Справа № 127/3865/14-к
Провадження № 1-кп/127/118/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2015 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002500 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осолинка Вінницької області, громадянина України, інваліда ІІ групи, приватного підприємця, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
07 червня 2013 року приблизно о 15:30 год. ОСОБА_5 перебував в приміщенні тур-фірми «Світлана - Люкс» по вул. Зодчих, 36 в м. Вінниці, де, на ґрунті особистих неприязних стосунків, у нього виник конфлікт з раніше знайомою йому ОСОБА_7 . У ході даного конфлікту у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на нанесення умисного тілесного ушкодження ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 умисно схопив ОСОБА_7 за шию, почав стискувати її, викликаючи таким чином механічну асфіксію, та ударив останню декілька разів об стіну головою. Внаслідок чого ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми забою мозку легкого ступеню, ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця, забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, крововиливів на передній поверхні шиї та передній поверхні грудної клітки.

Відповідно до висновку експерта № 1304 дані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи 07 червня 2013 року, являються небезпечними для життя в момент спричинення, і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки забій головного мозку легкого ступеню, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця спричинили тривалий розлад (більше 21 дня) розлад здоров`я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 року).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого його злочині не визнав, надав суду наступні показання. 03.07.2013 року його мати потрапила до лікарні у смт. Літин, і він з того часу постійно перебував біля неї. Йому відома тур-фірма «Світлана-Люкс» та її робітник ОСОБА_8 , однак 07.06.2013 року він з останньою не бачився та у тур-фірмі не був. Крім того, він ніколи у вищевказаній тур-фірмі не зустрічався з потерпілою. У 2013 році він не міг нормально ходити, піднімати важкі речі, тому фізично не міг побити ОСОБА_7
07.06.2013 року він у ДАІ в м. Вінниці не був. Цього дня він постійно був біля матері в лікарні, і лише на нетривалий проміжок часу відлучався у гараж. В гаражі його бачили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 , суду повідомила наступне. 07 червня 2013 року вона приїхала в тур-фірму «Світлана - Люкс», що по вул. Зодчих в м. Вінниця, для того, щоб запропонувати послуги свого підприємства по перевезенню пасажирів. Вона розповідала працівниці тур-фірми про послуги, які вона надає, а коли вийшла в коридор, то побачила раніше їй знайомого ОСОБА_5 . Працівниця фірми сказала останньому, щоб той давав свої документи. Побачивши її, ОСОБА_5 сказав до неї, щоб вона стояла, потім підійшов, схопив її за шию, почав душити та бити головою об стіну. Вона закрила груди руками, однак ОСОБА_5 почав її кидати на підлогу, бити по руках та, тримаючи за шию обома руками, бити головою об стіну. При цьому він ображав її нецензурними словами. Вона просила, щоб ОСОБА_5 припинив побиття та, щоб її випустили, однак, останній не припиняв свої дії, а працівниця фірми робила ксерокопію документів та відверталася. Остання лише кілька разів сказала, щоб ОСОБА_5 припинив.

Коли вона вийшла з тур-фірми, то сіла на лавку чи бордюр, що неподалік від входу. В неї були крововиливи по всій довжині рук спереду, шия і верхня частина грудей були в саднах та синцях, дуже боліла голова. До неї підійшли люди та запропонували викликати швидку, однак вона відмовилася. Після цього вона зателефонувала до своєї подруги та розповіла їй про те, що сталося. Остання порадила їй викликати міліцію. Коли вона викликала міліцію, то їй сказали під`їхати у райвідділ, що вона і зробила. У райвідділі міліції їй стало зле, і її забрала швидка допомога. Після цього вона два тижні перебувала на лікуванні у лікарні.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , суду повідомила наступне. 07 червня 2013 року близько 15 години до неї зателефонувала її подруга ОСОБА_7 та схвильованим голосом розповіла, що її побив ОСОБА_5 .

