Справа №1-226/08
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2008
року
Знам'янський міськрайонний суд

Кіровоградскої області

в складі : головуючого
Поповой Н.І.

при секретарі
Зеленскій Т.В

с
участю прокурора Устянцева С.В..

адвоката
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця міста Помічна
Добровеличківського району Кіровоградської області українки, громадянки України, безпартійної,
освіта середня - спеціальна, не
працюючої, заміжньої ,
проживаючою АДРЕСА_1, раніше не судима, -

за ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 191, ч.2
ст. 190 КК України,-

В С Т
А Н О В
И В
:

Підсудна
ОСОБА_1 Скоїла заволодіння чужим майном шляхом довірою / шахрайство/, що завдало значної шкоди потерпілому,
заступних обставин.

1 лютого
2007 року ОСОБА_1, отримавши від ОСОБА_3 - повіреної ОСОБА_4 Готівкою кошти в
сумі 3000грн. Для їх подальшого зарахування на депозитний рахунок ОСОБА_4
НОМЕР_1 в якості внеску, вирішила скористатись своїм доступом до вказаних
коштів та заволодіти ними шляхом зловживання довірою вкладника. Запевнивши
ОСОБА_3 Про зарахування нею вказаних коштів в сумі 3000 грн. на депозитний
рахунок ОСОБА_4, однак, прогнучи прикрити свої шахрайські дії, ОСОБА_1 Видала ОСОБА_3 Договір від 1
лютого 2007 року на депозитний вклад з пролонгазією, до якого особисто внесла
завідомо неправдиві відомості щодо наявності на рахунку ОСОБА_4 Коштів в сумі
8608 грн.04 коп., дані про яких, перед
цим нею були внесені до ощадної книжки по депозитному рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_2.

Таким
чином ОСОБА_1 Своїми шахрайськими діями заволоділа коштами потерпілого ОСОБА_4
в сумі 3000 грн та розпорядилась ними на
власний розсуд, спричинивши останньому значну шкоду.

Будучи
допитаною у судовому засіданні, підсудна ОСОБА_1 Вину у пред'явленому їй
обвинуваченні за ч. 2 ст. 190 КК України визнала повністю, а за ч.1 ст. 366,
ч.3 ст. 191 КК України не визнає, і від
дачі показань відмовилась.

Крім
визнання своєї вини підсудною Слєпєньковою в скоєні нею злочину, передбаченого
ч.2 ст. 190 КК України, її вина в повному обсязі пред'явленого в цій частині обвинувачення встановлена судом
і підтверджується показаннями свідків, матеріалами кримінальної справи,
дослідженими у судовому засіданні.

2

Свідки
ОСОБА_5 Та ОСОБА_6, дав суду аналогічні
показання, пояснили, що вони працювали касирами в Знам'янському відділені КОД
ВАТ “Райффайзен Банк “Аваль”, де також працювали ОСОБА_1 В якості провідного
економіста. ОСОБА_1 Готувала платіжні документи, після чого передала їм і вони
по ним приймали гроші від клієнтів. В
кінці робочого дня вони робили перевірку. Розбіжностей майже ніколи не було.
Про вчинення ОСОБА_1 Яких порушень,
шахрайства, їм не відомо. Вони по роботі ОСОБА_1 Не підчинялись, всі питання
пов'язані з їх роботою вони вирішували з начальнком відділення банку.

Свідок
ОСОБА_7 Пояснила суду, що вона з жовтня 2001 року до серпня 2004 року працювала
на посаді начальника Знам'Янського відділення КОД ВАТ “Райффайзен Банк Аваль “
ОСОБА_1 Була спочатку економістом, а потім була призначена провідним
економістом.

В її
обов'язки, як начальника відділення “Аваль Банк”, входило загальне керівництво
відділення, укладання та підписання від імені Банку договорів та угод з
юридичними та фізичними особами,
розпоряджатися та нести індивідуальну матеріальну відповідальність за
збереження грошових коштів. Від свого імені ОСОБА_1 Договори від імені Банку
права укладати не мала, тьак як на це у неї не було довіреності.Готівкові кошти
від клієнтів банку вона отримувати та
видавати не мала права, а лише повинна
була готувати платіжні документи для проведення готівкових операцій у касі
банку.Організаційно-розпорядчими функціями ОСОБА_1 Наділена не була. Тільки на
час відсутності її ОСОБА_1 Виконувала обов'язки.

Із роздруківки руху коштів на рахунку ОСОБА_4
НОМЕР_2 за період з 1 січня 2003 року до 14 травня 2008 року жодна операція по
рахунку не проводилася /а.с. 55/.

У заявах
на видачу готівки з рахунку ОСОБА_4 Про видачу коштів за період з 18 жовтня 2004 року до 20 січня 2005
року, видатковому ордері про видачу грошей, знаходяться підписи
ОСОБА_1,виконані від імені ОСОБА_4 нею /а.с. 40-46/.

Згідно
наказів № 45 к від 7 лютого 2002 року і № 853 а/к від 25
грудня 2003 року ОСОБА_1 Була прийнята економістом, а потім переведена на посаду провідного
економіста Знам'янського відділення АК КОД “Райффайзен Банк “Аваль” / а.с. 181 -182/.

Згідно
посадової інструкції та доповнень до неї / а.с. 183, 190/ на неї покладені
обов'язки- ведення рахунків фізичних осіб; підготовка договорів по прийому
платежів на заплатним проектах; організація роботи по залученню вкладів та
депозитів населення в національній та іноземній валютах обслуговування фізичних
осіб та здійснення операцій по відкриттю, веденню та закриттю поточних,
депозитних рахунків в національній , іноземній валюті та банківських металах,
виконання операцій за дорученням
клієнтів у відповідності до чинного законодавства України та внутрішніх
нормативно-правових актів АППБ “Аваль”.

Таким
чином ,аналізуючи і оцінюючи у сукупності всі докази по справі суд приходить до
висновку, що підсудна ОСОБА_1 Винна в скоєнні заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою /шахрайство/, що завдало значної шкоди потерпілому , а
тобто її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України.

Органами
досудового слідства підсудній ОСОБА_1
Пред'явлено обвинувачення в тому, що вона, займаючи посаду провідного
економіста Знам'янського відділення КОД АППБ “Аваль”, являясь службовою особою,
яка постійно займала в КОД АППБ “Аваль “ посаду, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчих обов'язків та маючи
доступ до рахунків клієнтів даної банківської установи, на протязі 2004-2007
років ОСОБА_1 Систематично здійснювала заволодіння коштами КОД АПБ “Аваль”,
шляхом не зарахування коштів на
відповідні рахунки та їх списання на підконтрольний їй поточний рахунок,
відкритий за її участі на ім'я ОСОБА_8,
а саме в скоєні службового підроблення, тобто
внесення службовою особою до офіційних документів завідомо

3

неправдивих відомостей, а також видачу завідомо
неправдивих документів та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою
особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, тобто в скоєні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 191 КК України.

Суд
вважає, що дане обвинувачення, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Органами
досудового слідства пред'явлено ОСОБА_1 Обвинувачення, що вона, являючись
посадовою особою, яка постійно займала посаду - економіста, провідного
економіста в Знам'янському відділенні КОД АППБ “Аваль”, пов'язану з виконанням організаційно-розпорядчими
обов'язками, але доказів, які б підтверджували
це , органами досудового слідства не надало і не представилось можливим
добути ці докази судом в судовому засіданні.

Суб'єктом
злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.3
ст.191 КК України може бути тільки службова особа, а тому особа,
яка вчиняє такі злочини, є
спеціальним суб'єктом.

Під
організаційно-розпорядчими обов'язками
необхідно розуміти функції щодо
здійснення керівництва трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою
діяльністю окремих працівників / підбір та розміщення кадрів, планування
роботи, організація праці, забезпечення трудової дисципліни/ на підприємствах,
в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Це можуть бути:
директор державного чи приватного підприємства, президент фірми, голова правління
акціонерного товариства, їх заступники, керівники структурних підрозділів, особи , що керують
ділянками робіт. Характерною ознакою виконання організаційно- розпорядчих
обов'язків є наявність у нього у підлеглості інших осіб та здійснення
керівництва їх виробничою, професійною та іншою діяльністю.

Судом,
із показань свідків, матеріалів кримінальної справи, дослідженими у судовому
засіданні встановлено , що ОСОБА_1 Працювала в Знам'янському відділенні КОД
АППБ “Аваль” на посаді економіста, а
потім провідного економіста, виконувала свої суто трудові обов'язки, а саме:
ведення рахунків фізичних осіб; підготовка договорів по прийому платежів та
зарплатним проектах; організація роботи
по залученню вкладів та депозитів населення в національній та іноземній валютах ; обслуговування фізичних осіб та здійснення
операцій по відкриттю, веденню та закриттю поточних, депозитних рахунків в
національній, іноземній валюті та банківських металах; виконання операцій за
дорученням клієнтів у відповідності до чинного законодавства України та
внутрішніх нормативно-правових актів АППБ “Аваль “ , покладені на неї її
посадовою інструкцією.

Свідки
ОСОБА_7 ОСОБА_5, ОСОБА_6 Пояснили суду, що ОСОБА_1 Не була наділена
організаційно-розпорядчими обов'язки не
входило здійснення керівництва трудовим колективом або якоюсь ділянкою роботи,
вона не була керівником структурного
підрозділу, так як
впідпорядкуванні підлеглих осіб у
неї не було і вона не здійснювала керівництво їх діяльністю.

Тому суд
приходить до висновку , що ОСОБА_1 Не є службовою особою, так як вона
не наділена
організаційно-розпорядчими обов'язками,
поскільки, як на думку суду, вона виконували свої трудові обов'язки, працюючи
економістом, провідним економістом,
згідно покладених на неї посадовою інструкцією, а тому вона не може
нести відповідальність за ч.1 ст. 366,
ч.3 ст. 191 КК України, в зв'язку з чим
підлягає виправданню за відсутністю в її діях складу злочину.

Призначаючи
підсудній ОСОБА_1 Покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного нею, що вона
вчинила умисний закінчений середньої тяжкості злочин.

Суд
враховує особу підсудньої, яка вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно характеризується.

4

Пом'якшуючими
вину підсудного обставинами суд вважає те, що вона щиросердечно розкаюється в скоєному нею, що раніше вона не судима, відшкодувала завдану потерпілому
шкоду.

Обтяжуючих
її вину обставин, судом по справі не
встановлено.

З
урахуванням тяжкості скоєного підсудною, наявності пом'якшуючих і відсутності
обтяжуючих її вину обставин, її особу,
суд вважає, що виправлення підсудної
можливе без відбування покарання,
застосувавши до неї вимоги ст. 75, 76 КК
України.

Керуючись ст. 323- 324 КПК України суд, -

З А С
У Д И
В :

ОСОБА_1 визнати винною в скоєні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і
призначити їй покарання у виді трьох років обмеження волі.

На
підставі ст. 75. 76 КК України ОСОБА_1 Від призначеного покарання у виді
трьох років обмеження волі звільнити, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає
покладені на неї обов'язки:

1/ не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

2/
повідомляти органи кримінально- виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи
або навчання.

ОСОБА_1 за ч.1
ст. 366, ч.3 ст. 191 КК України
виправдати за відсутністю в її діях
складу злочину.

Речові докази по справі /а.с.60, 61, 147/ ,
зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Арешт ,
накладений постановою слідчого /а.с. 238-239/ на майно ОСОБА_1, зняти.

Вирок
може бути оскаржено протягом 15 -ти діб
до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Знам'янського міськрайсуду
Н.І.ПОПОВА