АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/2516/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/516/15 ОСОБА_1
Категорія: про застосування запобіжного Доповідач : ОСОБА_2 заходу (ст.194 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року задоволено клопотання слідчого Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 ; до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі на 60 днів, до 24 травня 2015 року, без визначення застави.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 27 березня 2015 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов*язаний із триманням під вартою. На думку апелянта, застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованим. Не оспорюючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , захисник вважає, що стороною обвинувачення не доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м*якого запобіжного заходу. Апелянт зазначає, що підозрюваний свою вину визнав в повному обсязі, щиро кається, має постійне місце проживання, де мешкає разом з батьками похилого віку, які є інвалідами 2-ї групи та фактично знаходяться на його утриманні; працює неофіційно, страждає психічною хворобою та перебуває на обліку у психдиспансері, потребує лікування, не має наміру переховуватись від слідства та суду, тиснути на свідків чи перешкоджати встановленню істини по справі. Захисник вважає, що зазначені обставини в достатній мірі не враховані слідчим суддею, а рішення про застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу ґрунтується лише на суб*єктивній думці прокурора та слідчого.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_7 . Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В апеляційній скарзі міститься прохання апелянта про розгляд скарги без його участі. Зазначені обставини не перешкоджають апеляційному розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_8 .
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
В порядку ст.ст.276-278 КПК України, 26 березня 2015 року старшим слідчим СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України (а.с.11-14).
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до підозрюваного більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою ( а.с.1-3).
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про :
наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України ;
2) наявність реальних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
3) недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, а саме за санкцією ч.2 ст.187 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років з конфіскацією майна; дані про особу підозрюваного, який не працює, утриманців не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, та дійшов обґрунтованого висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними (а.с.52-54). З таким висновком слідчого судді погоджується і апеляційний суд.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 умисного тяжкого корисливого злочину, вчиненого із погрозою застосування насилля до потерпілої, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за аналогічні злочини, відбував значні терміни покарання в місцях позбавлення волі, останній раз звільнений із виправної колонії у липні 2014 року (а.с.24), не одружений, не працює та не має стабільного джерела прибутку, спростовує доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу. Відомостей щодо наявності у ОСОБА_7 захворювань, які унеможливлюють утримання його під вартою, матеріали судового провадження не містять; не надані такі докази і апелянтом.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді від 27 березня 2015 року законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 27 березня 2015 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :