Справа № 1- 28 2008 рік
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2008 року
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого -
судді -Гончарової І.М.

При секретарі
- Кусковій Т.В.

З участю
прокурора - Литвинової О.Є.

Адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 студента денної
форми навчання Харківського політичного інституту, раніше не судимого, -

в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 190 ч. 2 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого, -

В скоєнні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2 КК України,
-

В с т а н о в и в:

18 вересня 2007 року близько 16
годин 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись в стані алкогольного сп'яніння,
знаходячись в приміщення бару „Літо” в парку ім.. Т.Шевченка по вул. Головній в
м. Чернівці під час розмови із своїм знайомим ОСОБА_5, попросив в нього дозвіл
скористатись його мобільним телефоном „LG-В2000”, завідомо знаючи, що не виконає дану домовленість
і шляхом обману та зловживання довірою заволодів мобільним телефоном вартістю 630 грн. із стартовим
пакетом „Діджус” вартістю 50 грн. на
рахунку якого були гроші в сумі
20 грн., завдавши своїми діями шкоди потерпілому ОСОБА_5 на суму 700 грн., після чого з місця
скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

9 жовтня 2007 року приблизно о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_3 вступивши в
злочинну змову із ОСОБА_4 знаходячись біля ДНЗ по вул. Стасюка в м. Чернівці,
застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, яке виразилося в нанесенні ударів по різним частинам тіла ОСОБА_6
відкрито заволодів його майном, а саме гаманцем вартістю 5 грн., в якому
знаходилось 50 копійок, студентський квиток, проїзний квиток вартістю 15 грн.,
картка „Приватбанку” на рахунку якої було 104 грн., а всього йому було завдано
матеріальної шкоди на суму 124 грн. 50
коп. Після цього з місця скоєння злочину втекли, а викраденим
розпорядились на власний розсуд.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в цей же день 9 жовтня
2007 року біля 17 годин 25 хвилин знаходячись біля ЗОСШ № 18 по вул.. Стасюка в
м. Чернівці застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, яке виразилося в нанесенні удару по обличчю ОСОБА_7, відкрито заволоділи його мобільним телефоном „Нокіа 6030”
вартістю 550 грн., в якому знаходився стартовий пакет вартістю 25 грн., на рахунку якого було 4 грн., а всього на
загальну суму 579 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди.
Після цього з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на
власний розсуд.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину
визнав повністю і пояснив, що дійсно 18 вересня 2007 року він зустрівся в парку
ім. Шевченка в м Чернівці із своїм знайомим ОСОБА_5, вони разом відпочивали в
кафе „Літо”. Він попросив в ОСОБА_5
мобільний телефон, щоби передзвонити, вийшов з кафе і більше в кафе не
повернувся, використав телефон у власних потребах.

Також пояснив, що 9 жовтня 2007 року він зустрівся із ОСОБА_4, вони
прогулювались по вул. Стасюка в м. Чернівці. Побачили раніше незнайомого
їм хлопця, почали розпитувати чи не знає
він одного хлопця. Після цього ОСОБА_4 наніс удар рукою
в область грудної клітини, запитав чи є в нього мобільний телефон, на що той
відповів, що не має, тоді вони забрали в нього гаманець, в якому був
студентський квиток, картка „Приватбанку” та 50 коп. запитали номер коду
картки, повернули студентський квиток, а з карткою побігли в банкомат, щоби
отримати гроші, але код виявився невірним і банкомат забрав картку.

Тоді вони знову повернулись до школи № 18 і побачили, що їм назустріч
іде хлопець , який розмовляє по мобільному телефону. ОСОБА_4 ударив хлопця по
руці та вибив нього мобільний телефон, який впав на асфальт. ОСОБА_4 підняв
телефон. ОСОБА_8 також наніс хлопцю
декілька ударів, після чого вони пішли, телефон продали за 140 грн., гроші
поділили між собою, після чого були затримані працівниками міліції.

В скоєному підсудний ОСОБА_8
розкаявся.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочин визнав повністю і дав
покази аналогічні показам ОСОБА_8 по епізодам грабіжу потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В скоєному підсудний розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини
підсудними ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх вина
повністю підтверджується доказами, зібраними в ході досудового слідства,
які вони визнали об'єктивними і достовірними, проти них не заперечують.

Таким
чином, всі зібрані по справі докази повністю підтверджують вину підсудних
ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого 186 ч.2 КК України і їх дії правильно кваліфіковані за даною
статтею закону як відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб.

Невірною суд вважає кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_8 за ст.. 190 ч.2
КК України, так як його дії слід кваліфікувати за ст.. 190 ч.1 КК України
як шахрайство, тобто заволодіння чужим
майном шляхом обману чи зловживання довірою, виключивши з його обвинувачення
ознаку повторності.

При
обранні підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_4
покарання суд враховує тяжкість вчинених ними злочинів, що злочин, передбачений ст.. 186 ч.2 КК
України відноситься до тяжких злочинів,
а злочин, передбачений ст. 190 ч.1 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, наслідки, які
наступили, що не є тяжкими, що вони повністю визнали свою вину, своїми показами сприяли розкриттю злочину,
щиро розкаялися в скоєному, раніше до
кримінальної відповідальності не притягувались,
що судом визнаються як обставини, які пом'якшують їх покарання,
обставини скоєння злочину, а також особи винних, що вони позитивно
характеризуються за місцем проживання, і
вважає що їх виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст.321-325 КПК України, суд, -

З А С
У Д И
В :

ОСОБА_3 визнати винним за ст. ст.186 ч.2,190 ч.1
КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 186 ч.2 КК України у вигляді
4 років 6 місяців позбавлення
волі;

- за ст. 190 ч.1 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;

На підставі ст.. 70 КК України шляхом
поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким остаточну міру покарання
ОСОБА_8 призначити у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання
якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить іншого злочину та
виконає покладені на нього зобов'язання.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_8 без згоди органів кримінально-виконавчої системи не
змінювати місце постійного проживання, періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

ОСОБА_4 визнати винним в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання
у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання якщо він протягом 3 років
іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього
зобов'язання.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_4 без згоди органів кримінально-виконавчої системи не
змінювати місце постійного проживання, періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до вступу вироку в законну
силу залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_6 20 грн. 50
коп., на користь ОСОБА_7 550 грн.,
звернувши на виконання вироку вилучені в ОСОБА_8 гроші в сумі 50 грн.( а.с. 81)
та вилучені в ОСОБА_4 63 грн. ( а.с. 79).

Стягнути з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_5 700 грн.

На вирок може бути подано апеляцію
до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м.
Чернівці протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