Святошинський районний суд м. Києва
пр. № 1-кп/759/61/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006513 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Каушан Республіка Молдова, молдаванки, громадянки України, картка фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , яка без освіти, не заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149; ч. 3 ст. 357 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачена - ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники провадження: потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , -

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачена ОСОБА_5 у невстановлені судом час та місці, познайомилась з невстановленою судом особою, яка з метою отримання майнової вигоди, запропонувала останній здійснювати експлуатацію осіб, обмежених у здатності приймати самостійні рішення та керувати своїми діями, або таких, що внаслідок тяжких особистих, сімейних або інших обставин, не можуть чинити опір незаконним діям, шляхом залучення їх до зайняття жебрацтвом, на що ОСОБА_5 погодилась, вступивши з невстановленою судом особою в попередню злочинну змову. Згідно досягнутої з ОСОБА_5 домовленості, невстановлена судом особа повинна була знаходити осіб, які могли залучатися до жебракування, а ОСОБА_5 - здійснити їх вербування та подальшу трудову експлуатацію.

В подальшому, у травні 2014 року, невстановлена судом особа доставила до місця проживання ОСОБА_5 , а саме: будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , мешканку м. Прилуки Чернігівської області, яка будучи введеною невстановленою судом особою в оману, була впевненою в можливості ОСОБА_5 посприяти їй у працевлаштуванні в м. Києві.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , перебуває в уразливому матеріальному стані, внаслідок відсутності будь-якого визначеного місця проживання в м. Києві та можливості отримати кошти для існування, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_8 зайнятися жебракуванням, на що остання, погодилась. У подальшому ОСОБА_5 здійснювала експлуатацію ОСОБА_8 , примушуючи останню жебракувати біля входу до підземного переходу до станції Київського метрополітену «Академмістечко» в м. Києві та біля підземного переходу, розташованого на зупинці громадського транспорту «Електронмаш» по вул. Кільцева дорога в м. Києві. Грошові кошти, отримані від експлуатації в жебрацтві ОСОБА_8 , ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, присвоювали та використовували з метою особистого збагачення.

Крім цього, ОСОБА_5 , в період з червня 2014 року по 29.08.2014, знаходячись по АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з невстановленою судом особою, повторно вчинила вербування з метою експлуатації ОСОБА_10 , шляхом залучення до жебракування, з використанням її уразливого стану.

Так, ОСОБА_5 у невстановлені судом час та місці, познайомилась з невстановленою судом особою, яка з метою отримання майнової вигоди, запропонувала продовжувати здійснювати експлуатацію осіб, обмежених у здатності приймати самостійні рішення та керувати своїми діями, або таких, що внаслідок тяжких особистих, сімейних або інших обставин, не можуть чинити опір незаконним діям, шляхом залучення їх до зайняття жебрацтвом, на що ОСОБА_5 погодилась, вступивши з невстановленою судом особою в попередню злочинну змову. Згідно досягнутої з ОСОБА_5 домовленості, невстановлена судом особа повинна була знаходити осіб, які могли залучатися до жебракування, а ОСОБА_5 - здійснити їх вербування та подальшу трудову експлуатацію.

У подальшому, у червні 2014 року, донька ОСОБА_5 ОСОБА_11 доставила до місця проживання ОСОБА_5 , а саме: будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , мешканку смт. Ширяїво Одеської області, яка, будучи введеною невстановленою судом особою в оману, була впевненою в можливості ОСОБА_5 посприяти їй у працевлаштуванні в м. Києві та її лікуванні.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , перебуває в уразливому стані, внаслідок фізичного каліцтва, а саме відсутності обох ступнів ніг та сліпоти, відсутності будь-якого визначеного місця проживання в м. Києві та можливості отримати кошти для існування, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_10 зайнятися жебракуванням, на що остання не маючи будь-якого іншого виходу погодилась. Одночасно з цим, ОСОБА_5 з метою забезпечення експлуатації ОСОБА_10 , шляхом залучення її до жебракування, та унеможливлення повернення ОСОБА_10 до місця свого проживання в смт. Ширяїво Одеської області, незаконно заволоділа паспортом громадянина України на ім`я останньої, серії НОМЕР_2 , виданим Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 02.01.2002, залишивши його на зберігання в будинку АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_5 здійснювала експлуатацію ОСОБА_10 , примушуючи останню жебракувати біля входу до підземного переходу до станції Київського метрополітену «Академмістечко» в м. Києві, а грошові кошти, отримані від експлуатації в жебрацтві ОСОБА_10 , ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, присвоювали та використовували з метою особистого збагачення.

