Справа №592/9048/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/64/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та захисника ОСОБА_15 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2014 року, якою повернутий прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні у відношенні

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 і ч.4 ст.190, ч.1 ст.309 КК України

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 250 мінімальних заробітних плат.

В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Сумської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відмовлено, -

ВСТАНОВИЛА:
13.11.2014 р. до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт з відповідними додатками відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 і ч.4 ст.190, ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України, затверджений прокурором прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_19 .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2014 р. вказаний обвинувальний акт був повернутий прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону, яка полягає у тому, що по деяким епізодам немає чіткого формулювання обвинувачення щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення, місць розташування банкоматів з яких знімались грошові кошти та хто з обвинувачених їх знімав, по ряду епізодів не зазначено в чому конкретно полягала роль ОСОБА_10 у шахрайському заволодінні коштами, а по окремим епізодам органом досудового слідства не було вказано яким чином грошові кошти потрапляли до обвинувачених та чи заволоділи вони ними. Крім того, підставою для повернення обвинувального акта було те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення, зокрема в ньому не зазначена підстава внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, не зазначено кому надавався доступ до матеріалів досудового розслідування та чи надавався такий доступ взагалі, а також не вказано чи застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

В поданих апеляційних скаргах:

- прокурор прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_20 просить скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а обвинувальний акт направити на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, оскільки при складанні обвинувального акту слідчим були дотримані всі передбачені КПК України вимоги щодо змісту такого процесуального рішення, як і реєстр матеріалів досудового розслідування складений у відповідності до вимог цього Кодексу;

- захисник обвинуваченого ОСОБА_21 адвокат ОСОБА_22 просить змінити ухвалу суду у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону, відмовивши прокурору у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 , оскільки здійснюючи підготовку до судового розгляду суд дійшов висновку про необхідність повернення обвинувального акта, а тому не мав права наперед вирішувати питання щодо запобіжного заходу. Також суд не врахував того, що ризики ухилення від слідства та суду, впливу на свідків та потерпілих відсутні і його підзахисний тяжко хворіє та перебуває на стаціонарному лікуванні.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 про незаконність ухвали суду і необхідності її скасування та залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 без задоволення, а також про необхідність продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, доводи захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали свою апеляційну скаргу, просили змінити ухвалу суду в частині обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, думку захисників ОСОБА_12 і ОСОБА_13 та обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які також заперечили проти апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг і клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, колегія суддів вважає, що як вказана вище апеляційна скарга прокурора прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_19 , так і клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 строку тримання під вартою підлягають задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_11 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Приймаючи рішення про повернення прокурору обвинувального акту зі стадії підготовчого судового засідання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що він не відповідає вимогам закону, а саме, що по окремим епізодам відсутнє чітке формулювання обвинувачення, не зазначено в чому конкретно полягала роль ОСОБА_10 у шахрайському заволодінні коштами, не вказано яким чином грошові кошти потрапляли до обвинувачених та чи заволоділи вони ними, а також, що реєстр матеріалів досудового розслідування не відображає повних відомостей про прийняті процесуальні дії та рішення, зокрема в ньому не зазначена підстава внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, не зазначено кому надавався доступ до матеріалів досудового розслідування та чи надавався такий доступ взагалі, а також не вказано чи застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження, що у сукупності унеможливлює призначення цього кримінального провадження до судового розгляду та послугувало підставою для повернення прокурору обвинувального акту для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.

Такі висновки районного суду, на думку колегії суддів є необґрунтованими та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити, крім іншого, такі відомості: п.5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а згідно вимог п.1 ч.4 цієї статті, до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт та доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам кримінального процесуального закону, і в них містяться всі необхідні відомості цього кримінального провадження.

Колегія суддів не погоджується з позицією районного суду відносно того, що відсутність у обвинувальному акті чіткого формулювання щодо часу та місця вчинення кримінального правопорушення, місць розташування банкоматів, з яких знімались грошові кошти, та хто з обвинувачених їх знімав, розкриття злочинної ролі ОСОБА_10 у шахрайському заволодінні коштами не у повному обсязі та не зазначення способу заволодіння обвинуваченими грошовими коштами є невідповідністю вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в цьому обвинувальному акті викладені саме такі фактичні обставини кримінального правопорушення та саме таке формулювання обвинувачення, які прокурор вважає встановленими під час досудового слідства даного кримінального провадження, про що прокурор неодноразово зазначав.

При цьому, у разі встановлення під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення прокурор має право згідно положень ст.338 КПК України змінити обвинувачення.

Перевіряючи обвинувальний акт, суд першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки фактичних обставин кримінального провадження об`єктивної сторони кримінального правопорушення, що є неприпустимим на цій стадії судового провадження.

Також одним з обґрунтувань повернення обвинувального акта було те, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначена підстава внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, не вказано кому надавався доступ до матеріалів досудового розслідування та чи надавався такий доступ взагалі, а також не зазначено чи застосовувались заходи забезпечення кримінального провадження.

В той же час, до реєстру матеріалів досудового розслідування не підлягає обов`язковому внесенню підстава внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в розумінні ст.109 КПК України, при цьому результат, прийнятого за нею процесуального рішення у даному кримінальному провадженні в реєстрі зазначений.

Крім того, з доданого до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що він містить відповідний розділ III «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані під час досудового розслідування», у якому зазначені відповідні відомості.

Відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про те, кому надавався доступ до матеріалів досудового розслідування та чи надавався такий доступ взагалі, не є тими істотними недоліками та обставинами, які унеможливлюють призначення кримінального провадження до судового розгляду. Тим більше, що до обвинувального акта додані розписки підозрюваних про отримання копій обвинувальних актів, реєстру матеріалів досудового розслідування та цивільних позовів.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про неможливість призначення судового розгляду та повернення прокурору обвинувального акту.

Крім того, під час ознайомлення із записами судового провадження на долученому до матеріалів провадження технічному носії (серійний номер 592/9048/13-к, 1-кп/592/519/14; т.2 а.с.40) було встановлено, що на ньому відсутній запис судового засідання від 23.12.2014 р., у якому було проголошено повний текст ухвали суду від 22.12.2014 р.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч.2 ст.412 цього Кодексу судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: п.7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені, крім іншого, п.7 ч.2 ст.412 цього Кодексу.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_11 про те, що суд не мав права обирати запобіжний захід ОСОБА_23 до того, як дійде висновку про можливість призначення обвинувального акта до судового розгляду, то колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати заходи забезпечення кримінального провадження, при цьому призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не є обов`язковою передумовою для прийняття такого рішення.

При вирішенні цього питання слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.176, 177, 178, 183 і 194 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а саме наявності у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України, існування встановлених п.1, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а також недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, зазначених у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що і свідчить про недостатність застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання визначеним ризикам.

З аналогічних вище підстав колегія суддів вважає за необхідне згідно вимог ст.ст.331, 405 і 419 КПК України задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 строку тримання під вартою, оскільки строк тримання під вартою вказаних осіб закінчується: у ОСОБА_8 21.01.2014 р., у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 19.01.2014 р., а також вказані обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 і ч.3 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України, до цього часу існують зазначені у клопотанні прокурора і встановлені у ч.1 ст.177 КПК України ризики, які на даний момент не зменшилися, внаслідок чого застосування обвинуваченим більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недоцільним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, а також продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою в межах двох місяців.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_14 та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2014 року щодо повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 і ч.4 ст.190, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27 і ч.4 ст.190 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 строк тримання під вартою до 16 березня 2015 року включно кожному.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5