Ухвала

іменем України
8 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Мукачівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року,

встановила:

Вироком Мукачівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 засуджений за:

· ч. 3 ст. 191 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю пов'язаною із обліком та збереженням матеріальних цінностей строком на 2 роки.

· ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 остаточно визначено покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна з позбавленням права займатися діяльністю пов'язаною із обліком та збереженням матеріальних цінностей строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 червня 2012 року та остаточно визначено ОСОБА_2 покарання 6 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна з позбавленням права займатися діяльністю пов'язаної із обліком та збереженням матеріальних цінностей на строк 2 роки.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року даний вирок суду залишено без зміни.

Захисник засудженого звернувся з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення, просить їх скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. ст. 426, 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід повернути скаржнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Касаційна скарга підписана та подана захисником 26 травня 2015 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з огляду на пізнє отримання ухвали апеляційного суду, як на поважну причину пропуску строку на касаційне оскарження. Як вбачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, захисник ОСОБА_1 був присутнім в суді апеляційної інстанції, а п. 7 ст. 376 КПК України передбачено, що судове рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні. З огляду на викладене, захисник мав можливість подати касаційну скаргу у встановлений законом строк, інших поважних причин пропуску строку ним не зазначено. Таким чином підстав для поновлення строку на подачу касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

З урахуванням зазначеного, касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 в поновленні строку на касаційне оскарження судових рішень.

Касаційну скаргу на вирок Мукачівського районного суду Закарпатської області від 30 травня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 19 листопада 2014 року щодо ОСОБА_2 повернути захиснику ОСОБА_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5