Крім цього, ОСОБА_5 , в період з 19.07.2014 по 29.08.2014, знаходячись по АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з невстановленою судом особою, повторно вчинила вербування з метою експлуатації ОСОБА_9 , шляхом залучення до жебракування, з використанням його уразливого стану.

Так, ОСОБА_5 у невстановлені судом час та місці, з невстановленою судом особою, з метою отримання майнової вигоди, вирішили продовжити здійснювати експлуатацію осіб, обмежених у здатності приймати самостійні рішення та керувати своїми діями, або таких, що внаслідок тяжких особистих, сімейних або інших обставин, не можуть чинити опір незаконним діям, шляхом залучення їх до зайняття жебрацтвом, на що ОСОБА_5 погодилась, вступивши з невстановленою судом особою в попередню злочинну змову. Згідно досягнутої з ОСОБА_5 домовленості, невстановлена судом особа повинна була знаходити осіб, які могли залучатися до жебракування, а ОСОБА_5 - здійснити їх вербування та подальшу трудову експлуатацію.

У подальшому, в 19.07.2014, невстановлена судом особа доставила до місця проживання ОСОБА_5 , а саме: будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 , мешканця с. Жовтень Ширяївсьго району Одеської області, який будучи введеним невстановленою судом особою в оману, був впевненим в можливості ОСОБА_5 посприяти йому у працевлаштуванні в м. Києві.

Усвідомлюючи, що ОСОБА_9 , перебуває в уразливому стані, внаслідок фізичної неповноцінності обумовленої травмою головного мозку, отриманої у дорожньо-транспортній пригоді, відсутності будь-якого визначеного місця проживання в м. Києві та можливості отримати кошти для існування, ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_9 зайнятися жебракуванням, на що останній, погодився. Одночасно з цим, ОСОБА_5 з метою забезпечення експлуатації ОСОБА_9 , шляхом залучення його до жебракування, та унеможливлення повернення ОСОБА_9 до місця свого проживання в с. Жовтень Ширяївського району Одеської області, незаконно заволоділа паспортом громадянина України на ім`я останнього, серії НОМЕР_3 , виданим Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 13.05.1996, залишивши його на зберігання в будинку АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу здійснювала експлуатацію ОСОБА_9 , примушуючи останнього жебракувати біля входу до підземного переходу до станції Київського метрополітену «Академмістечко» в м. Києві, а грошові кошти, отримані від експлуатації в жебрацтві ОСОБА_9 , ОСОБА_5 разом з невстановленою особою, присвоювали та використовували з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

Крім цього, ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та обставинах, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , незаконно заволоділа паспортами громадян України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , виданим Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області, 02.01.2002; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , виданим Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області, 13.05.1996 року.

29.08.2014 у період часу з 12 год. 50 хв. до 12 год. 55 хв., під час проведення санкціонованого обшуку в будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено вище вказані паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їй складах кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149; ч. 3 ст. 357 КК України, не визнала та показала, що вона ні з ким не вступала у змову, не вербувала та не примушувала потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 жебракувати. Вони самі хотіли жебракувати. ОСОБА_10 жебракувала, що заробити гроші на операцію очей, ОСОБА_9 жебракуванням заробляв собі на життя, а ОСОБА_8 жебракуванням збирала гроші на купівлю продуктів харчування та речей для свого сина, який знаходився у місцях позбавлення волі.

Так, з ОСОБА_10 вона познайомилася кілька років тому у с. Жовтень Ширяївського району Одеської області, де вони проживали. Коли ОСОБА_10 знаходилася у лікарні, то шукала її. Вона приходила до неї у лікарню, піклувалася про неї (приносила продукти харчування, купувала ліки), а пізніше забрала з лікарні. ОСОБА_10 просила її забрати разом із собою до м. Києва, на що вона погодилася, оскільки хотіла їй допомогти (покласти до лікарні на обстеження). До м. Києва ОСОБА_10 привезла її донька ОСОБА_11 на автобусі. ОСОБА_12 знала,що вона займається жебракуванням і сама просила, щоб її вивозили на візку жебракувати, щоб швидше зібрати гроші на операцію. Гроші, отриманні від жебракування ОСОБА_10 віддавала сама. Коли ОСОБА_10 проживала разом з нею у будинку АДРЕСА_2 , то вона піклувалася про неї (готувала їсти, прала речі.) ОСОБА_10 не мала наміру тікати від неї, її ОСОБА_8 на візку повезла на вокзал та покинула, а її донька знайшла та привезла назад. Паспорт та вся медична документація ОСОБА_10 була у неї.

