№ 5-3648ск15 Ухвала
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого - судді ОСОБА_7.,
суддів - ОСОБА_8., ОСОБА_9.,
розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2015 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3,-
Вироком Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця села Шпендівка Кагарлицького району Київської області, жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено, за вказаною нормою кримінального закону, покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_4: 15254 гривні 76 копійок у рахунок відшкодування матеріальної шкоди; 75000 гривень - відшкодування моральної шкоди; 1500 гривень - витрат на правову допомогу.

Вироком вирішено питання про процесуальні витрати і речові докази.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

14 жовтня 2014 року, близько 17 години 09 хвилин, ОСОБА_1, усупереч вимогам п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України (далі - Правил), у стані алкогольного сп'яніння керував технічно справним автомобілем ВАЗ-21124, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 Під час руху по вулиці Каштановій у місті Обухові Київської області засуджений, наближаючись до будинку № 16, порушивши вимоги п. 2.3 б), 12.1 Правил, не був уважним до дорожньої обстановки, не обрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого втратив контроль над автомобілем та, всупереч положенням п. 11.13 Правил, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка стала безпосереднім наслідком дій ОСОБА_1, ОСОБА_6 отримала тяжке тілесне ушкодження, від якого померла у медичному закладі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2015 року вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_10., посилаючись на необґрунтовану суворість призначеного покарання, просить змінити судові рішення, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов'язки, передбачені ст. 76 КК України. На думку захисника, суд не дав належної оцінки тим обставинам, що засуджений вчинив злочин з необережності, не залишив місце події, а вжив заходів для надання потерпілій медичної допомоги, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, офіційно працює, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, має на утриманні вагітну дружину, неповнолітню дитину і батька похилого віку, який страждає на серйозне захворювання, у вчиненому щиро розкаявся і добровільно частково відшкодував шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додані до скарги судові рішення та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

Вирішення судом питання про призначення засудженому покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції суд урахував ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітню дитину і батька похилого віку, працює, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно. Взяв суд до уваги і думку потерпілого про призначення засудженому покарання, пов'язаного з позбавленням волі.

Як обставини, що пом'якшують покарання, враховано щире каяття і часткове відшкодування завданої шкоди, а як обставину, що його обтяжує, - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Таким чином, суд урахував обставини і дані про особу ОСОБА_1, на які захисник посилається у касаційній скарзі, та прийшов до вірного висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 тільки в місцях позбавлення волі, призначивши покарання, за строком наближене до мінімальних меж санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховувати повторно ті обставини і дані про засудженого, на які посилається його захисник, як на підставу для звільнення винного від відбування покарання з випробуванням, які вже враховані судом при призначенні йому покарання, колегія суддів законних підстав не вбачає.

З висновками суду першої інстанції обґрунтовано погодився і апеляційний суд, який переглянув вирок суду щодо ОСОБА_1 і постановив ухвалу, яка відповідає вимогам ст. 419 КПК України, з наведенням достатніх підстав, через які доводи апеляційної скарги захисника, аналогічні викладеним у касаційній скарзі, визнано необґрунтованими.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для відкриття касаційного провадження немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_10 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 12 січня 2015 року та на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 06 квітня 2015 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_7. ОСОБА_8 ОСОБА_9