Провадження № 1-кп/487/98/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.03.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зайчівське Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, без реєстрації, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Невська Дубровка Всеволожського району Ленінградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, без реєстрації, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 ,

-у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України, суд-

встановив:

14.07.2014 року о 00 годині 00 хвилині ОСОБА_6 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину "Океан" по вул. Бутоми в місті Миколаєві, помітили біля магазину ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , після чого у них виник умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , у зв`язку з чим ОСОБА_6 разом з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попрямували за ОСОБА_9 і ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою у групі осіб з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 близько о 00 годині 30 хвилин наздогнали потерпілих неподалік від будинку АДРЕСА_3 . Після чого ОСОБА_6 наніс удар рукою в область голови ОСОБА_9 , а ОСОБА_5 в свою чергу також став бити ОСОБА_9 наносити йому удари руками і ногами по тулубу і голові.

Далі ОСОБА_6 і неповнолітній ОСОБА_4 напали на ОСОБА_10 та стали йому наносити удари руками і ногами по тулубу.

Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме: мобільним телефоном Prestigio Multiphone PAP3500 DUO, вартістю 800 гривень, в якому знаходилась сім-карта Лайф матеріальної цінності для потерпілого не представляюча, на рахунку якої грошей не було.

Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 утримуючи майно потерпілого ОСОБА_9 при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

Крім того, наприкінці вересня 2014 року, точну дату під час досудового розслідування встановити не виявилось можливим, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_11 за місцем її проживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_11 та інших осіб, проник до будівлі господарського призначення, звідки викрав майно ОСОБА_11 , а саме металеві вироби, у тому числі алюмінієвий бідон об`ємом на 40л., 2шт. розвідних газових ключа, 2шт. рожкових гайкових ключа.

Після чого, ОСОБА_6 утримуючи вище вказане майно потерпілої ОСОБА_11 при собі з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілої на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 450 гривень.

Окрім цього, 10.10.2014р., у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на шахрайське заволодіння майном ОСОБА_12 в комп`ютерному клубі, розташованому по АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні комп`ютерного клубу, скориставшись довірою та відсутністю уваги зі сторони неповнолітнього ОСОБА_13 та інших осіб, шляхом обману, який полягав у наданні завідомо неправдивих відомостей про, начебто, необхідність здійснення дзвінку та подальшого повернення мобільного телефону, заволодів мобільним телефоном "Lenovo A390", що знаходився у ОСОБА_13 , після чого зник з приміщення клубу.

Утримуючи майно потерпілого ОСОБА_12 при собі, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 1300 гривень.

Таким чином, своїми умисними, противоправними діями:

- ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), вчиненому за попередньою змовою групою осіб; ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище або інше приміщення (крадіжка); ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнали повністю та підтвердили вище вказані обставини скоєння злочину разом з обвинуваченим ОСОБА_6 , а саме відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_9 . Свою провину визнають в повному обсязі та просять суд їх суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та також підтвердив вище вказані обставини скоєння ним злочинів, а саме заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_9 разом з обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , таємного викрадення з господарської будівлі майна ОСОБА_11 та заволодіння шляхом обману мобільним телефоном ОСОБА_12 . Свою вину визнає в повному обсязі та просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 письмово просили розглядати справу за їх відсутності.

Потерпілий ОСОБА_9 до суду не з.явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За згодою обвинувачених та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При визначенні виду й міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, особи винних та обставини справи, у відповідності зі ст. 65 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин, має постійне місце проживання, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, раніше не судимий, на обліку не перебуває, характеризується посередньо.

Обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку в МОПЛ № 1 не перебуває. Згідно довідки МОНД вих.. № 3500 від 11.08.2014р. з 25.11.2011р. знаходиться на профілактичному обліку з діагнозом: зловживання каннабіноїдами та алкоголем. За повідомленням служби у справах дітей адміністрації Заводського району вих. № 1215 від 11.09.2014р. ОСОБА_5 перебуває на обліку служби, як такий, що залишився без батьківського піклування.

Обвинувачений ОСОБА_6 скоїв тяжкий злочин та злочини середньої тяжкості, на досудовому слідстві та в суді давав правдиві показання, розкаюється у скоєному, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, не виявлені.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Цивільні позови не заявлялися.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи ;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

У відповідності до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи ;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст.185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_6 покласти наступні обов`язки:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти в органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи ;

· періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1