Справа № 1-192/11
Провадження № 11-кп/779/44/2015
Категорія ч.5ст.191 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Даною ухвалаю задоволено заяву начальника відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_8 про роз`яснення чи підлягають закінченню виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів по справі №1-192/11 р. про звернення стягнення на майно ОСОБА_7 та чи підлягають поверненню ОСОБА_7 речові докази по даному кримінальному провадженні і ухвалено, що не підлягають закінченню дані виконавчі провадження і не підлягають поверненню речові докази по даному кримінальному провадженню. , а саме : горошові кошти в сумі 800 доларів США та 211, 65 грн., які були вилучені в нього під час особистого обшуку 22 березня 2011 року, а також вироби з металу жовтого кольору, наручний ланцюжок, гладка обручка, які передані на відповідальне зберігання начальнику слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області, майно на яке накладено арешт 1/3 ідеальна частка квартири по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_7 . Також встановлено , що кошти в сумі 800 доларів США та 211, 65 грн., які були вилучені в нього під час особистого обшуку 22 березня 2011 року, вироби з металу жовтого кольору, наручний ланцюжок, гладка обручка не підлягають поверненню ОСОБА_7 .

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції вважає, що виконавчі провадження по кримінальному провадженню відносно нього підлягають закриттю, так як на вказаний вирок Коломийського міськрайонного суду від 15.01.2013 року, яким його було засуджено, подано апеляційні скарги і тому вирок на час виписання виконавчих листів не набрав законної сили. Також ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вказав на той факт, що банк фактично немає до нього претензій матеріального характеру, а тому також і з цієї причини виконавче провадження підлягає закриттю відповідно до ст.. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою роз`яснити про можливість закриття даного виконавчого провадження.

У засіданні апеляційного суду:

- скаржник ОСОБА_7 підтримав свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити з мотивів, наведених в ній.

- прокурор заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_7 , вважав ухвалу законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши інші обставини, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна

частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони

виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав

виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного

рішення.

Із виконавчих листів Коломийського міськрайонного суду по справі №1-192/11 р. (а.с.10-12) видно, що резолютивна частина рішення є в повному об`ємі зрозумілою і не потребує ніякого роз`яснення.

Крім цього покликання апелянта про те, що вирок Коломийського міськрайонного суду від 15 січня 2013 року, яким ОСОБА_7 засуджено та задоволено цивільний позов прокурора в інтересах держави про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 147 617 грн. 80 коп. на час виписання виконавчих листів не набрав законної сили, а тому ці виконавчі листи є незаконними і тому вони не могли видаватися і в силу п.3 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» у відкритті виконавчого провадження по них мало бути відмовлено не заслуговують на увагу, оскільки як видно із самих виконавчих листів строк пред`явлення їх до виконання в них зазначено 24 вересня 2014 року, тобто з часу набрання цим вироком законної сили, про свідчить ухвала Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 вересня 2014 року. ( а.с. 10=12).

Разом із цим апеляційна вимога ОСОБА_7 про закриття виконавчого провадження не грунтується на законі, так як в матеріалах справи для цього відсутні правові підстави, передбачені ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає вичерпний перелік випадків закриття виконавчого провадження, а його кокликання що Державний ощадний банк України претензій матеріального характеру до нього немає, тому виконавче провадження за вищевказаними виконавчими листами по відношенню до нього слід закрити не заслуговують на увагу, оскільки такі докази в матеріалах кримінального провадження відсутні.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що дана ухвала суду підлягає до скасування з постановленням нової ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 380, 404, 405, 418, 419 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні заяви начальника відділу ДВС Івано-Франківського МУЮ про роз`яснення щодо закінчення виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів по справі №1-192/11р. щодо ОСОБА_7 та повернення йому речових доказів відмовити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4