М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах
Верховного Суду України у складі :
суддів за
Кузьменко О.Т., Кривенди О.В., Вергізової Л.А.,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 1 березня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Херсонської області та
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на судові рішення щодо нього.
Вироком
Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 3 березня 2006
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого10 червня 2002 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1

ст. 296 КК України на три роки шість місяців

позбавлення волі, 26 січня 2004 року на підставі

акта
помилування звільненого від подальшого

відбування покарання з випробуванням з іспитовим

строком тривалістю один рік шість місяців,

засуджено:

- за ч. 1 ст. 187 КК України на п'ять років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України на два роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 289 КК України на десять років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК
України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, визначено ОСОБА_1 покарання - десять років позбавлення волі з
конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК
України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано
невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 10 червня 2002 року та
остаточно визначено ОСОБА_1 покарання - десять років два місяці позбавлення
волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

За вироком суду 6 липня 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за попередньою змовою між собою,
таємно викрали майно Великоолександрівського держлісгоспу вартістю 432 гривні.

Крім того, 20 серпня
2005 року ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння у будинку АДРЕСА_1, із застосуванням
насильства, яке є небезпечним для життя та здоров'я, напав на ОСОБА_3 з метою заволодіння його майном та
заволодів майном потерпілого на загальну суму 705 гривень та належним
потерпілому мотоциклом “ІЖ - Юпітер” вартістю 500 гривень.

. Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 16 травня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено, виключено з вироку
обвинувачення за ч. 3 ст. 289 КК України
та постановлено вважати його засудженим на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та
ч.1 ст. 187 КК України на п'ять років позбавлення волі, а на підставі
ст. 71 КК України - на п'ять років два
місяці позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено
ОСОБА_2, вирок щодо якого в касаційному порядку не оскаржений і касаційного
подання щодо нього не внесено.

У касаційному поданні
прокурор ставить питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1 з направленням справи на новий
судовий розгляд у зв'язку з істотним порушенням судом вимог кримінально -
процесуального закону, неправильним застосуванням кримінального закону та призначенням засудженому надмірно м'якого
покарання.

Зокрема, прокурор вважає, що
суд першої інстанції не сформулював у вироку визнане доведеним обвинувачення ОСОБА_1 за ч.3 ст. 289 КК України, а
апеляційний суд безпідставно виключив це обвинувачення з вироку та призначив
засудженому надмірно м'яке покарання.

У касаційній скарзі
засуджений ОСОБА_1 зазначає, що суд невірно кваліфікував його дії за ч. 2 ст.
185 КК України, оскільки неправильно встановив вартість викраденого майна.
Просить судові рішення у цій частині скасувати, а справу - закрити. Крім того,
вважає, що розбою відносно ОСОБА_3 він не вчиняв, та зазначає про допущені порушення кримінально-процесуального
закону під час розгляду справи апеляційним судом.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
міркування прокурора, який підтримав касаційне подання та заперечував проти
задоволення касаційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційного подання і касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вони
задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні розбою щодо ОСОБА_3 відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі
та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Цей висновок,
зокрема, ґрунтується на показаннях ОСОБА_1 про обставини вчинення цього
злочину, потерпілого ОСОБА_3, свідка ОСОБА_4 Ці показання також узгоджуються з
протоколами огляду місця події, очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_5, ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_3, якими було підтверджено обставини
заволодіння ОСОБА_1 майном потерпілого, висновком судово-медичної експертизи
щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3

Суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 у цій частині за ч.1 ст. 187 КК
України, а тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги
щодо необхідності перекваліфікації дій засудженого з ч.1 ст. 187 на ч.2 ст. 125
КК України.

Колегія суддів вважає також
необґрунтованими доводи касаційної скарги щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки, як видно з вироку, засуджений в
липні 2005 року, побачивши в лісі напиляні стовбури дерев, разом з ОСОБА_2
таємно викрав їх та продав ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_7 підтвердив, що в
липні 2005 року в Заградівському лісництві була викрадена технологічна
деревина.

Ці показання також
узгоджуються з даними протоколів огляду місця
події, довідкою про
вартість викраденого майна.

Апеляційний суд, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1,
погодився з доводами апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, та засудженого щодо необхідності виключення з вироку
обвинувачення щодо нього за ч.3 ст. 289 КК України, належним чином умотивувавши
своє рішення в цій частині.

Призначене апеляційним судом ОСОБА_1 покарання за вчинені злочини відповідає вимогам
ст. 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та
попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставними доводи касаційного подання про те, що суд допустив істотне
порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування
кримінального закону та призначив ОСОБА_1 надмірно м'яке покарання.

Передбачених ч.1 ст. 398 КПК України
підстав для скасування або зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 395,396
КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного
Суду України,-

у х в а л и л а :

касаційне подання
заступника прокурора Херсонської області та касаційну скаргу засудженого
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Великоолександрівського районного
суду Херсонської області від 3 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Херсонської області від 16 травня 2006 року щодо ОСОБА_1 -без зміни.

судді:

Пивовар В.Ф. Кузьменко О.Т. Кривенда О.В.