Справа 688/1872/15-к
№ 1-в/688/171/15
УХВАЛА
10 червня 2015 року м. Шепетівка
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника Шепетівської
виправної колоній № 98 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Шепетівці клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, до засудження працював водієм в ЗАТ « Познякижилбуд», раніше не судимого,-
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
27.05.2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що у період відбування покарання він довів своє виправлення, закінчив навчання та отримав спеціальність столяра-верстатника. На відділенні СПС виконує обов`язки днювального, режиму відбування покарання та поведінки не порушує, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, тому вважає, що заслуговує на пільгу у виді умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав вимоги свого клопотання та просив його задовольнити.
В судовому засіданні представник Шепетівської виправної колонії ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання ОСОБА_5 , вважає його передчасним, оскільки останній своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, про що свідчить його поведінка, яка виражається в тому, що засуджений ОСОБА_5 на виховні заходи стосовно працевлаштування не реагує, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. Участі в організації виховних заходів та в самодіяльних організаціях не приймає.
Прокурор ОСОБА_3 підтримала думку представника Шепетівської виправної колонії, також зазначив, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відсутні підстави для його задоволення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку заявника, представника виправної колонії та прокурора, суд вважає, що клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після фактичного відбуття засудженим не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Отже, передумовою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно ч. 3 ст.81 КК України є фактичне відбуття засудженим частини покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 29.11.2010 року Ірпінським міським судом Київської області за ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ст.324, ч.2 ст.263, 70 КК України до 8 років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання 06.04.2008 року.
Кінець строку 06.04.2016 року.
Таким чином засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, за яке можливе застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог працівників адміністрації органу, що виконує покарання, підвищення загально-освітнього і професійно-технічного навчання, придбання спеціальності, поведінкою у побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильним додержанням загальноприйнятних норм і правил поведінки, активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень в процесі відбування покарання, прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно-корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробних завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки.
При цьому, висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення повинен ґрунтуватись не на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а на даних за весь час відбування покарання або принаймі значної частини цього строку.
За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим засуджений ОСОБА_5 з 23.04.2008 року утримувався в СІЗО м. Києва, де порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та мав 2 заохочення.
З 02.04.2011 року відбуває покарання в Шепетівській виправній колонії № 98. За період відбування покарання характеризується посередньо. Порушень режиму відбування покарання не допускає, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За увесь період відбування покарання жодного разу адміністрацією колонії не заохочувався.
На виробництві установи до оплачуваної праці не залучався, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі. До праці відноситься нижче своїх можливостей, потребує постійного контролю з боку адміністрації установи. За характером стриманий, скритий та безконфліктний. Вину не визнає.
Соціально-корисні зв`язку підтримує шляхом листування, особистих побачень з рідними, отримує від них посилки та передачі.
Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Духовне відродження.
Враховуючи те, що засудженим ОСОБА_5 вчинено особливо тяжкий злочин, відбуваючи покарання, останній не прагнув своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений ним злочин, про що свідчить відсутність заохочень протягом тривалого періоду часу.
Разом з тим факт відсутності стягнень та лише задовільне ставлення до праці, а також існування потреби у контролі та стимулюванні з боку адміністрації не дає підстав для висновку, що він сумліною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення, тому його поведінка та ставлення до праці не можуть вважатися сумлінними і бути підставою для умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення і він не може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання, а тому в задоволенні його заяви слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд
В задовленні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з моменту оголошення.

Головуюча: