УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ
ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Апеляційний суд Закарпатської області
в складі суддів
:

Гошовського Г.М. (головуючий), Животова
Г.О. та
Машкаринця М.М.,

з участю
прокурора Сирохман Л.І.,

та представників цивільного
позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянув 9 січня 2007
року у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді
кримінальну справу про обвинувачення за частинами другими статей 222 та 366
КК України ОСОБА_3 за апеляціями
цивільного позивача -Спільного підприємства "Центр європейських прикордонних досліджень і
кооперації" (далі -
СП) на постанови Хустського районного суду закарпатської
області від 9
та 20
жовтня 2006 року про, відповідно,
визнання апеляції того ж СП на постанову того ж суду від 18 серпня 2006
року такою, що не підлягає розгляду внаслідок пропущення
строку на апеляційне оскарження, та відмову у відновленні цього
строку,

встановив:

Органом досудового слідства ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ставилось за вину, з урахуванням зміни прокурором обвинувачення в судовому
засіданні, вчинення службового підроблення та надання банку завідомо
неправдивої інформації з метою одержання кредиту, що завдало велику
матеріальну шкоду.

Суд першої інстанції постановою від 1 серпня 2006 року закрив справу у відповідності до вимог п."б" ст.1 Закону України від 11 травня 2005
року "Про
амністію", оскільки підсудний
має на утриманні
неповнолітню дитину.

в первісній апеляції СП порушено питання про скасування цієї постанови
місцевого суду про закриття справи, оскільки під час судового слідства прокурор
безпідставно змінив обвинувачення, а суд, замість ухвалення обвинувального
вироку із звільненням засудженого від покарання за амністією, помилково
закрив справу.

Окрім того, в
постанові не розв'язано
цивільний позов СП.

Цю апеляцію головуючий в суді першої інстанції постановою від 18 серпня 2006 року визнав
такою, що не
підлягає розгляду, оскільки
після зміни

Справа: №
11-804

категорія: частини
другі статей 222 та 364
КК України Головуючий у першій інстанції: Золотар М.М.
Доповідач: Животов Г.О.

прокурором обвинувачення в судовому
засіданні СП втратило статус цивільного позивача, а у відповідності до вимог п.10 ст.348 КПК України цивільний позивач або його представиник можуть подати апеляцію
тільки у частині,
що стосується
вирішення позову.

СП подало скаргу і на останнє судове рішення, але постановами від 9 та 20
жовтня 2006 року місцевий суд
визнав апеляцію такою, що не підлягає розгляду внаслідок пропущення строку на
оскарження, та відмовив у відновленні
цього строку.

в апеляціях на ці постанови порушується питання про їх скасування, оскільки
копію судового рішення від 18 серпня 2006 року суд направив СП
із запізненням, з неповною (без скорочень) вказівкою
назви цивільного позивача та без зазначення поштового індексу, внаслідок чого
ця копія отримана адресатом після закінчення
строку на апеляційне
оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення постанови
місцевого суду без зміни, та промови представників цивільного позивача, які
підтримали скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій, суд визнає,
що вони підлягають
задоволенню з таких
підстав.

з доданих до апеляції документів (довідок Хустського вузлу поштового зв'язку та Ужгородського поштамту,
ксерокопії конверта) видно, що заява апелянта про поважність причин пропуску
строку на оскарження судового рішення відповідає фактичним обставинам справи,
оскільки внаслідок несвоєчасного відправлення місцевим судом копії постанови
від 18 серпня 2006
року, незазначення на конверті поштового індексу та
повної назви адресата, апелянт отримав судове рішення після закінчення строку
на його оскарження і був вимушений збирати додаткові докази поважності пропуску
зазначеного строку.

Отже, у відповідності до вимог ст.ст.367, 369 КПК України, оскаржені постанови
підлягають скасуванню як
незаконні та необгрунтовані.

керуючись ст.ст.365, 366 та 382
КПК України, апеляційний
суд

ухвалив:

Апеляцію цивільного позивача - Спільного
підприємства "Центр європейських
прикордонних досліджень і
кооперації" задовольнити.

Скасувати постанови Хустського районного суду Закарпатської області від 9 та 20
жовтня 2006 року про, відповідно,
визнання апеляції вищезазначеного СП на постанову
того ж суду від 18 серпня 2006
року такою, що не підлягає розгляду внаслідок пропущення
строку на апеляційне оскарження, та відмову
у відновленні цього
строку.

Апеляцію вищезазначеного СП на постанову Хустського
районного суду від 18 серпня 2006 року визнати такою,
що підлягає розгляду.

Справу
повернути до того
ж суду першої
інстанції для виконання
вимог

ст.351 КПК
України.