№ 4-412
ПОСТАНОВА

15 червня 2007
року м. Київ

Оболонський районний суд м. Киева у складі

головуючого - судді Тютюн Т.М.

при секретарі Снісар Т.В.,

за участю прокурора Дичаковського
Д.В., представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову
прокурора Оболонського району м. Києва від 29
травня 2007 року про порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України,

установив:

Оскаржуваною постановою прокурора Оболонського району м. Києва порушено кримінальну справу щодо
ОСОБА_2 -
начальника відділення № 19 ТОВ "Банк
"Фінанси та Кредит" за фактом службової недбалості за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Як вказано в постанові, між
заступником відділення №
19 ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 10.01.2007
року укладено договір про відкриття кредитної лінії № 11-07-Ил/19 на споживчі цілі, згідно
з яким ОСОБА_6 надано в кредит 324 000 доларів США з оплатою 15
% річних.

У рахунок забезпечення кредитної лінії ОСОБА_6 передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1, про що 10.01.2007 року укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3

При підготовці документів для видачі кредиту начальник відділу відділення № 19 ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" ОСОБА_2 внаслідок службової
недбалості та всупереч вимогам п.п.3.12,
3.13
Порядку довгострокового кредитування ТОВ "Банк
"Фінанси та Кредит" при отриманні від ОСОБА_6 документів для
отримання кредиту не перевірила їх достовірність та безпідставно надала
висновок про можливість надання кредиту вказаній особі. В подальшому 12.01.2007 року ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" перерахувало ОСОБА_6
перший транш
у сумі 540 000 гривень.

Надані ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" паспорт на ім'я ОСОБА_6
НОМЕР_1, виданий Шевченківським
РУ ГУ
МВС України в м.
Києві, та свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 є недійсними. Таким чином внаслідок службової недбалості начальника
відділу відділення №
19 ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит"
ОСОБА_2, тобто неналежного виконання нею
своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них ТОВ "Банк
"Фінанси та Кредит" завдано збитків на суму 540 000 гривень, що є тяжким наслідком.

6.06.2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою,
в якій просить скасувати вищевказану постанову та відмовити в порушенні
кримінальної справи щодо неї,
посилаючись на наступні обставини.

Керуючись п.п.3.12, 3.13 Порядку довгострокового кредитування ТОВ "Банк "Фінанси та
Кредит", підрозділ безпеки
Головного банку (філії банку) перевірив відомості відносно заставника і надав
позитивний висновок щодо можливості надання кредиту, який до матеріалів справи не долучений.
Ніякого відношення до цього підрозділу вона - скаржниця - не має. Крім цього, остаточне
рішення щодо надання кредиту приймає Кредитний комітет Головного банку (філії
банку).

Особа, яка звернулася до банку з
паспортом на ім'я ОСОБА_6, була схожа за
фотокарткою в паспорті, і стосовно цього
і нотаріуса під час вчинення нотаріальних дій не виникало питань. Свідоцтво про
право власності виготовлене на справжньому бланку і перевірити належність
нерухомості, вказаній в ньому, не було можливості, оскільки відсутній реєстр нерухомості, а перевірка справжності свідоцтва не входить
до її посадових обов'язків.

У судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала та просила її
задовольнити.

Представник скаржниці ОСОБА_1 суду пояснив,
що наведені у постанові про порушення справи відомості, що формально вказують на наявність ознак
злочину, є надуманими, і спростовуються конкретними документами, у тому числі й тими, які стали підставою до порушення справи.

Відповідальність за ст. 367 КК
України настає лише в тому випадку, якщо
дії, неналежне виконання яких спричинило
передбачені в диспозиції статті наслідки,
входили в коло службових обов'язків службової особи. В постанові не
зазначено жодного нормативного акту,
яким би на ОСОБА_4 покладався обов'язок перевіряти достовірність документів, що надаються потенційними позичальниками для
отримання кредиту.

