В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2015 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лопатіно Шемишейського району Пензенської області Російської Федерації, росіянки, громадянина України, з вищою юридичною освітою, раніше не судима, працюючої адвокатом в адвокатському об`єднанні «Юридична консультація Франківського району м. Львова», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :
Будучи адвокатом ОСОБА_4 , діючи на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 346 від 11.05.1995 року, виданого Львівською обласною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, та працюючи адвокатом юридичної консультації Франківського району м. Львова, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, в грудні 2013 року, у невстановлений досудовим слідством точний день та час, перебуваючи у приміщенні юридичної консультації Франківського району м. Львова, за адресою: м. Львів, вул. Гонти, 1, під приводом надання ОСОБА_5 юридичних послуг, а саме: складання заяви про визнання факту родинних відносин та позовної заяви про визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом, необхідної останній для подачі в Шевченківський районний суд м. Львова, ввела її в оману, з метою заволодіння її майном, та отримала за виконання вказаних послуг грошову винагороду в розмірі 1700 гривень, хоча таких послуг надавати на меті не мала. В подальшому, створюючи видимість виконання взятих на себе зобов`язань, наприкінці лютого 2014 року, у невстановлений досудовим слідством точний день та час, адвокат ОСОБА_4 передала ОСОБА_5 завідомо підроблену нею ухвалу суду від імені судді Шевченківського районного суду м.Львова ОСОБА_6 від 14.02.2014 року про відкриття провадження у справі №466/595/14 ц про встановлення факту родинних відносин.

Окрім цього, ОСОБА_4 , будучи адвокатом, діючи на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 346 від 11.05.1995 року, виданого Львівською обласною Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури, та працюючи адвокатом юридичної консультації Франківського району м. Львова, маючи умисел на складання з метою збуту завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення та надають певні права, в лютому 2014 року, у невстановлений досудовим слідством точний день та час, перебуваючи за адресою свого проживання на АДРЕСА_2 , виготовила (підробила) на власному персональному комп`ютері марки «DELL DHP» серійний № 6YWG90J ухвалу суду від імені судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 14.02.2014 року про відкриття провадження у справі № 446/595/14-ц про встановлення факту родинних відносин, після чого, надрукувала вказану ухвалу на власному принтері марки «HP LaserJet M1120 MFP» серійний № CND882XG9N та власноручно поставила у ній підпис від імені судді ОСОБА_6 , з метою передачі вказаної ухвали ОСОБА_5 .

В подальшому, у лютому 2014 року, у невстановлений досудовим слідством точний день та час, перебуваючи у приміщенні юридичної консультації Франківського району м.Львова, за адресою: м. Львів, вул. Гонти, 1, адвокат ОСОБА_7 передала ОСОБА_5 завідомо підроблений документ виготовлену нею власноручно ухвалу суду від імені судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 від 14.02.2014 року про відкриття провадження у справі № 466/595/14-ц про встановлення факту родинних відносин.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю та дала пояснення, які в повній мірі відповідають обставинам, викладеним в описовій частині вироку.
У вчиненому щиро розкаюється. Просить суворо не карати та застосувати до неї Закон України «Про амністію».

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні інкримінованих злочинів повністю та об`єктивно стверджується іншими зібраними по справі доказами, однак суд визнає недоцільним дослідження цих доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки цього не заперечують учасники судового розгляду і такі ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував в обвинуваченої, а також інших учасників процесу, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснив обвинуваченій та іншим учасникам процесу, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України. Крім того, ОСОБА_4 будучи адвокатом, склала з метою збуту та збула завідомо підроблений офіційний документ, який посвідчує певні факти, що має юридичне значення та надає певні права, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 358 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, особу обвинуваченої: раніше не судимої, не перебуваючої на обліку в лікаря психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно. Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_4 , слід призначити покарання за ч.1 ст.190, ч.2 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки такий вид покарання суд вважає необхідним й достатнім для її виправлення.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні подала до суду заяву про застосування до неї п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки вона має матір 1929 року народження.

Відповідно до п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 14.05.2014 року, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України особи, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Як встановлено в ході розгляду кримінального провадження в обвинуваченої є матір ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заперечень щодо задоволення даної заяви від учасників процесу не поступило.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 . підлягає задоволенню та останню слід звільнити від покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч. 2 ст.358, КК України на підставі п. «є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 14.05.2014 року.

Речовий доказ по справі (т.1 а.с.70 матеріалів кримінального провадження) повернути обвинуваченій ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі (т.1 а.с.100 матеріалів кримінального провадження) залишити при матеріалах справи.

Судові витрати покласти на ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.358 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.358 КК України, на підставі п.«є» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 14.05.2014 року, провадження по справі в цій частині закрити.

Речовий доказ по справі: багатофункціональний друкуючий прилад марки «HP LaserJet M1120 MFP» серійний № CND882XG9N (т.1 а.с.70 матеріалів кримінального провадження) повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ по справі: ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 14.02.2014 року (т.1 а.с.100 матеріалів кримінального провадження) залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз 3862 (три тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 20 копійок витрат на проведення по справі експертиз.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .