Справа № 149/2010/13-к
Провадження №1-кп/149/7/14
Номер рядка звіту 37
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

20.03.2013 Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області в складі:

головуючого судді Войнаревич М. Г. ,

при секретарі Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальні провадження
№0000300, № 0000414 про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_2, освіта середня, не
одруженого, на утриманні 2 малолітніх
дітей, не працюючого, українця,
громадянина України, раніше судимого:

- 30 травня 2002 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 2, до
1року позбавлення волі умовно;

- 16 лютого 2004 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 289 ч.
2, 70 КК України до п'яти років
позбавлення волі;

- 22 липня 2004 року Хмільницьким
міськрайонним судом до шести років
позбавлення волі;

- 11 грудня 2009 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК
України до трьох років позбавлення
волі, 25.01.2013 року звільнений по
закінченню строку відбуття покарання,
судимість не знята і не погашена,

- 07 листопада 2013 року Фрунзівським
районним судом Одеської
області за ст. 185 ч. 2 КК України до
чотирьох років позбавлення волі,
відбуває покарання з часу
затримання - 03.07.2013 р.,
у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ст.ст. 296 ч.
2, 395 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м.
Вінниця, жителя АДРЕСА_1, освіта
середня, не одруженого, не працюючого,
українця, громадянина України, раніше
судимого:

- 16 лютого 2004 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК
України до чотирьох років позбавлення
волі з іспитовим строком на два роки;

- 22 липня 2007 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 289 ч.
2, 75 КК України до п'яти років
позбавлення волі з іспитовим строком
на два роки;

- 8 квітня 2009 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК
України до стягненню штрафу в сумі 1000
гривень;

- 11 грудня 2009 року Хмільницьким
міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК
України до трьох років позбавлення
волі;

- 11 жовтня 2012 року за ст. 395 KK України до
одного місяця і 15 днів арешту,
звільненого 27 грудня 2012 року,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2
КК України,

Сторони кримінального провадження:

сторона обвинувачення - прокурор
Хмільницької міжрайпрокуратури
Новаківський О.Г.;

сторона захисту - обвинувачений ОСОБА_1,
обвинувачений ОСОБА_2;

потерпілий - ОСОБА_4, законний
представник ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2011 року біля 00.30 годин с.
Великий Остріжок Хмільницького району
Вінницької області, по вулиці
Жовтневій, неподалік ставу, що в центрі
села, не території березового гаю,
ОСОБА_1 в групі з ОСОБА_2, грубо
порушуючи громадський порядок,
безпричинно, з хуліганських спонукань,
з особливою зухвалістю, наносячи удари
руками по різним частинам тіла ОСОБА_4,
умисно заподіяли останньому
відповідно до висновку експерта №149
від 12 червня 2013 року, закриту
черепно-мозкову травму у вигляді
струсу головного мозку, параорбітальні
гематому справа, які належать до легких
тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

11 січня 2013 року постановою Вінницького
районного суду Вінницької області
відносно ОСОБА_1 встановлено
адміністративний нагляд за місцем
проживав строком на 1 рік і 8 місяців
починаючи з 11.01.2013 року з наступними
обмеженнями: заборона залишати місце
свого проживання з 22:00 год. до 06:00 год.
наступного дня; заборона перебування в
місцях масового відпочинку людей та в
місцях продажу алкогольних напоїв на
розлив (кафе, ресторани, бари, ін.);
заборона виїзду в особистих справах за
межі Хмільницького району, Вінницької
області; зобов'язано з'являтись
реєстрації у Хмільницький MB УМВС
України у Вінницькій області чотири
рази на місяць. ОСОБА_1, з метою ухилення
від адміністративного нагляду, та
самовільно залишив місце свого
проживання, виїхавши 28.06.2013 року за межі
Хмільницького району Вінницької
області до одного з населених пунктів
Одеської області.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою вину визнав
повністю та суду показав, що в травні 2013
року він вирішив відпочити зі своїми
товаришами на природі в с. Великий
Остріжок Хмільницького району. Там
було багато молоді, серед яких були
ОСОБА_2, ОСОБА_4. Він запитав ОСОБА_4, чому
він конфліктував у школі з його
племінником, на шо останній почав
кричати. Тоді вони відійшли в сторону і
він наніс ОСОБА_4 декілька ударів
руками по обличчю та інших частинах
тіла. В цей час до них підійшов ОСОБА_2,
який намагався відвести ОСОБА_4 в
сторону. Чибула між ними бійка він не
бачив. Коли знову до нього підійшов
ОСОБА_4, він його ударив рукою в обличчя,
від чого той впав на землю та втратив
свідомість.

Крім того, знаючи, що відносно нього
встановлено адміністративний нагляд,
він самовільно залишив місце свого
проживання, виїхавши 28.06.2013 року за межі
Хмільницького району Вінницької
області до одного з населених пунктів
Одеської області, де 01 липня 2013 року
скоїв кримінальне правопорушення
передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

Визнає, що порушив правила
адміністративного нагляду. Покази, які
давав на досудовому слідстві
підтримує. Розкаюється в скоєному.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 свою вину визнав
повністю та суду показав, що ввечері 05
травня 2014 року відпочивав зі своїми
друзями в березовому гаю по вул.
Жовтневій, що в с. Великий Остріжок
Хмільницького району. До них підійшов
ОСОБА_1, який почав конфліктувати з
ОСОБА_4. Вони обоє відійшли в сторону і
ОСОБА_1 почав наносити ОСОБА_4 ударів
руками по обличчю та інших частинах
тіла. Він підійшов до них і також
ударив ногою ОСОБА_4 в область тулуба.
Жалкує з приводу того, що так трапилось,
просить вибачення у потерпілого.
Просить суд не позбавляти його волі,
оскільки 19 грудня 2013 року померла його
мати і він залишився круглим сиротою.
Будинок в якому він проживає, потребує
ремонту, а проживання поза межами свого
господарства приведе до руйнування
його житла і він надалі не матиме
можливості проживати в ньому.

Потерпілий ОСОБА_4 претензій до
обвинувачених не має. Щодо призначення
міри покарання відносно ОСОБА_1,
покладається на думку суду, ОСОБА_2
просить суворо не карати. Законний
представник потерпілого ОСОБА_5
підтримує думку свого сина.

Крім повного визнання вини
обвинуваченими під час досудового
слідства та судового розгляду, їх вина
у вчиненні злочинів доведена доказами,
добутими в установленому законом
порядку в ході досудового слідства, які
за заявою обвинувачених, крім показів
самих обвинувачених, матеріалів
кримінального провадження, що
характеризують особу обвинувачених в
судовому засіданні не досліджувались,
оскільки фактичні обставини справи
ніким не оспорюються.

Суд з'ясувавши, чи правильно розуміють
обвинувачені та інші учасники судового
розгляду зміст цих обставин, роз'яснює
положення Закону про те, що у випадку
розгляду справи у відповідності до ч. 3
ст. 349 КПК України вони будуть
позбавлені права оспорювати ці
фактичні обставини справи в
апеляційному порядку. Враховуючи заяви
обвинувачених думку прокурора,
потерпілого та законного представника
потерпілого, суд визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються.

Згідно ст. 337 КПК України судовий
розгляд проводиться лише стосовно
особи, якій висунуте обвинувачення і
лише в межах висунутого обвинувачення
відповідно до обвинувального акта.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані:

- за ч. 2 ст. 296 КК України, хуліганство,
грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжується особливою
зухвалістю, кваліфікуючою ознакою
якого є вчинення злочину групою осіб;

- за ст. 395 КК України, тобто порушення
правил адміністративного нагляду, а
саме самовільне залишення особою місця
проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2
ст. 296 КК України, тобто хуліганство,
грубе порушення громадського порядку з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжується особливою
зухвалістю, кваліфікуючою ознакою
якого є вчинення злочину групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу
обвинуваченого, його відношення до
подій, що відбулися та їх наслідків,
його вік, сімейні обставини,
матеріальне становище, його посередню
характеристику за місцем проживання,
те, що він раніше судимий за вчинення
корисливих злочинів та на шлях
виправлення не став, що потерпілий
відносно призначення міри покарання
покладається на розсуд суду.
Обставиною, що пом'якшує покарання суд
визнає щире каяття. Обставин, що
обтяжують покарання судом не
встановлено.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає, що виправлення підсудного
можливе з призначенням йому покарання
у виді позбавлення волі в межах санкції
ст. 296 ч. 2, та у виді арешту в межах
санкції ст. 395 КК України, перевівши,
призначене покарання у виді арешту на
покарання у виді позбавлення волі, де
відповідно до ч.1 п.1а ст. 72 КК України
одному дню позбавлення волі відповідає
один день арешту, із застосуванням ч.1
ст. 70 КК України, остаточно визначивши
покарання за сукупністю злочинів
шляхом повного складання призначених
покарань у виді позбавлення волі,
оскільки його виправлення та
перевиховання можливе в умовах
ізоляції від суспільства, при цьому
саме таке покарання є необхідним та
достатнім для виправлення та
перевиховання обвинуваченого.

Суд враховує, що кримінальні
правопорушення обвинувачений вчинив 6
травня 2013 року та 28 червня 2013 року,
тобто до постановлення вироку
Фрунзівським районним судом Одеської
області від 07 листопада 2013 року, яким
ОСОБА_1 засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України
до чотирьох років позбавлення волі. За
вказаних обставин остаточне покарання
слід призначити за правилами ст. 70 ч. 4
КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу
обвинуваченого, його відношення до
подій, що відбулися та їх наслідків,
його вік, сімейні обставини, те що він
залишився круглим сиротою, важке
матеріальне становище, його посередню
характеристику за місцем проживання,
те, що він раніше судимий за вчинення
корисливих злочинів, що потерпілий не
наполягає на суворій мірі покарання,
просить призначити м»яку міру
покарання не пов»язану з реальним
позбавленням волі. Обставиною, що
пом'якшує покарання суд визнає щире
каяття. Обставиною, що обтяжує
покарання є вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи обставини справи, суд
вважає, що виправлення обвинуваченого
можливе з призначенням йому покарання
у виді позбавлення волі в межах санкції
ст.296 ч. 2 КК України, звільнивши від
відбування покарання із застосуванням
положень ст.ст.75,76 КК України, при цьому
саме таке покарання є необхідним та
достатнім для виправлення та
перевиховання обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
369, 370, 373, 374-376, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у пред'явленому
обвинуваченні:

- за ст. 296 ч. 2 КК України і призначити
йому покарання у виді позбавлення волі
на строк 3 роки;

- за ст. 395 КК України і призначити йому
покарання у виді арешту на строк 4
місяці.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, з
урахуванням положень ст. 72 КК України
за сукупністю вчинених кримінальних
правопорушень шляхом повного
складання призначених покарань ОСОБА_1
призначити покарання у виді
позбавлення волі на строк 3 роки чотири
місяці.

На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом
часткового складання призначених
покарань за даним вироком і вироком
Фрунзівського районного суду Одеської
області від 07 листопада 2013 року
остаточно до відбуття ОСОБА_1
призначити покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки
шість місяців, зарахувавши частково
відбуте покарання за попереднім
вироком, в період з 3 липня 2013 року по 20
березня 2014 року, що становить 8 місяців
і 15 днів.

Міру запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - тримання під
вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1
рахувати з дня ухвалення вироку.

ОСОБА_2 визнати винним у пред'явленому
обвинуваченні за ст. 296 ч. 2 КК України і
призначити йому покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 роки.

В силу ст.75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_2 від відбування
призначеного покарання, якщо він
протягом вказаного судом іспитового
строку, терміном 1 рік шість місяців, не
вчинить нового злочину та в силу ст.76 КК
України виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої
інспекції та повідомляти ці органи про
зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не
обраний.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення, з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення, з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його
проголошення вручається учасникам
процесу.

Суддя
Войнаревич М. Г.