Вказаний в постанові прокурора Порядок довгострокового кредитування ТОВ
"Банк "Фінанси та Кредит" фізичних осіб на придбання нерухомості
(далі -
Порядок),
затверджений наказом Голови правління банку № 584-0 від 14.12.2005
року, регламентує
умови та порядок надання кредитів резидентам України для купівлі нерухомості за
програмами "Житло в кредит",
"Будинок в кредит",
"Земельна ділянка в кредит",
"Комерційне кредитування". А пункти 3.12, 3.13 Порядку
визначають обов'язки працівника підрозділу

безпеки банку щодо перевірки
відомостей продавця нерухомості, яка має бути придбана позичальником за рахунок
кредитних коштів. В конкретному випадку мова не йшла про придбання нерухомості
і ОСОБА_6 звернувся до банку для отримання кредиту на споживчі цілі - ремонт квартири
та будівництво нового будинку. Тому порядок і умови надання такого кредиту
регламентуються Положенням ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" про
порядок надання кредитів фізичним особам, затвердженим наказом Голови правління
банку № 216-0 від 23.05.2005 року, а
повноваження та обов'язки окремих служб банку під час проходження заявок на
отримання кредиту, який перевищує ліміт повноважень філії на самостійне
кредитування фізичних осіб, регламентує Порядок проходження заявок на отримання
кредиту, який перевищує ліміт філії на самостійне кредитування фізичних осіб,
затверджений наказом Голови правління банку № 569-0 від 7.12.2005
року.

Саме згідно
п.3.1.1 останнього Порядку ОСОБА_2 як начальник сектора обслуговування
індивідуального бізнесу філії №
19 ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит" надала клієнту інформацію про
умови кредитування, провела співбесіду, прийняла оформлений бланк заявки на
отримання кредиту, провела візуальну ідентифікацію особи та пояснила порядок
отримання кредиту. Після цього на виконання вимог п.3.1.2 цього Порядку копії
наданих клієнтом документів вона передала для проведення перевірки потенційного
позичальника та власника предмету застави до служби безпеки, юридичного підрозділу
й підрозділу ризик-менеджменту. І лише після отримання позитивних висновків
вказаних підрозділів про можливість надання кредиту ОСОБА_6 вона підготувала в
електронній формі подання на кредитну комісію, в якому вказала дані про
позичальника та кредит. Жодного висновку ОСОБА_2 не надавала і її обов'язки
згідно з посадовою інструкцією не містили обов'язку перевірки достовірності
наданих документів.

Крім цього,
жодної заяви про вчинення службового злочину працівниками банку ТОВ "Банк
"Фінанси та Кредит" до прокуратури Оболонського району м. Києва та до
органів внутрішніх справ не надходило. Належної перевірки з метою
безпосереднього виявлення ознак службового злочину прокуратура району не
проводила і достатніх даних, які б вказували на достатність його ознак, не
встановила. А тому при порушенні справи достатніх приводів та підстав, які б
вказували на наявність у діях ОСОБА_2 ознак злочину, передбаченого ч.2 ст.367
КК України, у прокурора не було.

Прокурор не
погодився з доводами скарги, вважаючи постанову про порушення кримінальної
справи законною та обгрунтованою, а тому просив залишити скаргу без
задоволення.

Дослідивши
матеріали, на підставі яких прийнято рішення про порушення кримінальної справи № 55-2248 та матеріали,
долучені до скарги, заслухавши пояснення скаржниці, її представника, думку
прокурора, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п.4
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникають
під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи" № 1 від 11.02.2005 року,
розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суддя вправі
з'ясовувати лише такі питання: чи були наявними на час порушення справи
передбачені ч. 1 ст.94
КПК України приводи; чи мала особа, яка порушила справу, достатньо даних, що
вказували на наявність ознак злочину (ч.2 ст.94 КПК України); чи компетентна
особа прийняла рішення про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для
цього порядок (ст.98 КПК України).

Згідно з ч.2
ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Згідно з ч.ч.І, 2 ст.98 КПК
України при наявності приводів і підстав, зазначених у статті 94 цього Кодексу,
прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані винести постанову про
порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення справи,
статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа, а також дальше
її спрямування. Якщо на момент порушення кримінальної справи встановлено особу,
яка вчинила злочин, кримінальну справу повинно бути порушено щодо цієї особи.

Вказані вимоги
закону були порушені прокурором при винесенні постанови про порушення
кримінальної справи за фактом службової недбалості щодо ОСОБА_2 за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Як вказано в
постанові, приводом до порушення кримінальної справи стали матеріали перевірки
за заявою керуючого філії ТОВ "Банк "Фінанси та Кредит"
Українського В.М. щодо законності надання кредиту фізичним особам.

Проте у вказаній
заяві на ім'я начальника управління ДСБЕЗ ГУ
МВС України в м. Києві від 3.03.2007
року йдеться про невідповідність наданої фізичними особами - позичальниками
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 документів та інформації для отримання кредиту. Тому
ставилося питання про те, що в діях вказаних громадян вбачаються ознаки
злочинів, передбачених ст.ст.190, 358
КК України, тобто шахрайство та використання підроблених документів.

