У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Філатова В.М., Таран Т.С.

за участю прокурора

Микитенка О.П.

захисника

ОСОБА_1

засудженого

ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 10 липня 2007 року кримінальну справу за
касаційними скаргами потерпілої ОСОБА_3 засудженого ОСОБА_2 на вирок Бахмацького
районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2006 року та вирок
апеляційного суду Чернігівської області від 22 березня 2007 року.

Вироком Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 27 грудня 2006 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженець та житель АДРЕСА_1,

українець, громадянин України,

освіта середня, не одружений,

працюючий електрозварювальником

на Бахмацькому заводі по обробці кольорових

металів, раніше не судимий,

засуджений
за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнений від відбування покарання з випробуванням, і іспитовим строком 2
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України на
нього покладені обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи,
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 змінений з
утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця проживання і
його звільнено з-під варти в залі суду.

Відмовлено трудовому колективу
Бахмацького заводу по обробці кольорових металів у задоволенні клопотання про
передачу ОСОБА_2 трудовому колективу на поруки та звільнення його від
кримінальної відповідальності.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3,
в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином 30 000 грн.

Доля речових доказів вирішена у
відповідності ст. 81 КПК України.

Вироком апеляційного суду Чернігівської
області від 22 березня 2007 року.

Апеляція помічника прокурора
Бахмацького району задоволена.

Вирок Бахмацького районного суду
Чернігівської області від 27 грудня 2006 року щодо ОСОБА_2 скасовано в частині
призначеного покарання.

Призначено ОСОБА_2 покарання за ч. 2
ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років
позбавлення волі.

До набрання вироком чинності,
запобіжний захід ОСОБА_2 залишено попередній - підписку про невиїзд.

Зараховано ОСОБА_2 в строк відбуття покарання
час знаходження під вартою з 12 серпня 2006 року по 27 грудня 2006 року.

В решті зазначений вирок щодо ОСОБА_2
залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним
і засуджений за вчинення злочину за наступних обставин.

11 серпня 2006 року, близько 21 години,
ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння з господарства ОСОБА_5, яке
розташоване в АДРЕСА_2, таємно викрав велосипед марки «Мінськ», що належав
ОСОБА_2, який в той час знаходився в будинку
ОСОБА_5

ОСОБА_2, виявивши крадіжку, на
велосипеді, який дав йому ОСОБА_5, за селом Тиниця, наздогнав ОСОБА_4, та збив
з велосипеда від чого потерпілий впав на узбіччя. Після цього засуджений
забираючи велосипед, 2-3 рази вдарив ногою ОСОБА_4, який лежав, в обличчя,
внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді масивного синця
правої половини обличчя з переходом в область перенісся та повіки лівого ока,
перелому кісток носу зі зміщенням, перелому виличної кістки справа зі
зміщенням, крововилив в склеру правого ока, масивний крововилив в м'які покрови
голови правої лобно-скроневої області, крововилив під тверду мозкову оболонку
правої скроневої області, крововилив під м'які мозкові оболонки правої
скроневої частки, від яких помер на місці.

В касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_3
не оспорюючи винуватості засудженого у вчиненні злочину за який його засуджено
та правильності кваліфікації дій просить пом'якшити призначене апеляційним
судом покарання та застосувати до останнього ст. 75 КК України.

В касаційній скарзі засуджений
стверджує, що не мав наміру умисно наносити тілесні ушкодження потерпілому, а
діяв в стані необхідної оборони відбираючи викрадений велосипед.

Згідно доводів ОСОБА_2 він лише
відштовхнув потерпілого, який падаючи із велосипеда сам головою вдарився об
асфальт. Він просить судові рішення щодо нього скасувати, а кримінальну справу
закрити за відсутності в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення
захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2 які підтримали касаційні скарги та
просили перекваліфікувати дії останнього на ст. 118 КК України з призначенням
покарання не пов'язаного з позбавленням волі, міркування прокурора який вважав,
що скарги підлягають до часткового задоволення, а міра покарання засудженому
пом'якшенню до 3-х років позбавлення волі, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають
до часткового задоволення.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам і
підтверджені доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні в
передбаченому законом порядку, що не оспорюється потерпілою.

Твердження засудженого про те, що він
діючи в стані необхідної оборони не мав наміру умисно наносити тілесні ушкодження
потерпілому, що останній отримав ушкодження внаслідок падіння та удару головою
об асфальт, позбавлені підстав.

В суді першої інстанції засуджений
ОСОБА_2 не заперечував, що відбираючи велосипед бив ногою в голову потерпілого.

Згідно протоколу огляду місця події
труп потерпілого виявлено на краю дороги в напряму м. Бахмач біля дорожнього
знаку с. Тиниця. (а.с. 3-6).

В ході відтворення обстановки та
обставин події засуджений докладно розповів та показав при яких обставинах
заподіяв тілесні ушкодження потерпілому (а.с. 29).

Згідно висновку судово-медичної
комісійної експертизи № 262 від 20 листопада 2006 року у потерпілого ОСОБА_4
виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа зі зміщенням,
перелому виличної кістки зі зміщенням, крововиливи під тверду та м'яку мозкову
оболонку які могли утворитись від дії тупих предметів 11 серпня 2006 року мають
ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться
в прямому причинному зв'язку зі смертю потерпілого.

За висновком експертизи вказані тілесні
ушкодження не могли утворитись при падінні потерпілого з велосипеда та ударі
правою стороною голови об предмет з переважаючою поверхнею.

Як видно з матеріалів справи засуджений
погодився з встановленими фактами судом першої інстанції не оскарживши вирок
суду в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 121 КК України
кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання засудженому
ОСОБА_2 апеляційний суд врахував характер і ступінь небезпечності вчиненого ним
злочину, але на думку колегії суддів недостатньо взяв до уваги поведінку
ОСОБА_4 та дані про особу засудженого який позитивно характеризується, проживає
з матір'ю та сестрою - інвалідом дитинства, не врахував думку потерпілої.

За таких обставин колегія суддів
Верховного Суду України вважає за можливе пом'якшити покарання засудженому
застосувавши до нього ст. 69 КК України.

Керуючись ст.ст. 395-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги потерпілої ОСОБА_3,
засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок апеляційного суду Чернігівської
області від 22 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 змінити, пом'якшити йому
покарання за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до
трьох років позбавлення волі.

В решті вирок апеляційного суду Чернігівської
області від 22 березня 2007 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

Синявський О.Г. Філатов В.М.
Таран Т.С.