Наступного дня вона ходила у лікарню до потерпілої, на шиї останньої був корсет, з-під якого було видно крововилив, на руках були подряпини та синці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , суду повідомила наступне. 07.06.2013 року в другій половині дня до неї зателефонувала її матір ОСОБА_7 та повідомила, що знаходиться у агентстві «Світлана-Люкс» і її побив ОСОБА_5 , з яким у неї давно склалися неприязні відносини. Вона з ОСОБА_13 та своїм чоловіком поїхали у м. Вінницю. Біля будівлі «книжка» вони побачили автомобіль матері, а в міліції їй повідомили, що останню забрали у лікарню. Коли вони приїхали у лікарню, то вона бачила на ОСОБА_14 тілесні ушкодження синці та подряпини на руках та синці на шиї. Крім того, її мати скаржилася на головний біль. В лікарні її мати пробула три тижні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду повідомив наступне. Того дня до нього зателефонувала його теща ОСОБА_7 та сказала, що її, в приміщенні тур-фірми, побив ОСОБА_5 . Він порадив тещі викликати міліцію, а потім зателефонував до дружини і вони разом з ОСОБА_13 поїхали у м. Вінницю. У райвідділі міліції їм повідомили, що ОСОБА_7 у лікарні. Коли вони зустрілися з ОСОБА_7 у лікарні, то остання розповіла, що ОСОБА_5 бив її головою об стіну, погрожував її вбити, розчленувати та спалити, як спалив її автобус. Він бачив на передній і задній поверхні рук ОСОБА_7 синці та подряпини, синці на грудях.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , суду повідомила наступне. 07.06.2013 року після обіду до неї зателефонувала її подруга ОСОБА_12 та сказала, що їй потрібно поїхати в с. Радянське до чоловіка, щоб їхати з ним у м. Вінницю. Вона з ОСОБА_12 поїхали у вищевказане село, а потім разом з ОСОБА_15 поїхали у м. Вінницю. Зі слів ОСОБА_16 вона дізналася, що матір її подруги ОСОБА_7 побили. З останньою вони зустрілися у лікарні. Вона бачила на передній поверхні рук та грудях ОСОБА_7 темні свіжі синці.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , суду повідомила наступне. Вона працює завідувачем терапевтичного відділення Літинської ЦРЛ. Її робочий день триває з 08 по 17 годину. Зазвичай на роботі спочатку вона робить обхід хворих, який триває приблизно дві години, а потім працює в ординаторській, тому сказати чи був ОСОБА_5 07.06.2013 р. в лікарні і скільки часу він провів біля матері, не може. З ОСОБА_5 вона особисто не знайома, однак бачила, як останній приводив матір на лікування. Мати ОСОБА_5 часто лікувалася у Літинській ЦРЛ.

У червні 2013 року мати ОСОБА_5 перебувала на лікування у її відділенні. Вона бачила як ОСОБА_5 приходив, приносив ліки для матері. Однак, у відділенні 25 місць для пацієнтів, тому сказати чи постійно перебував ОСОБА_5 біля своєї матері, вона не може. Мати ОСОБА_5 перебувала у палаті №6, де крім неї перебували на лікуванні ще п`ять чоловік. Цілодобово ніхто з відвідувачів не перебував біля хворих. З 15 до 17 години у відділенні тиха година, однак суворої заборони відвідувати хворих в цей час немає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 , суду повідомив наступне. Він працює в управлінні ДАІ начальником відділу організації дорожнього руху. Згідно положення №176 мінтранспорту, перевізник повинен погодити схему маршруту руху перевезення пасажирів (дітей) у підрозділі ДАІ. Заяву про таке погодження до ДАІ подає перевізник, і він отримує погоджену схему особисто. При цьому заяву може подавати інша особа, однак схему отримує перевізник особисто.

Оглянувши схему і заяву (а.с. 101-102) свідок повідомив, що згідно процедури, дані документи подавав і отримував перевізник особисто, тобто ОСОБА_5 .

