В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.08.2012 Білоцерківський міськрайонний суд в складі:

головуючий суддя Сливка В. В. ,

при секретарі Амеліна А. В.,

з участю прокурора ___________ГНАТЮКА О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не несудимого, непрацюючого, пенсіонера, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченного ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

1 липня 2012 року, близько 03 год. 40 хв., ОСОБА_1, перебуваючи на території ТОВ «Білоцерківмаз», що на б-рі 1-го Травня у м.є Білій Церкві, де працював на той час охоронцем, таємно від оточуючих викрав дві декоративні садово-паркові статуетки левів, вартістю 1000 грн. кожна, які належали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 і знаходились біля орендованої останнім будівлі, розташованої на території підприємства «Білоцерківмаз», чим завдав ОСОБА_2 збитків у сумі 2000 грн..

Підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винуватим у скоєному і в повному обсязі підтвердив факт таємного, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 01.07.2012 року, близько 03 год. 40 хв., під час чергування на території ТОВ «Білоцерківмаз», двох декоративних садово-паркових статуеток левів, загальною вартістю 2000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_2 У вчиненому розкаявся.

Повністю визнавши себе винуватим, в повному обсязі погодившись з пред?явленим обвинуваченням, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, підсудний від подальшого дослідєження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред?явленого обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані слідством за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі відповідальність обставини, як те, що ОСОБА_1 несудимий, повністю визнав себе винуватим, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані збитки, враховує особу підсудного, котрий формально позитивно характеризується за місцем проживання, а також відсутність будь-яких обтяжуючих відповідальність обставин, і вважає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства від суспільства, за умови призначення йому покарання у виді штрафу в дохід держави.

На переконання суду саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Збитки потерпілому ОСОБА_2 відшкодовані підсудним в ході дізнання в повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, тому цивільний позов потерпілим у справі не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироком чинності, залишити попередній підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази - дві декоративні садово-паркові статуетки левів, які зберігаються в камері схову БЦ МВ ГУ МВС, повернути потерпілому ОСОБА_2.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: В. В. Сливка