавлення волі
строком на 9 років, позицію
обвинуваченої ОСОБА_4, яка просила суд
суворо не карати, позицію захисника
обвинуваченої, яка просила суд
кваліфікувати дії її підзахисної за
ст.128 КК України та призначити
покарання непов'язане з позбавленням
волі, - крім вказаного, суд, враховуючи
обставини, що пом'якшують карання
обвинуваченій ОСОБА_4, дані про її
особу, на підставі ст. 69 КК України
вважає за можливе призначити
обвинуваченій ОСОБА_4 покарання , нижче
від найнижчої межі встановленої ч. 2 ст.
121 КК України, але виключно у виді
реального позбавлення волі.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції
України людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються найвищою
соціальною цінністю. Право на життя є
невід'ємним правом людини. Ніхто не
може бути свавільно позбавлений життя.

З урахуванням вищевикладеного,
приймаючи до уваги, що охорона життя і
здоров'я людини є найважливішим
завданням кримінального права України,
а спричинення тяжких тілесних
ушкоджень що призвели до настання
смерті є тяжким злочином проти здоров'я
людини і становить особливу небезпеку,
суд вважає, що виправлення
обвинуваченої, можливо виключно в
умовах ізоляції від суспільства.
Оскільки, саме це покарання, виходячи з
принципів законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації,
буде необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченої, та
попередження вчинення нових злочинів.

Питання про долю речових доказів
вирішити відповідно до п.9 ст. 100 КПК
України.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у
пред'явленому обвинуваченні у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст. 121 КК
України та на підставі ст. 69 КК України
призначити їй покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 років.

Строк покарання обвинуваченій ОСОБА_4
відраховувати з моменту приведення
вироку до виконання.

Речові докази :

- Вилучена крупа 1 сейф пакет, пшона
крупа 2 паперові пакети, зразок
пшоняної крупи 1 сейф пакет, викрутка з
ручкою жовто-чорного кольору, викрутка,
куртка сріблястого кольору, осади на
ниточках марлі, нігтьові зрізи ОСОБА_7,
осади на ниточках марлі, нігтьові зрізи
ОСОБА_4, фрагмент лінолеуму, фрагмент
ковдри, зразок крові ОСОБА_4, светр
вовняний сірого кольору, кофта вовняна
сірого кольору, труси сіро-чорного
кольору, тапки домашні сірі в чорну
клітину, 3 ножа, 1 ніж та штани з трупу
чорного кольору - які зберігаються у
камері схову речових доказів АНД РВ ДМУ
( постанови від 23.03.2013, 15.01.2013, 16.01.2013,
06.02.2013, 08.02.2013, 01.02.2013, 19.02.2013 квитанції
№00081, № 00048, №0007, №00031, №00039, №00032 том №2
а.с.65-68, 129-130, 140-141, 191-196) - Знищити.

- Светр жовтого кольору, джинси
синього кольору - які зберігаються у
камері схову речових доказів АНД РВ ДМУ
( постанова від 10.02.2013. квитанція №00047 -
том №2 а.с.115-116) повернути ОСОБА_4

На вирок можуть бути подані апеляційні
скарги протягом 30 днів з дня його
проголошення до судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська
І.В.
Щербина-Почтовик