Відділ ДАІ працює з 09 до 13 години і з 14 до 18 години.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду повідомив наступне. Того дня він телефонував до ОСОБА_5 приблизно о 10 годині та домовлявся з ним про можливість скористатися його оглядовою ямою у гаражі для ремонту автомобіля. Коли він перебував у гаражі ОСОБА_5 , то приблизно о 14 годині у гараж приїхав на велосипеді ОСОБА_5 та попросив його відвезти у м. Вінницю документи. Він поклав документи в автомобіль та займався своїми справами. Приблизно о 15 годині він поїхав у місто та приблизно о 16 годині віддав документи у ДАІ. При цьому у ДАІ знали, що ОСОБА_5 має передати документи. Йому не відомо, що то були за документи.

Того дня він бачив водія ОСОБА_20 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду повідомив наступне. Він працює водієм у ОСОБА_5

07.06.2013 року вранці він бачив ОСОБА_5 , останній сказав, що йде до матері в лікарню. Також він бачив ОСОБА_5 того ж дня ввечері. Останній приходив у гараж з документами у руках. Йому не відомо, що були за документи. Він пішов з гаража приблизно о 16:30 год. В цей час у гаражі ще залишалися ОСОБА_5 та ОСОБА_19 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду повідомила наступне. 07.06.2013 року вона працювала у тур-фірмі «Світлана-Люкс». Того дня вона ОСОБА_5 не бачила, у вищевказану тур-фірму він не приходив. Однак тоді, в період з 13 до 15 години, до неї на роботу заходила ОСОБА_7 та залишала свої візитки. З останньою вона спілкувалася приблизно 10 хвилин. Після цього вона вийшла на вулицю та бачила, як ОСОБА_7 також вийшла з приміщення фірми, сіла в автомобіль типу бусіка сірого кольору та поїхала.

Крім показань потерпілої та свідків вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується і іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.09.2013 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих вказала, що в приміщенні тур-фірми «Світлана - Люкс», за адресою м. Вінниця, вул. Зодчих, 36 ОСОБА_5 безпричинно наніс удари головою об стіну, а саме потиличною ділянкою голови. Після чого ОСОБА_5 затягнув потерпілу за шию руками до середини кабінету де взяв її за шию руками та вдарив потиличною частиною голови об шафу.

- висновком судово-медичної експертизи № 1304 від 11.07.2013 року тілесні ушкодження у ОСОБА_7 виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи 07 червня 2013 року, являються небезпечними для життя в момент спричинення, і не супроводжувались загрозливими для життя явищами, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки забій головного мозку легкого ступеню, ротаційний підвивих 1-го шийного хребця спричинили тривалий розлад (більше 21 дня) розлад здоров`я (п. 2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» 1995 року).

- повідомленням заступника начальника управління ДАІ у Вінницькій області про те, що ОСОБА_5 07.06.2013 р. звернувся до відділу ОДР УДАІ УМВС у Вінницькій області із заявою на погодження схеми маршруту перевезення організованої групи дітей за маршрутом «Вінниця-Камянець-Подільський» (дата виїзду та повернення 08.06.2013 р.) та копії схеми маршруту, з яких вбачається, що ОСОБА_5 07.06.2013 р. звертався до відділу ОДР УДАІ УМВС у Вінницькій області із відповідною заявою та отримав погодження, яке завізоване ОСОБА_22

- інформаційними листами щодо перевезення пасажирів №4083, 4082, 4005, згідно яких водій ОСОБА_5 здійснював перевезення пасажирів 11 та 12 червня 2013 р.

Проаналізувавши всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину була доведена досудовим розслідуванням та знайшла своє підтвердження в суді.

Так потерпіла ОСОБА_7 дала читки, логічні та послідовні показання та повідомила, що вона приїхала у м. Вінницю та зайшла у фірму «Світлана люкс» для того, щоб залишити свої візитівки, оскільки вона займається автоперевезенням. Саме там вона зустріла ОСОБА_5 , з яким в неї неприязні стосунки. ОСОБА_5 став її бити, душив, бив головою об стіну тримаючи її за шию, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження та була змушена звернутися за медичною допомогою до лікарні, що підтверджується випискою із історії хвороби №6131, згідно якої ОСОБА_7 була 07.06.2013 р. госпіталізована в Вінницьку МКЛ ШМД.

Під час проведення слідчого експерименту потерпіла детально розповіла та показала, де та яким чином ОСОБА_23 спричинив їй тілесні ушкодження. Показання, які потерпіла давала в судовому засіданні повністю відповідають обставинам, які вона описувала під час слідчого експерименту.

Наявність в потерпілої тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичної експертизи №1304 від 29.07.2013 р., згідно з яким в потерпілої ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми забою головного мозку легкого ступеню, ротаційного підвивиху 1-го шийного хребця, забою м`яких тканин потиличної ділянки голови, крововиливів на передній поверхні шиї та передній поверхні грудної клітки. Експерти вважають, що дані тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету (предметів) 07.06.2013 р.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 і ОСОБА_13 стверджували, що бачили потерпілу ОСОБА_7 безпосередньо після отримання нею травм, вона скаржилася на сильний головний біль. Свідки повідомили, що 07.06.2013 р. ОСОБА_7 зверталася в міліцію, де їй стало зле, а потім в лікарню.

Суд вважає, що ствердження ОСОБА_23 про те, що він 07.06.2013 р. не був в м. Вінниці не підтверджуються доказами. Так згідно його власних показань він в той день був в смт Літин та доглядав за хворою матір`ю, яка знаходилася в лікарні і потребувала стороннього догляду. Разом з тим він стверджував, що періодично відлучався із лікарні на роботу.

Свідок Лічман в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_5 дійсно відвідував свою матір в лікарні, однак у котрій годині він перебував біля матері 07.06.2013 р. даний свідок вказати не змогла, оскільки весь час не перебувала в палаті, де лежала матір ОСОБА_23 . Разом з тим із схеми маршруту перевезення організованої групи дітей за маршрутом «Вінниця-Камянець-Подільський» (дата виїзду та повернення 08.06.2013 р.) вбачається, що ОСОБА_5 07.06.2013 р. звертався до відділу ОДР УДАІ УМВС у Вінницькій області із відповідною заявою та отримав погодження, яке завізоване ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні повідомив, що перевізник особисто отримує такий дозвіл, коли привозить схему руху автобуса.

Суд критично оцінює показання як самого ОСОБА_23 , так і свідка ОСОБА_25 , які стверджували, що на прохання ОСОБА_26 завіз вказані документи у ДАІ, залишив їх там та поїхав до дому, оскільки їх показання не узгоджуються як з показаннями свідка ОСОБА_24 , так і між собою. Так ОСОБА_5 стверджував, що свідок ОСОБА_25 приблизно о 15:00 годині поїхав у м. Вінницю, в той же час свідок ОСОБА_27 показав, що він був в гаражі до 16:30 годин, і коли уходив, ОСОБА_5 та ОСОБА_25 залишалися в гаражі. Суд вважає, що свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_25 , будучі в нарних стосунках з ОСОБА_5 намагаються створити йому алібі, при цьому їх показання мають певні розбіжності та не узгоджуються між собою, зокрема щодо часу, в якій відбувалися ті чи інші дії, а тому суд ставиться до таких показань критично.

Суд також критично оцінює показання свідка ОСОБА_21 про те, що ОСОБА_23 07.06.2013 р. не було у приміщенні фірми «Світлана люкс», вважає, що свідок, будучі у добрих стосунках з ОСОБА_5 , який тривалий час виконує замовлення вказаної фірми на перевезення пасажирів, намагається йому в такий спосіб створити алібі. В той же час свідок невірно вказує, на якому автомобілі уїхала ОСОБА_7 від офісу вказаної фірми, що говорить про неправдивість її свідчень.

