Справа №705/2888/15-к
1-кп/705/340/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2015 року м. Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Умань Черкаської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Варварка Ільїнецького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 08.03.2015 року близько 23 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 і розташоване по АДРЕСА_2 . Він діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна з під навісу таємно викрав порожню металеву каністру ємкістю 20 літрів, вартість якої складає 150 гривень та металобрухт загальною вагою 24 кг. 50 г., вартістю 3 грн. за 1 кг., на загальну суму 73 грн. 50 коп. Вказаними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 223 грн. 50 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах встановлених судом визнав повністю. В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 08.03.2015 року близько 23 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння, що належить ОСОБА_5 . Оскільки він раніше там був, то він знав, де саме знаходиться металолом. З під навісу на території відповідного домоволодіння він викрав одну каністру і в мішок набрав металобрухту. Це відбувалось пізно ввечері, однак коли він повертався додому його побачила сусідка, яка повідомила міліцію. Працівники міліції приїхали до нього додому з викраденими речами і він їм добровільно віддав все викрадене. Він також пояснив, що ці події відбувалися напередодні його день народження і тому йому були потрібні гроші, які він мав намір отримати за здачу викраденого металобрухту. ОСОБА_4 також в судовому засіданні вказував, що він у скоєному щиро розкаюється, визнає вину та просить суд суворо не карати і дати йому шанс виправитися.
З матеріалами справи обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений в повному обсязі, визнає усі докази, які є у справі, у вчиненому щиро кається.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.
В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд по справі не вбачає.
Враховуючи обставини справи і дані, що характеризують обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
З урахуванням декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, суд вважає можливим виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 без реального позбавлення його волі із застосуванням ст. 75 КК України. Тобто звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. Також суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки передбачені п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирались.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1(один) рік і покласти на нього обов`язок:
· не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: металеву каністру ємкістю 20 л. та металобрухт вагою 24 кг.50 г., які передані потерпілій під зберігальну розписку - залишити власнику за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1