АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1623/14 Справа № 199/7618/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

05 листопада 2014 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Дніпропетровську кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001360 від щодо ОСОБА_6 , який народився у 1986 році у серпні 04 числа,

уродженця с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,

за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_7 на ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИЛ А:

На ухвалу суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу про повернення прокурору обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції? посилаючись на те, що твердження суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 ч. 2 КПК України у зв`язку з відсутністю вказівки відомостей про розмір матеріальної шкоди та не проведення в порушення вимог ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України експертизи не відповідають фактичним обставинам. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розмір майна, яким заволоділа винна особа в результаті вчинення відповідного злочину, визначається лише вартістю цього майна, яка виражається у грошовій одиниці. Вартість викраденого майна визначається за роздрібними (закупівельними) цінами, що існували на момент вчинення злочину, а розмір відшкодування завданих злочином збитків за відповідними цінами на час вирішення справи в суді. За відсутності зазначених цін на майно, його вартість може бути визначено шляхом проведення відповідної експертизи. У обвинувальному акті викладено фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та зазначено вартість викраденого майна, яке належить потерпілій ОСОБА_9 . Також зазначає, що в ході проведення досудового розслідування в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження долучені документи, які підтверджують наявність викраденого майна та чек щодо часткового розміру вартості викраденого майна. Крім того, звертає увагу на позицію потерпілої та обвинуваченого, які вважали, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України і просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_6 повернуто прокурору прокуратури Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська для усунення недоліків, які суд вбачає в тому, що всупереч ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить посилання на проведення експертизи, яка в даному випадку є обов`язковою, а її не призначення та не проведення під час досудового розслідування є порушенням вимог ст. 91, 92 та 242 КПК України, що свідчить про суттєву неповноту викладу фактичних обставин кримінального правопорушення при складанні обвинувального акту та визначенні розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що також є порушенням ст. 291 ч. 2 п. 7 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та в дебатах просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції, думку потерпілої ОСОБА_9 , яка вважала обґрунтованою апеляційну скаргу прокурора про скасування ухвали суду щодо ОСОБА_6 , вивчивши надані апеляційному суду матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

По даному кримінальному провадженню суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 для усунення виявлених недоліків.

Повертаючи обвинувачений акт прокурору, суд першої інстанції обґрунтовано послався на те, що з реєстру матеріалів досудового розслідування не вбачається, що по кримінальному провадженні проводилась експертиза для визначення розміру матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушенням, проведення якої відповідно до ст. 242 ч. 2 п. 6 КПК України є обов`язковим, оскільки ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 185 ч. 2 КК України.

На знайшли свого підтвердження і доводи прокурора про те, що в ході проведення досудового розслідування в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження долучені документи, які підтверджують наявність викраденого майна та чек щодо часткового розміру вартості викраденого майна. В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні відомості про залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Безпідставні і посилання прокурора на те, що суд необґрунтовано не взяв до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 , які вважали обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК та просили призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки статтею 242 ч. 2 п. 6 КПК України передбачено обов`язок слідчого чи прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи для визначення розмірів матеріальних збитків, заподіяних кримінальним правопорушення.

Крім зазначеного, є необґрунтованим і посилання прокурора на постанову Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», оскільки постанови пленуму не є законодавчим актом та не підлягає застосуванню відповідно до статті 1 КПК України згідно з якою кримінально процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього кодексу та інших законів України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 для усунення виявлених недоліків є законною та обґрунтованою, тому підстав для скасування зазначеної ухвали суду та для задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 не вбачається.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 404 ч.1, 405, 407 ч. 1 п. 1, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Амур - Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2014 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: