Ухвала

іменем україни

19 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,

суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 липня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 червня 2008 року за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців,

засуджено:

- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше судимого: - вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 вересня 2004 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 02 вересня 2004 року за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

засуджено:

- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна.

Постановлено стягнути:

- з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 181 027 грн матеріальної шкоди та 200 000 грн моральної шкоди;

- з ОСОБА_1 на користь держави 2965 грн 05 коп. витрат на проведення судових експертиз;

- з ОСОБА_2 на користь держави 2965 грн 05 коп. витрат на проведення судових експертиз.

Вирішено долю речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_2 змінено та виключено з кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 187 КК України кваліфікуючу ознаку - вчинення злочину особою, яка раніше вчинила розбій. В решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнані винуватими та засуджені за те, що 10 жовтня 2013 року, в період часу з 03 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_2, знаходячись на автодорозі між м. Ніжин та с. Перебудова Ніжинського району Чернігівської області в салоні автомобіля «Audi А-6», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном напали на останнього та з метою заподіяння смерті нанесли йому тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_4 помер на місці події.

Крім того, ОСОБА_1 з ОСОБА_2 незаконно заволоділи майном ОСОБА_4, а також транспортним засобом, чим завдали останньому 98 900 грн матеріальної шкоди.

У касаційній скарзі прокурор, не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2, порушує питання про скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особам засуджених, внаслідок м'якості, й вважає, що судом апеляційної інстанції не надано обґрунтованих відповідей на доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої щодо м'якості призначеного засудженим покарання.

Розглянувши доводи касаційної скарги, дослідивши долучені до касаційної скарги копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, призначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Апеляційний суд переглянув дану кримінальну справу та виніс мотивовану ухвалу, якою визнав покарання, призначене ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вироком суду першої інстанції таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст. 65 КК України. При цьому, доводи апеляційних скарг прокурора та потерпілої щодо м'якості призначеного засудженим покарання належним чином перевірялись апеляційним судом та були мотивовано відхилені.

Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _______________ ________________

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7