Щодо ОСОБА_9 , то він жебракуванням займається давно. Він сам приїжджав до неї у м. Київ за адресою: АДРЕСА_2 . Сам ходив жебракувати та на власний розсуд витрачав гроші, ніхто його не змушував жебракувати. Гроші він давав їй лише як плату за проживання. Вона готувала йому їсти та прала одяг. Крім того, паспорт та інші документи вона у нього не забирала. Свій паспорт він загубив. У його паспорті був клаптик паперу, на якому був записаний номер телефону її співмешканця. Через кілька днів до її співмешканця подзвонила людина та сказала, що знайшла паспорт ОСОБА_9 . Вона у цей час знаходилася в Одеській області. Коли вона повернулася до м. Києва, то викупила паспорт ОСОБА_9 за 200 грн, про що сказала останньому. ОСОБА_9 знав, що його паспорт знаходиться у неї, він навіть сам просив, щоб вона зберігала його у себе.

Щодо ОСОБА_8 , то вона до м. Києва приїхала із ОСОБА_13 . ОСОБА_8 сама захотіла жебракувати, сама написала табличку «сину на операцію» і ходила з нею жебракувати. У середині літа їй необхідно було повертатися додому в Одеську область і ОСОБА_8 попросилася поїхати з нею, на вокзалі вона ще доплачувала за квиток ОСОБА_8 . Оскільки роботи в селі не було, то вона через 3-4 дні повернулася до м. Києва, а ОСОБА_8 залишилась у селі. Через деякий час ОСОБА_8 повернулася до м. Києва разом з її чоловіком та продовжила жебракувати. ОСОБА_8 любила випити, кілька днів могла не повертатися до будинку. Щодо паспорту, то його у ОСОБА_8 забрала ОСОБА_13 .

Незважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих їй складах кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149; ч. 3 ст. 357 КК України, не визнала, її вина в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями, допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що у неї хворі очі катаракта. Коли вона перебувала у лікарні за місцем свого проживання, а саме у с. Жовтень Ширяївського району Одеської області, то до неї приходила ОСОБА_5 , яка купувала їй ліки, а в подальшому забрала з лікарні. У 2013 році їй лікарі повідомили, що терміново потрібна операція. Якщо операцію не зробити, то вона осліпне. ОСОБА_5 пообіцяла, що допоможе зробити операцію і вона їй повірила. У літку 2014 року її до м. Києва привезла донька ОСОБА_5 . Вже у м. Києві вона дізналася, що для того щоб зробити операцію на очах, вона повинна жебракувати. Кожен день зранку її на візку до пішохідного переходу відвозила донька ОСОБА_5 ОСОБА_11 , а інколи і сама ОСОБА_5 , а ввечері її забирали. Гроші, отримані від жебракування, забирала ОСОБА_5 також показала, що ОСОБА_5 готувала їй їсти, прала речі. Через деякий час намагалася втекти. В цьому їй допомагала ОСОБА_8 , яка забрала її та відвезла на залізничний вокзал. Однак, втекти їй не вдалося, оскільки на залізничному вокзалі її знайшла донька ОСОБА_5 та забрала назад до будинку АДРЕСА_2 . Вона просила ОСОБА_5 , щоб її відпустили, запитувала у неї коли відбудеться операція, але ОСОБА_5 її не відпускала і не говорила коли буде операція. Також показала, що ОСОБА_5 забрала у неї всі документи (паспорт, медичну документацію тощо);

