В И Р О К справа № 1-172

І М Е Н Е М У К Р А
Ї Н И

14
серпня 2008 року м.
Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
в складі;

головуючого судді Шипова І.М.,

при секретарі Крохмальна Л.В.,

з участю прокурора Домашенко С.М., адвоката
ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1р.народження, уродженця м. Чернігів, українця, гр-на України, не
працюючого, не одруженого, освіта середня, судимого 01.08.2006р. Жмеринським
міськрайонним судом Вінницької області за ст.286 ч.1 КК України до 2р.
виправних робіт з відрахуванням 20% заробітку в доход держави, проживаючого в
АДРЕСА_1 - за ст.389 ч.2 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_1 був засудженим 01.08.2006р.
Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст.286 ч.1 КК України до
2-х років виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку 20 % в доход
держави, 04.10.2006р. ознайомившись з порядком та умовами відбування покарання,
розпочав його відбування у вигляді виправних робіт у СПД „ОСОБА_3”, однак, з
метою ухилитися від відбування покарання став порушувати трудову дисципліну, з
лютого 2007р. перестав сплачувати 20% від суми заробітку, розірвав в
односторонньому порядку трудовий договір з СПД „ОСОБА_3”, після чого на іншу
роботу не влаштувався, на облік до центру зайнятості не став, з серпня 2007р.
перестав з'являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції м.
Чернігова, в зв'язку з чим 04.01.2008р. був оголошений в розшук.

Допитаний в суді, в якості підсудного
ОСОБА_1 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав повністю, та по пред'явленому
обвинуваченні показав, що дійсно він після засудження влаштувався на роботу до
СПД „ОСОБА_3”, однак через деякий час на підприємстві йому стали майже не
виплачувати заробітну плату, і у нього з керівником виникла неприязнь, а тому
він сам звільнився з роботи та не зміг ніде влаштуватись. Також показав, що не
з'являвся на відмітки до КВІ по причині, що хотів влаштуватись на роботу та
постійно шукав її. Повністю визнає себе винним, просить суворо його не карати,
оскільки у нього поганий стан здоров'я, обіцяє влаштуватись на постійну роботу
та не пропускати відмітки в КВІ.

Свідок ОСОБА_4 показав, що у нього на
виконанні знаходився вирок суду, відповідно до якого ОСОБА_1 був засуджений до
виправних робіт з відрахуванням із заробітку 20% в доход держави. Він
неодноразово попереджав ОСОБА_1 про необхідність виконання вироку суду та
здійснення відміток в КВІ. ОСОБА_1 деякий час був працевлаштований та приходив
на відмітки до КВІ, але потім в односторонньому порядку звільнився з роботи та перестав приходити на відмітки до
КВІ. Він неодноразово приходив по місцю мешкання ОСОБА_1, але дома його не було.
Також він попереджав особисто ОСОБА_1 про наслідки допущення порушень
відбування покарання.

Свідок ОСОБА_5 показала, що її син ОСОБА_1
був засуджений до виправних робіт. Він працевлаштувався та відбував покарання.
Потім вона знає, що її син звільнився з роботи, оскільки там йому майже не
платили заробітну плату. Після цього він не міг працевлаштуватись та деякий час
хворів. Також він повідомляв їй, що ходить до КВІ на відмітки. Просить його
суворо не карати, оскільки в них тяжке матеріальне становище. Обіцяє, що буде
впливати на сина та слідкуватиме за ним з ціллю добросовісного відбування ним
покарання.

Крім показів свідків вина підсудного
повністю доведена;

- протоколами очних ставок між ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 і ОСОБА_3, в яких останні вказали про здійснення неодноразових
попереджень про недопустимість протиправних дій по не відбуттю покарання
(а.с.146-147),

- згідно підписки про ознайомлення з
порядком відбування покарання у вигляді виправних робіт ОСОБА_1 ознайомлений з
правилами та умовами відбування покарання під розпис (а.с.14),

- згідно постанови про встановлення днів
явки на реєстрацію до КВІ, ОСОБА_1 ознайомлений з постановою під розпис
(а.с.15),

- згідно листка реєстрації ОСОБА_1 в КВІ,
він в останнє з'являвся на реєстрацію до КВІ 09.07.2007р. (а.с.18),

- згідно патенту ДПА України серії НОМЕР_1
ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з СПД ОСОБА_3 (а.с.29),

- згідно попередження ОСОБА_1 попереджений
про наслідки порушення порядку та умов відбування покарання (а.с.52),

- згідно довідки Чернігівського міського
центру зайнятості ОСОБА_1 на обліку не перебуває та до центру не звертався
(а.с.59, 81),

- відповідно до облікової картки
засудженого останнє перерахування із заробітної плати проводилось 21.02.2007р.
(а.с.70),

- відповідно до постанови про розшук,
оголошено розшук ОСОБА_1 від 04.01.2008р. (а.с.80),

- відповідно до довідки ТОВ „Дарна” ОСОБА_1
був прийнятий на роботу з іспитовим строком, однак він з 16.02.2008р. до роботи
не приступив, в зв'язку з чим не був прийнятий на роботу (а.с.86, 108),

- відповідно до висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 в період з лютого 2007р. по лютий
2008р. мав місце органічний розлад особистості, в стані тимчасового
хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом
він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.161).

Аналізуючи викладені докази, суд приходить до
висновку, що дії підсудного, які виразились в ухиленні від відбування покарання
у вигляді виправних робіт особою, засудженою до цього покарання, підлягають
кваліфікації за ст.389 ч.2 КК України.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність
підсудного, суд розцінює його поведінку на слідстві і в суді, яка сприяла
розкриттю злочину та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують його
відповідальність, судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд
враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставину, що пом'якшує
відповідальність, враховується особа підсудного, відношення до скоєного, його
характеристика яка є позитивною, те що він за час відбування покарання до
адміністративної відповідальності не притягувався, стан його здоров'я, який
погіршився після ДТП, матеріальний та сімейний стан, враховуючи його молодий
вік і виходячи з зазначеного, суд приходить до висновку, що покарання за скоєне
підсудному може бути призначене без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_1 визнати винним по ст.389 ч.2 КК
України і призначити йому покарання у вигляді 1 року шести місяців обмеження
волі.

На підставі ст.71 КК України шляхом
часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком
Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2006р., та
остаточно призначити покарання у вигляді 1 року дев'яти місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування основного покарання, якщо він протягом іспитового строку
1 рік шість місяців не вчинить нового злочину та зразковою поведінкою доведе
своє виправлення.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1 періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід засудженому до вступу
вироку в законну силу залишити без змін - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом
15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М.Шипов