Справа № 738/3037/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/170/2015
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрівка, Одеської області, мешканця м. Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, засудженого 03 липня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 115, 70 КК України до 9 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:

До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, так як відповідно до ст. 81 КК України 14 березня 2014 року наступив строк його дострокового звільнення.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2015 року в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено.

Суд мотивував своє рішення тим, що хоча на час звернення до суду з клопотанням ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, але своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, оскільки з характеристики засудженого, довідки про стягнення та заохочення, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що за час відбування покарання він мав лише одне заохочення та тринадцять стягнень за порушення режиму утримання, зберігання заборонених предметів.

Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали, прийнятої місцевим судом, та просить винести нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання. Вказує, що за два останні роки у нього не було ніяких стягнень, а всі попередні стягнення вже погашені. Зазначає, що всі стягненні не були пов`язані з його поганою поведінкою, порушенням режиму або відмовою від роботи, а тільки зі зберіганням заборонених предметів, які йому не належали. Вважає, що місцевий суд поверхово вивчив матеріали провадження та всі характеризуючи його дані, не взяв до уваги рішення спостережної комісії і прийняв не повне та не об`єктивне рішення.

В доповненнях до своєї апеляційної скарги просив суд звернути увагу на обставини скоєння ним злочину, на те що його дочка потребує його піклування та матеріальної підтримки, а також посилається на незадовільний стан свого здоров`я.

Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав, які в ній вказані, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.3 ст.81 КК України, умовне-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менше певного (зазначеного законом) строку покарання, призначеного судом.

Підставою для умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженої, що підтверджується її сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесу відбування покарання.

Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає в стримуванні від порушень режиму відбування покарання, правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь в суспільному житті, сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь в суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, якість виконання роботи, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, додержання правил охорони праці й техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно-достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен, ґрунтуватися в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

За час відбування покарання з 14 червня 2007 року по даний час засуджений ОСОБА_7 мав 13 дисциплінарних стягнень і одне заохочення. Хоча всі вони погашені за строками їх накладення, суд не має впевненості в тому, що засуджений став на шлях виправлення.

Тому постанову місцевого суду слід вважати законною і обґрунтованою й такою, що скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 415, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 05 січня 2015 року, якою ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3