- показаннями, допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_9 , який показав, що з ОСОБА_5 він знайомий давно, вони були сусідами у с. Жовтень Ширяївський р-ну Одеської обл. Кількам років тому він потратив в автокатастрофу і довго лікувався. Після лікування він повернувся до с. Жовтень Ширяївський р-ну Одеської обл. і дізнався, що його родичі продали хату. Після цього він звернувся до чоловіка ОСОБА_5 , по допомогу. Чоловік ОСОБА_5 , який проживав у с. Жовтневе, порадив їхати до ОСОБА_5 , яка знаходилася у м. Києві. Приблизно в середині літа він приїхав до м. Києва за власним бажанням. На вокзалі його зустріли діти ОСОБА_5 В м. Києві він проживав по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Жебракувати йому запропонувала ОСОБА_5 . При цьому, вона обіцяла покласти його на лікування до лікарні, відтак, поїхати з м. Києва сам він не міг. Також ОСОБА_5 готувала їсти, прала речі, давала одяг. Гроші, які він отримував від жебракування віддавав ОСОБА_5 . Жебракував він біля ст.м. «Академмістечко», дане місце йому показала ОСОБА_5 . Ходив жебракувати сам, вранці ішов та у ввечері повертався. У кінці серпня 2014 року до нього підійшли працівники міліції, він їм розказав про всі обставини. Після цього його поклали до лікарні на лікування. Щодо паспорту, то він спочатку був у нього, пізніше він його загубив. Людина, яка знайшла паспорт, повернула його ОСОБА_5 , оскільки у паспорті був клаптик паперу, на якому був записаний номер телефону чоловіка ОСОБА_5 . Пластикова банківська картка теж знаходилася у нього, а пізніше її забрала ОСОБА_5 , сказала, щоб він не загубив. Претензій до ОСОБА_5 він не має;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що вона проживала у м. Прилуки Чернігівської області разом із сім`єю. На вулиці, де вони проживали, також проживали цигани. ЇЇ сина та сина одного з циган посадили до в`язниці. У травні 2014 року до неї підійшов батько хлопця, який знаходився разом із її сином у в`язниці і запропонував роботу у м. Києві. Оскільки їй необхідні були гроші, то вона погодилася. Разом з ним вона поїхала до м. Києва, а саме будинку АДРЕСА_2 . Вона думала, що буде працювати на будівництві. 2-3 дні вона сиділа без роботи. Потім цей чоловік познайомив її з ОСОБА_5 , яка запропонувала їй жебракувати, на що вона погодилася, оскільки їй необхідні були гроші. ОСОБА_5 дала їй халат, окуляри і показала місце, де треба жебракувати. Так вона жебракувала біля 2 тижнів. Після цього чоловік ОСОБА_5 повіз її у село, що в Одеській області, де вона біля 3 тижнів працювала: прибирала, робила ремонт у будинку. Потім до нього подзвонила ОСОБА_5 і сказала, що необхідно їхати до м. Києва. Коли вони приїхали до м. Києва, то ОСОБА_5 знову сказала їй іти жебракувати, їй дали плакат, на якому було написано, що їй необхідні кошти на операцію дитині. Всі гроші, отримані від жебракування вона віддавала ОСОБА_5 . А коли вона купила своєму сину речі та продукти харчування, то чоловік ОСОБА_5 побив її, також її била ОСОБА_5 . Також ОСОБА_5 забрала у неї паспорт та картку особи платника податків. Пізніше до будинку АДРЕСА_2 , привезли ОСОБА_10 , яка була інвалідом та яка теж жебракувала. Вона намагалася допомогти ОСОБА_10 втекти від ОСОБА_5 , а саме відвезла ОСОБА_10 на залізничний вокзал, але їх знайшли і повернули до будинку. Їсти вона готувала сама. Кожного вечора ОСОБА_5 забирала у неї гроші, при цьому казала, що сама буде купувати речі та продукти харчування для її сина. Також у будинку був ОСОБА_9 , який теж жебракував. Вкінці серпня, коли вона жебракувала біля ст.м. «Академмісцечко», вона попросила про допомогу працівників міліції, які проходили повз неї;

- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який показав, що він проживає на масиві «Академмістечко» у м. Києві. Влітку 2014 року неодноразово бачив біля ст.м. «Академмістечко» бабусю-інваліда, як він потім дізнався це була ОСОБА_10 , яка знаходилася в інвалідному візку та жебракувала. Протягом дня до неї неодноразово підходила дівчина чи жінка циганського зовнішності і забирала гроші. Він брав участь у слідчій дії, здійснював контроль за вчиненням злочину, а саме: давав гроші ОСОБА_10 як милостиню. Після цього, гроші, які він дав ОСОБА_10 були вилучені у неї. При вилученні грошей ОСОБА_10 повідомила, що її примушують жебракувати особи циганської зовнішності;

- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_15 , який показав, що він та його товариш ОСОБА_16 29.08.2014 були понятими при здійсненні обшуку у будинку АДРЕСА_2 . Коли вони прийшли до будинку, то в ньому було біля 15-20 чоловік. У будинку відсутні умови для проживання, антисанітарія. Під час даного обшуку з особистих речей ОСОБА_5 були вилучені документи ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , зокрема, паспорти, медична документація, розрахункові картки, тощо. При обшуку були присутні особи циганської зовнішності, ОСОБА_9 , який пояснював, що йому ОСОБА_5 дала притулок, а він за це буде заробляти гроші шляхом жебракування, також показав, що ОСОБА_5 отримувала за нього пенсію;

- показаннями, допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_16 , який дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_15 ;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , яка показала, що вона в червні 2014 року разом з ОСОБА_8 приїхала до м. Києва та поселилися у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 . До м. Києва вони приїхали заробити гроші, оскільки їх синів ув`язнили. ОСОБА_8 знала, що їде до м. Києва жебракувати. Вони жебракували біля ст.м. «Академмістечко» біля місяця. На зароблені від жебракування гроші вони купували речі та продукти харчування своїм синам для передачі. Спочатку вони жебракували разом, а потім вона поїхала до сестри, а ОСОБА_8 залишилася у м. Києві. Жебракувати ОСОБА_8 ніхто не примушував, гроші зароблені від жеребкування у неї ніхто не відбирав. Свій паспорт ОСОБА_17 сховала на ліжку під подушку, який вона забрала. В подальшому під час обшуку паспорт ОСОБА_8 був знайдений та вилучений з її сумки. Крім того, показала, що ОСОБА_8 вела недостойний спосіб життя (випивала тощо);

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , яка показала, що є донькою ОСОБА_5 та проживала з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Також з ними проживали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Всі вони займалися жебракуванням. Влітку 2014 вона привезла ОСОБА_10 до м. Києва, оскільки остання хотіла заробити гроші собі на операцію. Вона возила ОСОБА_10 на інвалідному візку до ст.м. «Академмістечко» для жебракування, а ввечері привозила її додому. Гроші від жебракування у ОСОБА_10 забирала вона і віддавала ОСОБА_5 на зберігання. Документи ОСОБА_10 були у ОСОБА_5 і вона про це знала. Щодо ОСОБА_9 , то він сам ходив жебракувати, гроші витрачав самостійно. Стосовно паспорту ОСОБА_9 , то від ОСОБА_5 вона дізналася, що він його загубив, а коли паспорт повернули ОСОБА_5 , то він сам попросив, щоб він залишався у останньої. З приводу ОСОБА_8 , то вона нічого не знає, оскільки бачила її один раз. Крім того, показала, що ОСОБА_5 допомагала ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а саме: доглядала їх, готувала їсти, прала речі;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , яка показала, що вона є донькою ОСОБА_5 та жебракуванням займається приблизно 4 роки. Постійно проживає вона у Одеській області, а до м. Києва приїжджає жебракувати та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Влітку 2014 року до її матері звернулася по допомогу ОСОБА_10 , яка хворіла. ОСОБА_5 допомагала ОСОБА_10 , а саме: доглядала її, купувала їй ліки, збирала документи для оформлення пенсії, медичну документацію для здійснення операції. ОСОБА_10 сама просилася до м. Києва. Її привезла до м. Києва ОСОБА_11 У м. Києві ОСОБА_5 хотіла покласти ОСОБА_10 до лікарні для проходження обстеження та в подальшому зробити операцію. Оскільки для цього необхідні буди гроші, то ОСОБА_10 сама попросила ОСОБА_5 , щоб остання допомогла їй у жебракуванні. Всі гроші, отримані ОСОБА_10 від жебракування, ОСОБА_5 забирала. Щодо ОСОБА_9 , то він давно жебракує і знав про те, що ОСОБА_5 теж жебракує. З ким приїхав до м. Києва ОСОБА_9 вона не знає. Він сам зранку йшов жебракувати, а ввечері приходив. Куди він витрачав гроші і чи давав він їх ОСОБА_5 , вона не знає. Паспорт у ОСОБА_9 . ОСОБА_5 не забирала, він їх загубив, а коли паспорт повернули ОСОБА_5 , то він сам попросив, щоб він залишався у ОСОБА_5 . Щодо ОСОБА_8 , то її привіз до м. Києва ОСОБА_19 . ОСОБА_8 сама пішла жебракувати, її ОСОБА_5 не змушувала і паспорт у неї не відбирала, його знайшли у сумці ОСОБА_13 . ОСОБА_8 , на отримані від жебракування гроші, купувала речі своєму сину, який перебував у в`язниці. Про більшість подій, які відбувалися влітку 2014 року, вона знає зі слів матері та родичів;

- показаннями, допитаної у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка показала, що вона знає ОСОБА_5 та її сім`ю приблизно 3 роки. Вона раніше працювала у магазині «Новус» та знімала у ОСОБА_5 кімнату за адресою: АДРЕСА_2 . Також разом з ОСОБА_5 проживали ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , їх ніхто не ображав, не бив та не примушував жебракувати. ОСОБА_10 сама попросилася до ОСОБА_5 щоб остання їй допомогла. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 самі ходили жебракувати та витрачали кошти на власний розсуд. 20.08.2014 вона разом із донькою ОСОБА_5 ОСОБА_11 знайшли ОСОБА_10 на вокзалі, куди її відвезла ОСОБА_8 та покинула. Вони забрали ОСОБА_10 та привезли до будинку АДРЕСА_2 . Щодо документів ОСОБА_10 та ОСОБА_21 , які знайшли працівники міліції у ОСОБА_5 , то остання оформляла опіку над ОСОБА_10 . Паспорт ОСОБА_9 знаходився у ОСОБА_5 , оскільки вона його викупила у незнайомої особи, яка даний паспорт знайшла. Відтак, ОСОБА_9 знав, що його документи знаходяться у ОСОБА_5 . Також показала, що ОСОБА_5 доглядала за ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 01.09.2014, згідно з яким проведено огляд ОСОБА_14 , який надав добровільну згоду провести контроль за вчиненням злочину, та після якого останньому видано і вручено заздалегідь помічені препаратом «Промінь-1» грошові кошти у сумі 50 грн. Дані грошові кошти ОСОБА_14 надав жінці-інваліду, яка жебракувала у підземному переході до ст.м. «Академмістечко» в м. Києві. В подальшому грошові кошти були вилучені із чорної жіночої сумки (т. 1 а.с. 97-98);

- актом огляду особи, яка приймає участь у контролі за вчиненням злочину та вручення грошових коштів від 29.08.2014 та ксерокопіями грошових коштів, згідно з якими у присутності понятих було оглянуто ОСОБА_14 , після чого вручено заздалегідь помічені препаратом «Промінь-1» грошові кошти у сумі 50 грн (т. 1 а.с. 99-102);

- протоколом огляду місця події від 29.08.2014 та доданими до нього фото, згідно із якими об`єктом огляду місця події є асфальтована ділянка, яка розташована з правої сторони від виходу з підземного переходу ст.м. «Академмістечко», навпроти центрального входу до гіпермаркету «Одяг з Європи», що неподалік від торгового ринку «Троїцький». На даній ділянці знаходиться жінка похилого віку (65-70 років), яка знаходилась в інвалідному візку та на колінах тримала жіночу сумку чорного кольору. В ході огляду жіночої сумки чорного кольору були виявлені грошові кошти в сумі 197 грн. як пояснила жінка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказані грошові кошти вона отримала від жебракування в підземному переході ст.м. «Академмістечко». Також показала, що жебракувати її примушують особи циганської національності, які в подальшому відбирають у неї кошти (т. 1 а.с. 105-124);

- протоколом обшуку від 29.08.2014, який проводився у присутності понятих за адресою: м. Київ, вул. Жовтнева, 15. В ході обшуку із сумки, яку надала ОСОБА_5 для огляду та яка згідно з її пояснень належить їй, було виявлено та вилучено, зокрема, рентгенівський знімок з написом ОСОБА_10 в кількості 2 шт.; трудову книжку на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; дублікат картки фізичної особи-платника податків ім`я ОСОБА_10 ; амбулаторну (картку) книгу на ім`я ОСОБА_10 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_9 ; амбулаторну карту № 518 ім`я ОСОБА_9 ; пластикові картки з написом «ПриватБанк» №№ НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; ощадна книжка на ім`я ОСОБА_10 . З сумки чорного кольору, яку надала ОСОБА_22 та яка пояснила, що сумка належить їй, виявлено та вилучено пластикові картки з написом «ПриватБанк» №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 . З жіночої сумки, яку надала ОСОБА_13 та яка пояснила, що речі в ній належать їй, виявлено та вилучено, зокрема, картка фізичної особи на ім`я ОСОБА_8 ; паспорт громадянина України ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 4 таблиці з написами «Помогите спасти сына от опухоли головного мозга» (т. 1 а.с. 125-135);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.08.2014 та доданою до нього довідкою, згідно із яким у присутності понятих потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу під № 4, яка з 21.07.2014, забравши його паспорт, пенсійну картку та амбулаторну картку історії хвороби, примушувала жебракувати біля ст.м. «Академмістечко» (т. 1 а.с. 148-151).

Показання допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_20 в частині, що ОСОБА_5 не змушувала потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_23 жебракувати, що вони самі просили ОСОБА_5 про допомогу, а остання лише хотіла їм допомогти, не беруться колегією суду до уваги, оскільки вони повністю спростовуються як показаннями самих потерпілих, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , так і матеріалами кримінального провадження. До того ж, свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_11 являються дітьми ОСОБА_5 .

Також колегія суддів критично оцінює версію обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_23 самі просили її про допомогу, а вона лише намагалася їм допомогти, оскільки такі її твердження в повному обсязі спростовується показаннями потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та свідків, а також аналізом вище наведених документів.

До того ж, таку позицію обвинуваченої ОСОБА_5 колегія суддів розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинені діяння.

Разом з тим, колегія суддів, допитавши обвинувачену, потерпілих та свідків, ретельно дослідивши матеріали кримінального провадження, зокрема, протокол обшуку від 29.08.2014, вважає за необхідне виключити з обвинувачення таку фактичну обставину як викрадення ОСОБА_5 паспорту громадянина України у ОСОБА_8 , оскільки вона не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні.

При цьому, виключення з обвинувачення вказаної фактичної обставини жодним чином не впливає на правову кваліфікацію дій ОСОБА_5 , передбачених ч. 3 ст. 357 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила вербування людей з метою експлуатації, з використанням їх уразливого стану особи, повторно, а тому її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 149 КК України.

Крім того, колегія суддів вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 незаконно заволоділа будь-яким способом паспортами, а тому її дії кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66 та 67 КК України обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , колегією суддів не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання колегія суддів, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким та невеликої тяжкості; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання; дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона не заміжня, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, має постійне місце реєстрації, за яким характеризується позитивно, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, перебуває на диспансерному обліку щодо ішемічної хвороби серця, стенокардії напруги, гіпертонічної хвороби, тиреотоксикозу, раніше не судима, та вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 149; ч. 3 ст. 357 КК України в межах санкцій даних частини ст.ст. 149 та 357 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на думку колегії суддів, є справедливим, а також необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.с. 103-104; 136-137, 142-143, 144-145).

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 процесуальні витрати за проведення експертиз, що підтверджується розрахунками їх вартості (а.с. 71, 72).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, колегія судів, -

УХВАЛИЛА:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149; ч. 3 ст. 357 КК України, і призначити їй покарання за:

- ч. 2 ст. 149 КК України у виді позбавленням волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою у Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу у залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 29.08.2014, тобто з моменту її затримання.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 197 (сто дев`яносто сім) грн 00 коп., які приєднані до матеріалів кримінального провадження, конфіскувати в дохід держави (т. 2 а.с. 103-104);

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_12 ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які передані під зберігальні розписки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - залишити на зберіганні у власників (законних володільців) (т. 1 а.с. 136-137);

- чотири таблиці з написами «Помогите спасти сына от опухоли головного мозга», які приєднані до матеріалів кримінального провадження та передані до камери схову речових доказів Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, знищити (т. 1 а.с. 142-143);

- пластикову картку з написом «ПриватБанк», синього кольору та цифровим написом № НОМЕР_10 ; пластикову картку з написом «ПриватБанк», темно-зеленого кольору та цифровим написом № НОМЕР_11 ; пластикову картку з написом «ПриватБанк», світло-зеленого кольору та цифровим написом № НОМЕР_9 ; пластикову картку з написом «ПриватБанк», зеленого кольору та цифровим написом № НОМЕР_5 ; пластикову картку з написом «ПриватБанк», оранжевого кольору та цифровим написом № 054690; пластикову картку з написом «ПриватБанк», золотистого кольору та цифровим написом № НОМЕР_7 ; пластикову картку з написом «ПриватБанк», синього кольору та цифровим написом № НОМЕР_6 , які приєднані до матеріалів кримінального провадження, - знищити (т. 1 а.с. 144-145).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3