У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів за участю прокурора

Таран Т.С., Школярова В.Ф.,
Вергізової Л.А.,

виправданого захисника

ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої
інстанції, на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня
2006 р. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 вересня 2006 року
щодо ОСОБА_1.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, раніше не судимого,

виправдано за ч.1 ст. 367 КК України.

Також цим вироком засуджено ОСОБА_4,
який судові рішення у касаційному порядку не оскаржував і касаційне подання
щодо якого не внесено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Київської області вирок залишено без зміни.

Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачувався у тому, що працюючи в
Ірпінській виправній колонії № 132 помічником чергового, в період з 9 на 10
квітня 2005 року неналежно віднісся до виконання покладених на нього
обов'язків, допустив службову недбалість, що призвело до втечі двох засуджених
ОСОБА_4 і ОСОБА_6 з виправної установи.

У касаційному
поданні заступник прокурора порушує питання про скасування постановленого щодо ОСОБА_1. вироку та направлення справи в цій частині на новий судовий
розгляд, оскільки суд необґрунтовано, на думку прокурора, виправдав його за ч.1
ст. 367 КК України.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2 і його захисника ОСОБА_3, які просила вирок і ухвалу апеляційного
суду щодо ОСОБА_2 залишити без змін, прокурора Вергізову
Л.А., яка просила касаційне подання задовольнити, судові рішення скасувати, а кримінальну справу
щодо ОСОБА_2 направити на новий судовий розгляд, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання
прокурора підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 ст. 327 КПК України
виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події
злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не
доведено участі підсудного у вчиненні злочину. При цьому виправдувальний вирок
у силу ч.1 ст. 327 КПК України повинен бути мотивований судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 334
КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити
підстави для виправдання підсудного із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає
докази обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів справи і тексту вироку, виправдовуючи ОСОБА_1 в
інкримінованому йому злочині, суд наведених вище вимог
кримінально-процесуального закону не дотримав.

У вироку не наведено конкретних обґрунтувань і мотивів, з яких суд відкинув
докази обвинувачення.

Органи досудового слідства на підтвердження обвинувачення ОСОБА_1.
посилалися на його показання, в яких він на досудовому слідстві фактично
визнавав свою винність у неналежному виконанні своїх службових обов'язків і
пояснював, що засуджені ОСОБА_4 і ОСОБА_6 мали можливість залишити установу,
оскільки ним не здійснювався належний контроль за несенням служби чергової
зміни і що з 2-ї години до 3-ї ночі і з 3 години 30 хв. до 5-ї години ранку 10
квітня 2005 року він спав у приміщенні КПП-2, хоча й знав, що у складі чергової
зміни був недокомплект.

З показань ОСОБА_4 на досудовому слідстві, які він підтвердив в судовому
засіданні, вбачається, що о 23-й годині 9 квітня 2005 року після команди
“Відбій” він і ОСОБА_6 у кімнаті для
приготування їжі, яка була відчинена, вживали принесені ним алкогольні напої
(брагу), після чого приблизно о 2-й годині ночі за його пропозицію поїхати у м.
Чернігів вони безперешкодно перелізли через огорожу на контрольно-слідову смугу,
пройшли по ній повз паркан до кута адміністративного будинку штабу установи,
перелізли через паркан і покинули територію установи.

Крім того, органи обвинувачення посилалися на показання свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8 і ОСОБА_9, які в ніч з 9 на 10 квітня 2005 року входили до складу
чергової зміни установи і на досудовому слідстві пояснювали, що до них ніяких
вказівок і наказів від ОСОБА_2 щодо забезпечення належного нагляду за
засудженими не надходило.

Виправдовуючи ОСОБА_2, суд взяв до уваги його показання, у яких він визнав,
що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 мали можливість
залишити установу, оскільки ним не здійснювався належний контроль за несенням
служби чергової зміни і що з 2-ї години до 3-ї ночі і з 3 години 30 хв. до 5-ї
години ранку 10 квітня 2005 року він спав у приміщенні КПП-2, і показання вищезазначених свідків,
які в судовому засіданні змінили свої показання і пояснювали, що втеча
засуджених сталася через неукомплектованість чергової зміни і що ОСОБА_2.
попереджав їх про це. При цьому суд не
дав належної оцінки тому, що вказані свідки змінили свої показання, не навів
переконливих мотивів, чому взяв саме ці показання до уваги і відкинув докази
обвинувачення.

Крім того, суд взагалі не дав оцінки
показанням в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 і залишив поза увагою матеріали
службового розслідування, згідно яких ОСОБА_1 неналежно виконував обов'язки
чергового помічника начальника виправного центру з 9 на 10 квітня 2005 року (т.
1 а.с.133-136).

Таким чином, рішення суду про виправдання ОСОБА_2 є передчасним, прийнятим
із порушенням вимог кримінально-процесуального закону без повного, всебічного
дослідження обставин справи і зібраних слідством доказів.

Не дано належної оцінки цим
обставинам і судом апеляційної інстанції.

За таких обставин судові рішення щодо ОСОБА_2 підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду належить
вжити заходів для повного, всебічного дослідження обставин справи, дати належну
оцінку зібраним доказам, врахувати і ретельно перевірити усі доводи, на які
посилається прокурор у касаційному поданні, в залежності від чого постановити
по справі законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, задовольнити.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 29 червня 2006 року
та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Київської області від 20 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

В решті судові рішення залишити без
зміни.

СУДДІ:

Присяжнюк Т.І. Таран Т.С. Школяров В.Ф.