АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/190/15 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.186 КК України
УХВАЛА
Іменем України
20 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, непрацюючий, має на утримані малолітню дитину, раніше не судимий, проживає: АДРЕСА_1 ,

засуджений: - за ч.1 ст.186 КК України до 2(двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 ріки і покладанням на нього ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цим же вироком вирішені питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у порядку передбаченому ст.ст.100, 124 КПК України.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , 22.08.2014р., о 15год., знаходячись на перехідній площадці зупинки «Хвилинка» Південної залізниці, яка розташована в Жовтневому районі м. Харкова, маючи злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та реалізуючи свій злочинний намір, ривком вирвав з рук потерпілої мобільний телефон марки «НТС» моделі «DESIRE HD» , по якому вона розмовляла, вартістю згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України на ПЗ №276 від 20.10.2014р. 1500грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену вище суму.

Захисник обвинуваченого просить вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Апелянт посилається на суттєві порушення вимог кримінально процесуального закону та пояснює, що його підзахисний оговорив себе та дав неправдиві свідчення щодо скоєння даного правопорушення. Крім того в своїй апеляційній скарзі захисник зазначає, що на досудовому слідстві було порушеного право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист оскільки слідчим були порушені вимоги ст.ст.48, 49 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційні вимоги, з`ясувавши позицію прокурора про необхідність залишення вироку суду без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, керуючись ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє дане рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляції.

Доводи захисника обвинуваченого про те, що її підзахисний оговорив себе та дав неправдиві свідчення стосовно вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, були предметом відповідного вивчення та перевірки апеляційною інстанцією, але свого підтвердження не знайшли.

Як вбачається з вироку, докази під час судового розгляду в суді першої інстанції були досліджені у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, що виключає можливість оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції, розглядаючи дане кримінальне провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.186 КК України з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

З матеріалів справи вбачається, що встановлені вищевказаним шляхом фактичні обставини справи відповідають наявним у матеріалах доказам (т.2 а.с.65, 68-70, 86-90, 98-101), які суд, враховуючи позицію учасників процесу (т.1 а.с.12, 19, 21), правомірно не досліджував, а скористався положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Будь-яких підстав, які б ставили під сумнів об`єктивність встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів не вбачає.

Спростовуються вищенаведені доводи апеляції і наявністю обставини, що ОСОБА_8 повністю визнав свою провину у скоєному, щиро покаявся, яка пом`якшує покарання обвинуваченого і врахована судом при призначенні покарання (т.1 а.с.23).

Крім того, ця ж обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого вказана і в обвинувальному акті (т.2 а.с.109).

Таким чином, колегія суддів встановила, що доводи апеляції про те, що ОСОБА_8 себе оговорив не знайшли свого підтвердження.

Вказівка захисника ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на те, що було порушено право обвинуваченого на захист є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_8 не відноситься до категорії осіб, участь захисника, по справам яких згідно ст.52 КПК України є обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, а саме з протоколу роз`яснення права на захист від 11.11.2014р., ОСОБА_8 на досудовому слідстві від послуг захисника відмовився (т.1 а.с. 97).

Крім того, сам ОСОБА_8 в апеляційному суді пояснив, що під час досудового слідства мав угоду з адвокатом ОСОБА_10 , але добровільно відмовився від його послуг.

Наявність такої угоди підтверджується долученим до матеріалів справи рішенням дисциплінарної палати КДКА Сумської області від 08.01.2015р.

Таким чином наведене спростовує доводи апелянта про допущені органами досудового слідства порушення вимог ст.ст.48, 49 КПК України, а тому вони визнаються колегією суддів необґрунтованими.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції правильно застосовано кримінальний закон, істотних порушень кримінально-процесуального закону не допущено, тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.12.2014р. стосовно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий

Судді