На порушення вимог
ст.98 КПК України рішення по суті вказаних у заяві відомостей щодо наявності
ознак злочинів, передбачених ст.ст.190, 358
КК України не прийнято до теперішнього часу. Натомість з незрозумілих
причин порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_2

Тому суд
вважає, що кримінальну справу порушено під надуманим приводом.

Згідно з
диспозицією ст. 367 КК України службова
недбалість - це
невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків
через несумлінне ставлення до них, що
заподіяло (відповідно до ч.2 цієї статті) тяжкі наслідки охоронюваним законом
правам, свободам та інтересам окремих
громадян, або державним чи громадським
інтересам, або інтересам окремих
юридичних осіб.

Посилання
в постанові на нібито порушення ОСОБА_2 п.п.3.12, 3.13
Порядку довгострокового кредитування ТОВ "Банк "Фінанси та
Кредит" (а.с. 64-84) при відкритті
кредитної лінії ОСОБА_6 є безпідставними. По-перше, п.3.12 Порядку, взагалі,
передбачає обов'язки працівників служби безпеки банку, а не начальника кредитного відділу.
По-друге, вказаний Порядок не має
відношення до договору про відкриття кредитної лінії № 11-07-Ил/19 від 10.01.2007 року, укладеного між ТОВ "Банк "Фінанси
та Кредит" та ОСОБА_6

Як
вказано в заяві ОСОБА_6 на отримання кредиту - мета кредиту -
ремонт квартири та будівництво нового будинку (а.с. 3-4). Вказаний же
Порядок згідно з його п.п.2.1, 2.2 регламентує
умови та порядок отримання кредиту на зовсім інші цілі.

ОСОБА_2
згідно наказу № 540-к
від 10.08.2006 року
обіймала посаду начальника сектора обслуговування ІБ відділення № 19 ТОВ "Банк
"Фінанси та Кредит". Проте в матеріалах справи відсутній
документ, що до її службових обов'язків
входила перевірка достовірності документів для отримання кредиту, оскільки посадова інструкція та Порядок
такого обов'язку не визначають. Слід зауважити,
що скаржниця не була і не є експертом-криміналістом, а тому не могла і не повинна була
передбачити, що надані ОСОБА_6 документи
не відповідають дійсності, а саме, є підробленими.

В
матеріалах кримінальної справи є документи за підписом ОСОБА_2, надані ТОВ "Банк "Фінанси та
Кредит". Це, зокрема, розпорядження про проведення операцій по
перерахуванню грошових коштів, підписані
трьома особами, в тому числі й
ОСОБА_2, а також оцінка фінансового
стану позичальника, підписана
скаржницею. При цьому фінансовий стан розраховується автоматично, тобто комп'ютером на підставі заданих
даних, про що в ньому прямо
вказано, і видає рейтинг позичальника у
балах.

Висновок
про можливість надання кредиту ОСОБА_6, про
який йдеться в оскаржуваній постанові,
нібито безпідставно виданий ОСОБА_2,
в матеріалах кримінальної справи відсутній.

Таким
чином у кримінальній справі відсутні дані,
які б вказували на наявність у діях ОСОБА_2 ознак будь-якого
злочину, в тому числі й злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

Тому
оскаржувана

постанова
прокуратура Оболонського району м. Києва
від 29.05.2007 року
підлягає скасуванню як незаконна та необгрунтована, тобто така,
що винесена на порушення вимог ч.ч.1,
2 ст. 94,
ч.1 ст. 98 КПК України. Оскільки
судом встановлено, що жодних приводів та
підстав до порушення справи щодо ОСОБА_2 не було, суд відмовляє в порушенні справи щодо неї за
відсутністю в її діях ознак складу злочину,
передбаченого ч.2 ст. 364 КК України.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 2368 КПК України, п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України
"Про деякі питання, що виникають
під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого,
прокурора про порушення кримінальної справи" № 1 від 11.02.2005 року, суд

постановив:

Скаргу
ОСОБА_2 на постанову прокурора Оболонського району м. Києва від 29 травня 2007
року про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками
злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, задовольнити.

Постанову
прокурора Оболонського району м. Києва
від 29 травня 2007 року про
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, скасувати.

Відмовити
в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК України за відсутністю в її діях
складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України.

На
постанову судді протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція
до Апеляційного суду м. Києва через
Оболонський районний суд м. Києва.

Суддя