У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Кривенди О.В., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

захисника

ОСОБА_4

та засудженого

ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 5 липня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 1 серпня 2005 року щодо ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Вироком
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 травня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше
не судимого, -

засуджено за ч. 3 ст. 166 КК
України 1960 року на 6 років позбавлення волі з позбавленням права займати
посади рядового, сержантського та офіцерського складу в системі МВС України
строком на 3 роки, з позбавленням його спеціального звання “майор міліції”.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше
не судимого, -

засуджено:

- за ч. 3 ст.
166 КК України 1960 року на 6 років позбавлення волі з позбавленням права
займати посади рядового, сержантського та офіцерського складу в системі МВС
України строком на 3 роки, з позбавленням його спеціального звання “капітан
міліції”;

- за ч. 3 ст.
358 КК України 2001 року на 2 роки обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно визначено 6
років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права займати посади рядового,
сержантського та офіцерського складу в системі МВС України строком на 3 роки, з
позбавленням його спеціального звання “капітан міліції”.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 2765 грн. 62 коп. за проведення експертиз.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 1 серпня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1
та ОСОБА_2 змінено. Пом'якшено призначене їм покарання: ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 166
КК України 1960 року із застосуванням ст. 69 КК України 2001 року до 3 років
позбавлення волі з позбавленням права займати посади рядового, сержантського та
офіцерського складу в системі МВС України строком на 3 роки; ОСОБА_2 за ч. 3
ст. 166 КК України 1960 року із застосуванням ст. 69 КК України 2001 року до 3
років позбавлення волі з позбавленням права займати посади рядового,
сержантського та офіцерського складу в системі МВС України строком на 3 роки,
за ч. 3 ст. 358 КК України 2001 року залишено покарання у виді 2 років
обмеження волі, на підставі ст. 70 КК України 2001 року за сукупністю злочинів ОСОБА_2 остаточно визначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням
права займати посади рядового, сержантського та офіцерського складу в системі
МВС України строком на 3 роки. Виключено з вироку вказівку про позбавлення
ОСОБА_1 спеціального звання “майор міліції”, а ОСОБА_2 - “капітан міліції”.
Також з мотивувальної частини вироку виключено прізвище ОСОБА_3.

У
решті цей вирок залишено без зміни.

За
викладених у вироку обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними у тому, що
вони, займаючи відповідно посади старшого дільничного інспектора та дільничного
інспектора ІНФОРМАЦІЯ_3, у серпні 2001 року, здійснюючи функції представників
влади, будучи службовими особами, у містах Слав'янську та Краматорську
Донецької області, умисно, з метою штучного створення доказів по кримінальній
справі, явно виходячи за межі наданих їм законом прав та повноважень,
перевищили владу та службові повноваження, що спричинило тяжкі наслідки.

Крім
того, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він у період з 19 серпня 1998 року по
20 серпня 2004 року використовував завідомо підроблений документ - військовий
квиток, надавши його у відділ кадрів УМВС України в Донецькій області.

У
касаційному поданні ставиться питання про скасування ухвали апеляційного суду
та направлення справи на новий апеляційний розгляд. При цьому прокурор
посилається на безпідставність пом'якшення апеляційним судом покарання
засудженим із застосуванням ст. 69 КК України, необґрунтованість виключення з
вироку вказівки про позбавлення ОСОБА_1 спеціального звання “майор міліції”, а
ОСОБА_2 - “капітан міліції”, неправильність застосування ст. 69 КК України 2001
року (за умови обґрунтованості пом'якшення покарання), а не ст. 44 КК України
1960 року та відсутність посилання на ст. 72 КК України при призначенні
остаточного покарання ОСОБА_2

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав касаційне подання, засудженого ОСОБА_2 та захисникаОСОБА_4., в інтересах засуджених, які заперечували проти касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та доводи подання, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При пом'якшенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
основного покарання апеляційний суд у повній мірі врахував ступінь тяжкості
вчинених ними злочинів, конкретні обставини справи, дані про особу винних, які
виключно позитивно характеризуються, засуджені вперше, на утриманні ОСОБА_1 є неповнолітня дитина. Зазначені обставини були
обґрунтовано визнані такими, які пом'якшують покарання і є підставою для
призначення засудженим покарання нижче від найнижчої межи, передбаченої
санкцією ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року.

Однак, оскільки злочин, передбачений
ч. 3 ст. 166 КК України 1960 року був вчинений засудженими у серпні 2001 року,
то відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень до Кримінального
кодексу України 2001 року, у разі призначення більш м'якого покарання, ніж
передбачено законом за злочин, вчинений до набрання чинності цим Кодексом, суду
слід було керуватися вимогами ст. 44 КК України 1960 року.

Разом з тим, апеляційним судом
виключено з вироку вказівку про позбавлення ОСОБА_1 спеціального
звання “майор міліції”, а ОСОБА_2 - “капітан міліції”. В мотивувальній частині
вироку наведено обґрунтування застосування ч. 1 ст. 37 КК України 1960 року,
відсутність посилання на неї у резолютивній частині вироку є необов'язковою.
Крім того, виключаючи зазначені додаткові покарання, суд апеляційної інстанції
не врахував конкретні обставини справи, характер та наслідки вчиненого,
використання спеціального звання для вчинення злочину. З урахуванням
наведеного, виключення з вироку вказівки про позбавлення ОСОБА_1 спеціального
звання “майор міліції”, а ОСОБА_2 - “капітан міліції” не відповідає ступеню
тяжкості вчиненого злочину.

Тому, ухвала апеляційного суду
підлягає скасуванню на підставі неправильного застосування кримінального
закону, а справа направленню на новий апеляційний розгляд.

Разом
з тим є безпідставним твердження у касаційному поданні про невідповідність
вимогам закону відсутність посилання в ухвалі при призначенні остаточного
покарання ОСОБА_2 на ст. 72 КК України 2001
року, оскільки обов'язкове посилання на зазначену статтю законом не
передбачено.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а :

Касаційне подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 1 серпня 2005 року щодо ОСОБА_1
та ОСОБА_2 скасувати, а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

С
у д д і :

Редька
А.І. Кривенда
О.В. Заголдний
В.В.