Таким чином суд вважає, що винуватість ОСОБА_23 підтверджується належними та допустимими доказами. Його дії судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України як середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя та не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше несудимий, на обліку у Вінницькій обласній психіатричній лікарні ім. акад. Ющенка та у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд вважає наявність в нього статусу інваліда 2- ої групи.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити його від відбування покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.

Прокурором м. Вінниці, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 128 КПК України, в інтересах держави в особі міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно довідки №01-26/1089 від 24.07.2013 року, виданої головним бухгалтером МКЛ ШМД, вартість лікування ОСОБА_7 складає 2825 (дві тисячі вісімсот двадцять п`ять)грн. 76 коп.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив його задовольнити з підстав наведених у позові.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 позов не визнали та просили відмовити у позові з підстав невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Суд, дослідивши матеріла справи, заслухавши думку учасників процесу дійшов висновку, що позов прокурора м. Вінниці про стягнення на користь МКЛ ШМД з обвинуваченого ОСОБА_5 2825 (дві тисячі вісімсот двадцять п`ять)грн. 76 коп. підлягає повному задоволенню.

Потерпілою ОСОБА_7 до початку судового розгляду заявлено цивільний позов на суму 44484,59 копійок, який мотивований наступним. ОСОБА_28 В07.06.2013 р. здійснено побиття ОСОБА_7 внаслідок якого вона отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження та змушена була тривалий час лікуватися в лікарні, витрачати кошти на придбання ліків в сумі 3714,59 грн., а також в зв`язку з неможливістю працювати не отримала дохід в сумі 770 грн. Крім того під час побиття та після цього вона відчула фізичний біль та перенесла моральні страждання, які полягають у перенесенні приниження, оскільки її побив чоловік сильніший та молодший за віком, їй було соромно, прикро та болячі від цього перед рідними та близькими, в неї погіршився настрій, стан здоров`я, вона стала частіше хворіти, не може нормально працювати. Вказаний випадок вибив її з нормального ритму життя, вона й досі відчуває почуття образи та обурення.

Моральна шкода позивачем оцінена у 40000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_6 позов підтримали та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення позову, мотивуючи тим, що винуватість ОСОБА_5 не доведена, а позивачем не доведено витрати на лікування, оскільки із призначених їй згідно виписки із історії хвороби, жодного із ліків потерпілою придбано не було, а у фіскальних чеках зазначені лікарські засоби та інше, що не має значення при лікуванні з діагнозом, який був визначений потерпілій, також позивачем не надано розрахунку, із чого складається сума не отриманих доходів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивачем не надано підтверджуючих документів щодо витрат на лікування, а ті фіскальні чеки, що додані до позовної заяви містять інформацію про придбання ліків, які не призначалися лікарями згідно виписки із історії хвороби ОСОБА_7 , також незрозумілою є вимога про стягнення із відповідача суми неотриманих доходів, оскільки розрахунку, з чого виникла така сума суду не надано. Тому у задоволенні позову в частині стягнення майнової шкоди слід відмовити.

Разом з тим наявність в потерпілої тілесних ушкоджень середньої тяжкості та перебування її на лікуванні свідчить про те, що певних фізичних страждань потерпіла зазнала. А те, що фізичний біль вона пережила внаслідок побиття її чоловіком безумовно свідчить про моральні страждання потерпілої, оскільки таке побиття є принизливим для жінки. Однак суд вважає, що моральна шкода оцінена позивачем не вірно, сума на її відшкодування є завищеною. Суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково в сумі 10000 грн.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, ст. ст. 1167, 1168 ЦК України суд, -

ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном два роки не вчинить нового правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 п. 2, 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов прокурора м. Вінниці і інтересах Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Вінницької міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (отримувач УК у м. Вінниці/м. Вінниця/ 24060300, , Банк отримувача ГУ ДКСУ у Вінницькій області МФО 802015, р/р 0002) 2825 (дві тисячі вісімсот двадцять п`ять)грн. 76 коп. витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 десять тисяч гривень моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя: