Справа№751/6328/13-к
Провадження №1-кп/751/169/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року
м. Чернігів

Новозаводський
районний суд міста Чернігова

в складі

головуючого судді: Ченцової С. М.

з участю:

прокурорів - Домашенка О.В.,
Подоприхіна М.Г.

потерпілої - ОСОБА_1,

представника потерпілої та цивільного
позивача - ОСОБА_2

представника цивільного відповідача
ДП « Пассервіс» - Руденка В.М.,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

при секретарі судового засідання -
Данілевській Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні № 0002789 по
обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився в с. Красносільське,
Борзнянського району Чернігівської
області , проживає та зареєстрований за
адресою : АДРЕСА_1., Громадянина України,
освіта професійно-технічна ,
розлучений , має на утриманні
неповнолітнього сина , ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_4 , не судимого , у вчиненні
кримінального правопорушення ,
передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,

в с т а
н о в и в :

ОСОБА_4 13.05.2011 року о 11 годині 05 хвилин ,
рухаючись в м. Чернігові по вул. Щорса
зі сторони вул. Толстого , в напрямку
вул. Ушинського в місті Чернігові на
автобусі марки « БАЗ 22154» ,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
проявивши необережність у формі
злочинної недбалості , в порушення
вимог п.п.2.3 (б) 13.1 Правил дорожнього
руху України, проявив неувагу, не
стежив за дорожньою обстановкою та
відповідно не реагував на її зміну та
не дотримався безпечного інтервалу ,
в результаті чого скоїв наїзд на
велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався
попереду в попутному напрямку.

В результаті ДТП , потерпілий ОСОБА_7
отримав тілесні ушкодження у вигляді
закритої травми грудної клітки,
переломи ребер справа по лопатковій
лінії 3, 4, 5, 6, правобічний гематоракс,
крововилив в праву легеню, переломи 11-12
грудних хребців, садна обличчя, тулуба,
які відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, за ознакою
небезпеки для життя та від яких
потерпілий помер.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів
п.п.2.3 (б) 13.1 Правил дорожнього руху
знаходиться в прямому причинно-
наслідковому зв"язку з скоєною
дорожньо- транспортною пригодою та її
наслідками.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у
вчиненні кримінального правопорушення
, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України не
визнав, цивільний позов потерпілої та
цивільного позивача не визнав.
Показав, що 13.05.2011 року , перебуваючи в
трудових відносинах із ДП « Пассервіс»
, виконуючи свої обов»язки водія на
маршруті НОМЕР_2 в м. Чернігові , на
автобусі , який належить ОСОБА_8 рухався
в м. Чернігові по вул. Щорса зі сторони
вул. Толстого , в напрямку вул.
Ушинського. У зустрічному напряму
рухався потік машин. Потерпілий
рухався в попутному напрямку , зліва ,
по центру дороги. Коли він почав
опереджати велосипедиста, останній
різко перед ним повернув вправо. Наїзд
на велосипедиста відбувся лівою
частиною автобуса.

Зі слів ОСОБА_4 , в даній обстановці
він виконав всі вимоги правил
дорожнього руху, але уникнути
зіткнення не було можливості , так як
велосипедист несподівано повернув
праворуч.

І хоча обвинувачений ОСОБА_4 стверджує,
що його вини в скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди немає,
згоден при винесенні судом
обвинувального вироку на застосування
до нього Закону України « Про амністію»
від 08 липня 2011 року .

Незважаючи на покази обвинуваченого ,
його вина у вчиненні злочину
доведена показами потерпілої , свідків
, документами та висновками
експертів, дослідженими в судовому
засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_1 показала, що її
чоловік ОСОБА_7 з юнацьких років
займався велоспортом, кандидат в
майстри спорту , з 1977 року керував
автомобілем. По маршруту , яким на
спортивному велосипеді їхав 13.05.2011
року , він їздить на дачу , для цього
йому потрібно повертати з дороги
наліво, тому він не міг повертати
направо. Він досконало знав правила
дорожнього руху , і ніколи їх не
порушував. В той день , на велосипеді ,
на передньому багажнику віз сумку з
пляшками з березовим соком. В день ДТП
він повинен був зустрітись із
товаришем ОСОБА_9 , щоб разом поїхати на
дачу.

Пояснила , що водій автомобіля , ОСОБА_4
в день ДТП дзвонив , просив зустрітись ,
але вона йому відмовила. На слідуючий
день ОСОБА_4 прийшов із дружиною , та
повідомив родичам , що він у ДТП не
винен. Завдану сім»ї шкоду , ні
обвинувачений , ні інші особи не
відшкодували, тому був заявлений
цивільний позов. Щодо міри покарання ,
вважає що обвинувачений заслуговує на
покаранні , визначеному в законі.

Представник ДП « Пассервіс» в судовому
засіданні цивільний позов потерпілої
ОСОБА_7 не визнав, пояснивши що хоча
обвинувачений ОСОБА_4 13.05.2013 року
перебував у трудових відносинах із ДП «
Пассервіс» , однак в той день не
виконував роботи на посаді водія
підприємства та не отримував
заробітну плату . Згідно наказу про
прийняття на роботу за водієм ОСОБА_4
був закріплений автобус марки Еталон ,
на якому він виконував перевезення ,
перебуваючи на роботі в ДП «
Пассервіс». 13.05.2011 року водій ОСОБА_4
згідно дорожнього листа виконував
вказівки перевізника ОСОБА_8 , якому
належить автобус марки « БАЗ 22154» ,
реєстраційний номер НОМЕР_1., який на
час ДТП не перебував у користуванні
чи володінні ДП « Пассервіс». Крім того
, відповідальність за матеріальну
шкоду заподіяну потерпілій стороні
несе страхова компанія.

Допитаний по справі в якості свідка
ОСОБА_10 пояснив , що він працює старшим
слідчим із розслідування ДТП . В травні
2011 року , отримавши від чергового
інформацію про ДТП під»їхав на місце
події, де уже перебував наряд ГАЇ та
проводив огляд місця ДТП. Водій
автобуса пояснював , що велосипедист
різко змінив рух. На час
розслідування, з матеріалів справи
вбачалось , що ДТП сталась у зв»язку з
невідповідністю дій велосипедиста.
Свідком ДТП була одна жінка , яка
перебувала в автобусі із дитиною, яка
давала показання та брала участь у
відтворенні. Інші пасажири, до приїзду
працівників ДАІ пересіли на інші
транспортні засоби , виявити очевидців
не вдалось .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні
пояснив , що 13.05.2011 року , хвилин 5 після
ДТП він із ОСОБА_12 були на місці ДТП ,
яка сталась біля перехрестя з вул.
Ушинського , так як їхали з вул.. Щорса
в сторону вул. Толстого . Під»їхавши ,
побачили ближче до середини дороги
велосипедиста, який ще був живий,
визвали швидку. На узбіччі, з правого
краю лежав велосипед . Пошкодження на
велосипеді не пам»ятає , в автобусі
була пошкоджена ліва передня частина.
До місця ДТП під»їхав велосипедист ,
сказав що знає потерпілого та
повідомив його дані.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні
підтвердив , що 13.05.2011 року,
перебуваючи на службі із ОСОБА_11,
побачили ДТП . Автобус був на
проїжджій частині , ближче до правого
краю. Потім лежав велосипед , дальше
потерпілий, головою по ходу руху , в
районі осі , на своїй проїжджій
частині. Свідком події була жінка із
дитиною , яка підійшла та дала свої
дані.

Свідок ОСОБА_9 пояснив , що він
товаришував із потерпілим давно ,
ОСОБА_7 досвідчений спортсмен,
велосипедист зі стажем 40 років , ніколи
з ним не розставався, проїхав всі
дороги , і не міг порушувати ПДР. На
дачу він їздив однією наїждженою
дорогою, їздив по осьовій , показував
рукою та повертав наліво. 13.05.2011 року
він мав зустрітись із ОСОБА_7 , поїхати
попрацювати на дачі останнього. По
дорозі він помітив ДТП з участю
автобуса та велосипеда . Під»їхав до
місця ДТП та побачив ОСОБА_7 , повідомив
працівникам ДАІ дані потерпілого. На
його думку, удар був сильним , від якого
велосипед пішов вперед.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
пояснив, що виходячи із висновку
транспортно-трасологічної експертизи ,
велосипедист та автобус рухались
майже паралельно. При розслідуванні
свідчення водія ОСОБА_4 не відповідали
дійсності , зокрема щодо траєкторії
руху , тому брались до уваги висновки
експертиз і покази свідків, зокрема
свідка ОСОБА_14, яка перебувала в
автобусі та спостерігала якійсь
моменти .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні
показала , що 13.05.2011 року , коли сталася
ДТП вона сиділа в автобусі , за водієм
на другому місці , біля вікна. Вона
бачила велосипедиста , який рухався в
попутному напрямку , посередині дороги
, паралельно автобусу . Ширина між ними
була приблизно метр. Коли почули удар ,
всі вийшли з автобуса , вона побачила на
дорозі велосипедиста та велосипед.
Велосипед був ближче до автобуса,
велосипедист дальше.

Крім показів свідків , вина
обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні
кримінального правопорушення
підтверджується документами та
висновками експертиз , дослідженими в
судовому засіданні:

Згідно протоколу огляду місця
дорожньо-транспортної події від 13.05.2011
року та схеми до нього , ДТП сталась на
перехресті вул. Щорса та вул.
Ушинського в м. Чернігові . (т. 1, а.с.10-16).

Згідно протоколу огляду та перевірки
технічного стану автобуса від 13.05.2013
року, у зв»язку з ДТП у автобуса наявні
зовнішні пошкодження: розбито ліва
передня блок фара; деформація лівої
частини капота, лівого переднього
крила; пошкодження лакофарби покриття
по всій площині транспортного засобу
(т. 1, а.с.17-19);

Згідно протоколу огляду та перевірки
технічного стану велосипеда від 13.05.2013
року, у зв»язку з ДТП у велосипеда
наявні зовнішні пошкодження: розламане
сидіння, зігнута права задня стойка
багажника речового, права педаль
підігнута до рами (т. 1, а.с.19-20);

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 469 від 13.05.2011 року, при
експертизі трупу тіла ОСОБА_7 виявлені
тілесні ушкодження у вигляді закритої
травми грудної клітки, переломи ребер
справа по лопатковій лінії 3, 4, 5, 6,
правобічний гематоракс, крововилив в
праву легеню, переломи 11-12 грудних
хребців, садна обличчя, тулуба, які
могли утворитися 13.05.2011 року від дії
тупих предметів, в тому числі при ДТП,
за обставин, вказаних в описовій
частині постанови і відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень,
за ознакою небезпеки для життя. В
момент первинного контакту потерпілий
був звернутий спиною до автомобілю.
Безпосередньою причиною смерті його
являються множинні переломи ребер,
грудних хребців, плевро-пульмональний
шок. (т. 1, а.с.29-33).

Висновком транспортно-трасологічної
експертизи № 149 від 25.05.2011 року (т. 1,
а.с.48-53), згідно якого приймаючи до уваги
пошкодження, які утворились внаслідок
ДТП, кут первинного контакту між
повздовжніми осями велосипеда та
автомобіля в момент первинного
контакту можливо визначити близько 350
±10? у напрямку векторів швидкостей руху
транспортних засобів. Автомобіль
«БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 контактував
лівою передньою боковою частиною
переднього бампера, передньою торцевою
частиною лівого переднього крила,
передньою лівою блок-фарою і переднім
лівим кутом капота із задньою частиною
правої задньої стійки речового
багажника та задньою частиною сидіння
велосипеда «Турист» Зіткнення між
автомобілем БАЗ-22154», д.н.з. НОМЕР_1 та
велосипедом під керуванням ОСОБА_7
відбулось на деякій невеликій відстані
перед початком утворення подряпини на
асфальті позначка у схемі «4», та сліду
тертя шини колеса велосипедиста
позначка у схемі «5», а саме: на
відстані не менше ніж 5 метрів від
правого краю проїжджої частини
відповідно в напрямку до вул.
Ціолковського, за умови якщо вони були
залишені частинами вказаного
велосипеда «Турист» під час падіння на
опорну поверхню.

Висновком комплексної
медико-автотехнічної експертизи № 215
від 26.05.2011 року (т.1 а.с.55-62), згідно якого
враховуючи характер та локалізацію
виявлених тілесних ушкоджень у
потерпілого, характер та локалізацію
виявлених механічних пошкоджень
автомобіля, дані огляду велосипеда, в
момент первинного контакту потерпілий
ймовірніше за все знаходився на
велосипеді і первинний контакт
відбувся лівою передньою частиною
автомобіля з правою задньою поверхнею
тіла потерпілого з наступним його
падінням на дорожнє покриття , при чому
і утворились зазначені вище тілесні
ушкодження та механічні пошкодження
автомобіля.

Протоколом відтворення обстановки та
обставин дорожньо- транспортної події
з участю ОСОБА_4 від 15.07.2011 року (т. 1,
а.с. 87- 94)

Протоколом відтворення обстановки і
обставин події з участю свідка ОСОБА_14
від 25.10.2011 року (т. 1, а.с.117-120).

Протоколами слідчих експериментів з
участю свідка ОСОБА_14 від 28.05.2013 року
(а.с.227-231) та від 07.06.2013 року (т. 1, а.с.249-252).

Висновком судової комплексної
транспортно-трасолого-автотехнічної
експертизи № 562-563/12-24 від 07.06.2012 року (т.
1, а.с.167-175), згідно якої сліди,
зафіксовані на схемі-додатку та
фототаблиці до протоколу огляду місця
пригоди від 13.05.2011 року, утворились на
кінцевій стадії механізму даної
дорожньо-транспортної події при
роздільному переміщенні транспортних
засобів та тіла велосипедиста ОСОБА_7
після взаємного контакту. В дорожній
обстановці даної події з метою
забезпечення безпеки водій ОСОБА_4
повинен був діяти у відповідності до
вимог п. 12.3 ПДР (не пізніше моменту
початку зміни напрямку руху
велосипедиста праворуч застосувати
екстрене гальмування), оскільки ПДР не
передбачають використання маневру як
засобу уникнення зіткнення
транспортних засобів в даному випадку;

Згідно висновку судової
автотехнічної експертизи № 220 від
26.07.2011 року , з технічної точки зору ,
вбачається наявність причинного
зв»язку між діями водія велосипеду
ОСОБА_7 , в яких вбачається
невідповідність вимогам п. 10.1, п.10.3 ( з
урахуванням терміну- « дати дорогу»
п.1.10 ) ПДР та подією виникнення даної
дорожньо-транспротної події ( т.1 а.с.
99-102).

Згідно висновку судової автотехнічної
експертизи від 25.06.2013 року № 1590/13
(а.с.258-263), згідної якого вказаний
свідком ОСОБА_14 при проведенні слідчої
дії 15.07.2011 року, боковий інтервал між
мікроавтобусом БАЗ та велосипедистом
ОСОБА_7 0,7 м. з технічної точки зору не
був безпечним. За умови наближення
мікроавтобуса БАЗ та велосипедиста
ОСОБА_7 до перехрестя вул. Щорса -
Ушинського без зміни транспортними
засобами напрямку свого руху (без
маневрування) у водія ОСОБА_4 була
технічна можливість уникнути наїзду на
велосипедиста ОСОБА_7 шляхом виконання
вимог п. 13.1 ПДР, для чого у нього не було
перешкод технічного характеру. В
дорожній обстановці, що склалася (за
умови мікроавтобуса БАЗ та
велосипедиста ОСОБА_7 до перехрестя
вул. Щорса - Ушинського без зміни
транспортними засобами напрямку свого
руху (без маневрування) водій
мікроавтобуса БАЗ ОСОБА_4 повинен був
діяти у відповідності до вимог п. 13.1 ПДР
України. Для забезпеченн власної
безпеки велосипедист ОСОБА_7, в
дорожній обстановці, що склалася
повинен був діяти у відповідності до
вимог п. 10.4 ПДР, а перед виконанням
маневру лівого повороту ще і
відповідно до вимог п. 10.1 ПДР.

Оцінюючи два висновки , суд в основу
рішення покладається на висновок
автотехнічної експертизи від 25.06.2013
року № 1590/13, у зв»язку з тим, що дана
експертиза проведена повно, з
урахуванням всіх даних , наявних в
матеріалах провадження; висновок
експерта № 220 від 26.07.2011 року ,
проведений виключно за результатами
відтворення обстановки та обставин
події за участю водія ОСОБА_4

Таким чином, вина обвинуваченого
ОСОБА_4 у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286
КК України доведена повністю.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у
судовому засіданні суд розцінює, як
такі, що дані ним з метою ухилитися від
відповідальності за вчинене
кримінальне правопорушення .

Аналіз досліджених в судовому
засіданні доказів в їх сукупності
дають суду підстави зробити висновок,
що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами
досудового слідства правильно
кваліфіковано ч.2 ст 286 КК України , як
порушення правил безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту
особою, яка керує транспортним засобом,
що заподіяли смерть потерпілому.

Вирішуючи питання про вид та міру
покарання обвинуваченому , суд
враховує ступінь суспільної небезпеки
вчиненого ним злочину, особу винного і
обставини , що пом"якшують та обтяжують
відповідальність.

Обставин, що пом"якшують та обтяжують
покарання судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру
покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд
враховує ступінь суспільної небезпеки
вчиненого ним кримінального
правопорушення, особу винного і
обставини, що пом"якшують та обтяжують
його відповідальність.

Вирішуючи питання про призначення
покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд
враховує, що він вчинив тяжкий злочин ,
на протязі року притягувався до
адміністративної відповідальності за
правопорушення правил на транспорті ,
за місцем проживання характеризується
позитивно, шкоду потерпілій не
відшкодував, обставин , відсутність
обставин , що пом»якшують та обтяжують
покарання, тому дійшов висновку про
призначення обвинуваченому ОСОБА_4
покарання, в межах санкції ч.2 ст. 286 КК
України у виді позбавлення волі , з
позбавленням права керувати
транспортними засобами .

Враховуючи, що злочин вчинено до
набрання чинності Закону України " Про
амністію" від 08 липня 2011 року ,
обвинувачений має неповнолітнього
сина , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що
підтверджується копією свідоцтва про
народження НОМЕР_3 , виданого
виконавчим комітетом Довжицької
сілької ради Чернігівського району ,
Чернігівської області від 01.08.1998 року;
подав до суду клопотання , згідно
якого просить застосувати відносно
нього Закон України " Про амністію" ,
тому згідно ст.1 п. в.) , ст. 7 Закону
України " Про амністію" від 08. 07.2011 р
необхідно звільнити обвинуваченого
ОСОБА_4 від основного покарання в
зв»язку з актом амністії.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
амністію» від 08 липня 2011 року особи, на
яких поширюється дія цього Закону,
звільненню від додаткових видів
покарань не підлягають.

Цивільний позов, заявлений потерпілою
ОСОБА_1 не може бути вирішений в
рамках кримінального провадження,
оскільки позовні вимоги щодо
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди не конкретизовані ,
заявлені тільки до страхової компанії,
яка є неналежним відповідачем , що
підтверджується витягом із ЄДР та
обвинуваченого, хоча відповідачами у
провадженні , крім вказаних, є ДП «
Пассервіс» та ОСОБА_8 Тому , суд вважає ,
що позовну заяву в рамках
кримінального провадження слід
залишити без розгляду, при цьому
роз'яснити потерпілій право звернення
з позовними вимогами у цивільному
судочинстві.

Речові докази у кримінальному
провадженні, які передані на
зберігання на штраф-майданчик ВДАІ м.
Чернігова: автобус марки «БАЗ-22154»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути
власнику , ОСОБА_8 ; велосипед марки
«Турист», - повернути потерпілій
ОСОБА_1

Речовий доказ у кримінальному
провадженні: CD диск з фотографіями з
місця пригоди та з штраф-майданчику
ВДАІ м. Чернігова - залишити в
матеріалах кримінального провадження.

Арешт на автобус марки «БАЗ-22154»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_8, накладений згідно
ухвали Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 03 грудня 2013 року -
скасувати .

Судові витрати у кримінальному
провадженні за проведення судових
експертиз в сумі 9649,72 грн. підлягають
стягненню з обвинуваченого на користь
держави.

На підставі викладеного , керуючись ст.
ст. 1 п. «в» ст. 7, 14 Закону України " Про
амністію " від 08 липня 2011 року , Законом
України « Про застосування амністії в
Україні» від 1 жовтня 1996 року , ст.ст. 2,
84, 100, 124, 128-129, 174, 368-371, 373-376, 395 КПК України
, суд

Засудив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у
вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.
286 КК України і призначити йому
покарання у виді 3 ( трьох) років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на 3 (три ) роки.

Згідно Закону України " Про амністію "
від 08 липня 2011 року звільнити ОСОБА_4
від основного покарання - позбавлення
волі.

Додаткове покарання - позбавлення
права керувати транспортними засобами
строком на три роки підлягає
реальному виконанню.

Заявлений цивільний позов потерпілою
та цивільним позивачем ОСОБА_1 -
залишити без розгляду.

Речові докази у кримінальному
провадженні, які передані на
зберігання на штраф-майданчик ВДАІ м.
Чернігова: автобус марки «БАЗ-22154»,
реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути
власнику , ОСОБА_8 ; велосипед марки
«Турист», - повернути потерпілій
ОСОБА_1

Речовий доказ у кримінальному
провадженні: CD диск з фотографіями з
місця пригоди та з штраф-майданчику
ВДАІ м. Чернігова - залишити в
матеріалах кримінального провадження.

Арешт на автобус марки «БАЗ-22154»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_8, накладений згідно
ухвали Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 03 грудня 2014 року -
скасувати .

Судові витрати у кримінальному
провадженні за проведення судових
експертиз в сумі 9649,72 грн. підлягають
стягненню з обвинуваченого на користь
держави.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Чернігівської
області , через Новозаводський
районний суд м. Чернігова, протягом
тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку .
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
С.М. Ченцова