У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Селівона О.Ф.,

суддів

Скотаря А.М., Шевченко Т.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 1
листопада 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1
на постановлені щодо неї судові рішення,

в с т а н о в и л а:

Вироком Ленінського районного
суду м.Харкова від 27
листопада 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судиму,

засуджено
за ч.2 ст.368 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 4 роки
позбавлення волі без конфіскації майна, з позбавленням права займати посади,
пов”язані із слідчою та оперативною роботою у правоохоронних органах строком на
2 роки, а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 2 роки і покладено обов”язки, передбачені
ст.76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 8 лютого 2007 року вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено за
те, що вона працюючи слідчим ЛВ на станції Харків-пасажирський і будучи
посадовою особою, 24 лютого 2005 року в коридорі лінейного відділу біля
кабінету № 24 отримала від ОСОБА_2 хабара в розмірі 300 доларів США за зміну
останньому запобіжного заходу на підписку про невиїзд і звільнення від
кримінальної відповідальності.

У касаційній скарзі засуджена
ОСОБА_1 просить скасувати постановлені щодо неї судові рішення і закрити справу
за відсутністю в її діях складу злочину на підставі ч.2 ст.6 КПК України. При
цьому посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи, порушення вимог кримінально-процесуального закону на досудовому
слідстві та неправдивість показів свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що в її задоволенні слід відмовити за таких підстав.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених дій суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому
засіданні доказами, яким дав належну оцінку.

Так, на досудовому слідстві будучи
допитаною в якості підозрюваної і обвинуваченої ОСОБА_1 вину признала частково
і пояснила, що розцінює передачу їй грошей ОСОБА_3 як подяку за добросовісно
виконану нею роботу як слідчого і встановлення істини у справі щодо його
невинності і звільнення з-під варти.

Із показань свідка ОСОБА_2 вбачається,
що він був затриманий співробітниками міліції і стосовно нього було порушено
кримінальну справу, яка знаходилась в провадженні слідчого ОСОБА_1 19 лютого
2005 року після проведення слідчих дій вона дала зрозуміти, що за грошову
винагороду його можуть звільнити з-під варти і від кримінальної
відповідальності. Після зміни запобіжного заходу на підписку про невиїзд він
позичив гроші для передачі ОСОБА_1 у матері, але звернувся з цього приводу з
заявою до СБУ.

Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3, а також його
матір ОСОБА_6 підтвердили, що звільнившись з-під варти ОСОБА_3 повідомив про
необхідність передачі грошей слідчому, яка в цьому йому допомогла і матір
привезла 300 доларів США.

Із показань свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5
вбачається, що вони були присутні в якості понятих при огляді, обробці
спеціальною речовиною, переписі і врученні грошей ОСОБА_3 номіналом по 50
доларів США кількістю 6 купюр. При огляді кабінета ОСОБА_1 на її робочому місці
були виявлені і вилучені зазначені помічені купюри, а при освітленні
ультрафіолетовим промінем долоні ОСОБА_1 і частина її одягу світились.

Отже, показання зазначених свідків були
послідовними на досудовому і судовому слідстві, узгоджуються між собою та з
іншими зібраними у справі доказами, а тому посилання у касаційній скарзі
ОСОБА_1 на неправдивість показань ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5
колегія суддів вважає неогрунтованим.

Вивченням матеріалів справи не виявлено
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б перешкодили чи могли
перешкодити суду повно і всебічно розглянути справу та постановити законний,
обгрунтований і справедливий вирок.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.368 КК України
кваліфіковано вірно, а покарання їй, нижче від найнижчої межі, передбаченої
санкцією цієї норми закону, призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності вчиненого та даних про
її особу.

Отже, передбачені законом підстави для
призначення даної справи до касаційного розгляду із повідомленням зазначеним у
ст.384 КПК України особам відсутні.

Керуючись ст.394 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а:

у задоволенні касаційної скарги
засудженої ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон О.Ф.
Скотарь А.М.
Шевченко Т.В.