У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
17.03.2015р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю прокурора ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією старшого прокурора прокуратури Тячівського району на постанову Тячівського районного суду Закарпатської області від 22.12.2014 року.
Цією постановою кримінальна справа щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернута прокуророві на додаткове розслідування.
Постанова суду мотивована тим, що до цього часу місце проживання та перебування ОСОБА_5 не встановлено, а тому немає підстав для подальшого перебування справи в суді в очікуванні результатів його розшуку. В постанові зазначено, що тривале невиконання органами внутрішніх справ постанови суду про розшук підсудного не узгоджується із завданнями кримінального судочинства України, що суд використав усі передбачені законом заходи для всебічного та об`єктивного розгляду справи, але воно є неможливим із-за відсутності в справі достатніх даних про особу обвинуваченого.

В апеляції прокурор порушує питання про скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд. Вказує на те, що кримінальна справа може бути повернена на додаткове розслідування лише тоді, коли встановлена неправильність чи неповнота досудового слідства і ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, яка підтримала апеляцію, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування" повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України (в ред.1960 року) не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо).

Згідно з цією ж Постановою неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Судом першої інстанції таких порушень не встановлено, у постанові суду не наведено обставин, які б свідчили про неповноту чи неправильність досудового слідства. Посилання судді на те, що досудовим слідством не повно встановлені дані про особу обвинуваченого не відповідає обставинам справи. Як вбачається з матеріалів справи, старшим слідчим СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області 08.02.2008 року було винесено постанову про обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд щодо обвинуваченого, згідно якої ОСОБА_5 зобов`язувався до закінчення досудового слідства і суду не виїжджати з означеного місця проживання без дозволу слідчого і суду. На виклики слідчого ОСОБА_5 з`являвся. За наслідками попереднього судового засідання саме суд першої інстанції в особі судді ОСОБА_6 прийшов до переконання, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід - підписка про невиїзд забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Крім того, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що ОСОБА_5 з`являвся і у судові засідання (17.03.2008 р., 03.04.2008 р., 13.05.2008 р., 28.05.2015 р. 17.06.2008 р., 08.07.2008 р., 18.09.2008 р., 15.10.2008 р., 21.11.2008 р., 12.12.2008 р., 15.01.2009 р.). Отже, за встановленою досудовим слідством адресою підсудній проживав.

В постанові зазначено, що з часу оголошення судом розшуку підсудного місце його проживання та перебування не встановлено і розшук його триває. Відсутність даних про місце перебування особи під час судового розгляду не вважається неповнотою або неправильністю досудового слідства, а тому не може бути підставою для повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що підсудний ОСОБА_5 13 травня 2008 року звернувся до суду з письмовим клопотанням про повне фіксування процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу (т.1 а.с.-186), яке суд залишив нерозглянутим. Відсутні у матеріалах справи і протоколи судових засідань від: 03.04.2008 р., 13.05.2008 р., 28.05.2015 р. 17.06.2008 р., 08.07.2008 р., 18.09.2008 р., 15.10.2008 р., 21.11.2008 р., 12.12.2008 р., 15.01.2009 р., 27.01.2009 р., 30.01.2009р.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

апеляцію старшого прокурора прокуратури Тячівського району задовольнити.

Постанову Тячівського районного суду від 22.12.2014 року про направлення кримінальної справи щодо ОСОБА_5 на додаткове розслідування скасувати, а кримінальну справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Судді: