Справа № 1-40/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року Рокитнянський районний суд Київської
області в складі: головуючого судді Нечепоренка Л.М., при секретарі Клепі Т.В.,
за участю прокурора Солоного В.І., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Соколівка Жашківського
району Черкаської області, українця, не судимого, одруженого, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, із вищою освітою, громадянина України,
військовозобов"язаного, працюючого заступником директора ТОВ
"Агроінвест" с.Острів, мешканця АДРЕСА_1, не судимого

за ст.
175 ч.1 КК України,-

УСТАНОВИВ :

Підсудний досудовим слідством обвинувачується в тому, що
будучи посадовою особою, а саме - директором СТОВ "Дружба" с Острів
Рокитняського району, умисно, безпідставно не виплачував заробітну плату
працівникам СТОВ "Дружба" більше ніж один місяць.

Зазначений
злочин підсудний вчинив за наступних обставин:

Відповідно до Статуту сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Дружба", затвердженого Установчими
зборами та зареєстрованого Рокитнянською райдержадміністрацією від 01.11.2000
року за № 320 управління поточною діяльністю Товариства виконується виконавчим
органом - дирекцією. Дирекцію очолює Генеральний директор.

Дирекція вирішує всі питання діяльності Товариства, крім
тих, які відносяться до виключної компетенції зборів Учасників. Дирекція
підзвітна зборам Учасникам, несе перед ними відповідальність за виконання їх
рішень.

Після звільнення з квітня 2005 року з роботи директора
підприємства ОСОБА_3 протягом 2005 року, будучи директором СТОВ
"Дружба" підсудний, на якого покладено організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські функції, а саме - визначення напрямків діяльності
та організаційної структури підприємства, вирішення інших питань, які виникають
у процесі діяльності, умисно, всупереч ст. 97 КЗпП України, ч.3 ст.15 Закону
України "Про оплату праці", відповідно до яких оплата праці працівників
здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються власником
або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці та
ст. 15 Закону України "Про оплату праці", відповідно до якої
своєчасність та

2

залежність від
здійснення інших платежів та
їх черговості, здійсняючи активну господарську діяльність, проводив розрахунки з
іншими організаціями,
купував запчастини, паливно-мастильні матеріали
і разом з тим
безпідставно не виплачував
заробітну плату працівникам
даного підприємства.

Так, станом на
01. 02.2006 року
заборгованість по заробітній
платі перед працівниками СТОВ
"Дружба" склала 141890
грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний винним себе не визнав
і показав, що згідно його заяви він був прийнятий бригадиром комплексної
бригади СТОВ "Дружба" з 03.02.2004 року, про що був виданий
відповідний наказ. Директором вказаного підприємства працював на той час
ОСОБА_3. У липні 2004 року ОСОБА_3 повідомив підсудного, що той буде виконувати
обов"язки заступника директора, але наказу про це не було і функціональні
обов"язки залишилися ті ж самі, що і у бригадира. Він продовжував керувати
внутрішньогосподарською діяльністю товариства, проводив наряди, підписував
внутрішньогосподарські документи. Згідно Статуту СТОВ "Дружба"
директора товариства обирають збори засновників товариства. Його ніхто не
обирав і зборів засновників СТОВ "Дружба", як таких не було. На
зборах власників майнових та земельних паїв від 07.04.05 р. було прийняте
рішення про звільнення з посади директора ОСОБА_3 і обрано з 08.04.05 р.
директором СТОВ "Дружба" його. Банківських документів не підписував.
Вважає, що його викликали в райдержадміністрацію як представника товариства, а
не як директора. Виконував обов"язки директора на прохання власників паїв,
щоб зберегти майно і почати посівну. Так як директором його відповідно до
Статуту не обирали, винним себе не визнав.

В судовому засіданні встановлено, що після створення КСП
«Дружба» с.Острів рішенням зборів власників земельних та майнових паїв головою
вказаного КСП був обраний ОСОБА_3. Після створення СТОВ «Дружба» і реєестрації
01.11.2000 року його Статуту засновниками в кількості 9 осіб - восьми фізичних
і однієї юридичної вказаного товариства директором СТОВ «Дружба» був
призначений ОСОБА_3, який працював на вказаній посаді по 27.03.2005 року і був
звільнений за власним бажанням. Підсудний з лютого 2004 року працює на посаді
бригадира комплексної бригади СТОВ «Дружба» с.Острів Рокитнянського району, про
що мається наказ за №13 від 17.04.04 р.
В липні 2004 року директор СТОВ «Дружба» ОСОБА_3 повідомив підсудного, що
призначає того своїм заступником, але письмового наказу про це не було. Після
звільнення за власним бажанням ОСОБА_3 на загальних зборах власників майнових
та земельних паїв 07.04.05 року було обрано директором СТОВ «Дружба» ОСОБА_2 ,
який продовжив виконання тих же функцій, які були покладені на
нього, як на бригадира.

Згідно п.7.12 Статуту СТОВ
"Дружба" управління поточною

діяльністю Товариства виконується виконавчим органом
- дирекцією. Дирекцію очолює
Генеральний директор, який
призначається зборами
Учасників на 2
роки з правом
продовження повноважень. З
Генеральним директором укладається договір (контракт).

П.п.7.13 та 7.14
Статуту передбачено, що
дирекція вирішує всі питання
діяльності Товариства, крім
тих, що відносяться
до виключної

3

компетенції зборів
учасників. Дирекція підзвітна
зборам Учасників, несе перед
ними відповідальність за виконання їх рішень.

Генеральний директор має право без довіреності виконувати
дії від імені товариства.

П. 7. 7 Статуту передбачено, що збори вважаються
повноважними, якщо на них присутні всі Учасники. Одностайність необхідна при
вирішенні питань, віднесених до
виключної компетенції Зборів Участників.

Допитавши підсудного, свідків, дослідивши матеріали
кримінальної справи, даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до
переконання, що пред"явлене досудовим слідством підсудному обвинувачення у
вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.175 КК України не знайшло свого
об"єктивного підтвердження в
судовому засіданні.

Суд, даючи оцінку доказам, дослідженим в ході судового
слідства -показанням підсудного, свідків вважає їх достовірними, оскільки вони
логічні, послідовні, не знаходяться між собою у протиріччі і не викликають
сумніву. В жодному із досліджених доказів в судовому засіданні не вбачається в
діях підсудного складу злочину, передбаченого
ст.175 ч.1 КК України.

Суд вважає, що подібне обвинувачення підсудного, не
підкріплене належними переконливими доказами, є лише припущенням органів
досудового слідства і свідчить про безпідставне порушення кримінальної справи
проти нього.

В основу обвинувачення підсудного лягло те, що досудовим
слідством його визнано службовою особою, тобто Генеральним директором СТОВ
"Дружба" і йде посилання на Статут СТОВ "Дружба",
відповідно п.7.12 якого управління поточною діяльністю Товариства виконується виконавчим органом -
дирекцією. Дирекцію очолює Генеральний директор, який обирається зборами
Учасників на 2 роки з правом продовження повноважень. Дирекція вирішує всі
питання діяльності Товариства і підзвітна зборам Учасникам, несе перед ними
відповідальність за виконання рішень.

В той же час обвинувачення надалі посилається на збори
власників майнових і земельних паїв, згідно рішення яких директором СТОВ
"Дружба" був із 07.04.2005 року обраний підсудний.

Досудовим слідством та в судовому засіданні доказів, що
підсудного було обрано у встановленому законом порядку Генеральним директором
товариства не надано. Крім того встановлено, що зборів учасників СТОВ
"Дружба", як таких, в квітні-травні 2005 року не було. На зборах
власників майнових та земельних паїв від 07.04.05 р. було прийняте рішення про
звільнення з посади директора ОСОБА_3 і обрано з 08.04.05 р. директором СТОВ
"Дружба" підсудного, що не є підставою вважати, що підсудного було обрано
легітимним органом, тобто зборами учасників
товариства.

4

Те, що
підсудний не обирався
і не призначався
директором СТОВ
"Дружба" засновниками даного підприємства підтверджується:

Листом голови правління ЗАТ "Сільгоспрордукт" Бондарчука Ю.В., що ЗАТ
"Сільгоспродукт" було учасником СТОВ "Дружба" та володіло
80% його Статутного капіталу. Відповідно до Цивільного Кодексу України та
Закону України "Про господарські товариства" вищим органом ТОВ є
загальні збори його учасників. Відповідно до п.1 ч.4 ст.145 ЦК до виключної
компетенції загальних зборів учасників ТОВ належить створення виконавчого
органу товариства. Отже,, будь-яке рішення про призначення на посаду директора
товариства мало бути прийняте лише за участю ЗАТ "Сільгоспродукт".
Протягом всього існування СТОВ "Дружба" до ЗАТ не було надіслано
жодного повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства
стосовно прийняття рішення про призначення ОСОБА_2 на посаду директора СТОВ
"Дружба".

Не
проведення зборів учасників товариства
також підтвердили:

свідок ОСОБА_3, який є учасником товариства, що після
створення у 2000 році СТОВ "Дружба" його було призначено відповідно
до Статуту вказаного підприємства директором товариства і він працював на
вказаній посаді до квітня 2005 року, коли звільнився за власним бажанням. Ним у
2004 році був прийнятий на роботу бригадиром комплексної бригади ОСОБА_2.
Заступником його не призначав. Підпис у банку залишився за ним. На збори
учасників товариства, де б обирали директором підсудного його не запрошували.

Учасник СТОВ "Дружба" ОСОБА_4, допитана в
судовому засіданні як свідок суду показала, що при утворенні товариства у 2000
році був обраний директором ОСОБА_3. Коли у 2005 році ОСОБА_3 звільнився,
зборів учасників товариства не було. Також не було зборів, на яких би обирали
директором ОСОБА_2 . Про те, що підсудний обраний директором товариства, їй не відомо.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_5, який є учасником
СТОВ "Дружба", що на зборах власників паїв був обраний директором
ОСОБА_2. Його основним завданням було представляли інтереси пайовиків перед
орендарями. Чому записали, що обрати його директором СТОВ "Дружба",
не знає, вважає,що запис невірний. Зборів учасників товариства, на яких би
обирали підсудного директором товариства, у 2005 році не
було.

Аналізуючи та оцінюючи докази, зібрані на досудовому
слідстві так і поданих в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що
досудове слідство не надало переконливих доказів того, що підсудний являється
безпосереднім суб"єктом інкримінованого йому злочину, так як відповідно до
ст.175 КК України суб"єктом злочину може бути лише керівник підприємства,
установи або організації незалежно від форм власності.

Відповідно до примітки 1 ст.364 КК України службовими
особами є особи, які обіймають постійно чи тимчасово на підприємствах, в
установах чи організаціях незалежно від форм влАсності посади, пов"язані з
виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов"язків.

5

Суд вважає, що особа є службовою за умови, що ці
обов"язки чи повноваження покладені на неї у встановленому законом порядку
правомочним органом або службовою особою. Зайняття певної посади або доручення
тимчасово виконувати відповідні обов"язки повинно бути оформлено
відповідним рішенням (наказом, розпорядженням, постановою тощо) .

В судовому засіданні обвинуваченням не доказано, що
підсудний був обраний директором товариства у встановленому законом порядку,
тобто відповідно до п.7.12 Статуту СТОВ "Дружба", а на думку суду
виконання ним окремих функцій керівника підприємства було зумовлено крайнвою
необхідністю збереження цілосності майна пайовиків та необхідністю задоволення
потреб власників земельних паїв, які доручили йому це на зборах пайовиків 07.04.2005 року.

Як встановлено в судовому засіданні, підсудний, після
обрання його зборами пайовиків директором товариства, продовжував виконувати
внутрішньогосподарські організаційно-розпорядчі функції бригадира
копмлексної бригади у межах своєї
компетенції.

Свідок ОСОБА_6 показала, що
працювала в СТОВ "Дружба" у відділі кадрів. З часу заснування СТОВ по
квітень 2005 року керівником був ОСОБА_3. Підсудний був прийнятий на роботу
бригадиром, а в квітні 2005 року зборами пайовиків обраний директором
товариства. Але

він продовжував виконувати свою роботу
і всім казав, що він не директор. Наказів про звільнення та прийняття на роботу
працівників підприємства підсудний підписувати відмовлявся, тільки, як і
раніше, підписував внутрішньогосподарські накладні. Зборів учасників товариства
"Дружба", де вона також є учасником, не було і підсудного на них не
обирали. Наказу про призначення підсудного заступником директора чи директором СТОВ "Дружба" не було.

Те, що підсудний не був у встановленому законом порядку
обраний керівником товариства і тому був позбавлений можливості виконувати
функції керівника СТОВ підтверджує лист керуючої Білоцерківським філіалом банку
"Аваль" від 26.10.2006 року, що СТОВ "Дружба" являється
клієнтом банку і директором даного підприємства являється ОСОБА_3 Платежі з
рахунків СТОВ "Дружба" проводилися за підписом директора ОСОБА_3 та
головного бухгалтера ОСОБА_4.

Тобто підсудний, даже
маючи бажання розпоряджатися коштами підприємства і видавати зарплату, був
позбавлений такої можливості, так як не мав права підпису в банківських документах.

Це ж підтвердила свідок ОСОБА_7 яка працювала в
товаристві на посаді секретаря-касира. З квітня 2005 року керівником
підприємства був підсудний, але платіжні документи в банк підписував ОСОБА_3
-бувший директорм. З цього питання вона та підсудний їздили додому до ОСОБА_3,
де той підписував банківські документи. Печатка підприємства була в неї в
сейфі.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона є членом районної
комісії з питань своєчасності виплати заробітної плати, сплати податків та
інше. На засідання
даної комісії необноразово викликався

6

директор СТОВ
"Дружба", де була
велика заборгованість по
сплаті податків та заробітній платі.
На комісію запрошувався як
керівник підприємства ОСОБА_2.

В той
же час свідок
ОСОБА_9 суду показав,
що він є
головю районної комісії з
питань своєчасності виплати
заробітної плати, сплати податків
та інше. З
підсудним спілкувався по
роботі як із заступником керівника СТОВ
"Дружба". На вказану
комісію підсудний завпрошувався
як представник підприємства, а не як керівник.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що за постановою суду
здійснювала перевірку як спеціаліст КРУ
і підсудний їй давав пояснення з приводу заборгованості по заробітній
платі, але представся як виконуючий обов"язки, а не як директор
підприємства. В поясненнях розписався не як директор. При перевірці було
встановлено, що підсудний був заступником директора. Згідно наявної в неї
довідки керівником підприємства був
ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що керівником СТОВ
"Дружба" з часу його заснування у 2000 році був обраний ОСОБА_3 У
ківтні 2005 року ОСОБА_3 звільнився і на зборах пайовиків було обрано
директором ОСОБА_2 Учасники товариства на зборах присутні не були. Власники
земельних паїв уклали договори з "Агроінвестпродукт" і той виплачував
людям заробітну плату в рахунок оренди земельних паїв. Вважає, що підсудний був
обраний на зборах як охоронним майна пайщиків, так як був уже квітень і
необхідно було проводити посівні роботи, шукати інвестора.

Свідок ОСОБА_12
, яка працювала у 2005 році головним бухгалтером товариства суду показала,
що вона є власником майнового та земельних паїв і коли збори пайовиків підняли
питання про обрання директором СТОВ "Дружба" ОСОБА_2 , голосувала за
нього так як було безвихідне положення. Підсудний підписував відомості на
заробітну плату, але кошти надавав власник "Агроінвестпродукт" і
згідно його вказівок виплачувалася заробітна плата.

Суд вважає, що докази на які посилається обвинувачення,
тобто, що підсудний фактично виконував функції керівника товариства - його
викликали в райдержадміністрацію, як директора СТОВ, на нього був складений
протокол інспектором з охорони праці ОСОБА_13 за
порушення трудового законодавства і суд наклав на нього з цього приводу
адмінстягнення як на керівника СТОВ "Дружба", тільки підтверджують,
що підсудний працював в СТОВ і представляв його інтереси, але фактично керівником
не був, тому судом до уваги не приймають ся.

Відповідно до п.23 Пленуму Верховного Суду України №5 від
29.06.1990 року "Про виконання судами України законодавства і Постанов
Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і
постановления вироку":
"Вказати судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні
питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності
обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь
підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі
можливості збирання додаткових доказів
вичерпані, суд зобов"язаний

7

постановити виправдувальний вирок,
а не повертати
справу на додаткове
розслідування".

В даному випадку зібрані у справі докази не підтверджують
обвинувачення підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ст.175 ч.1 КК
України і всі можливості
збирання додаткових доказів
вичерпані.

Тому суд
вважає, що підсудного необхідно
визнати невинним у вчиненні інкримінуємих йому
злочинів, передбачених ст.175
ч.1 КК України за
відсутністю складу злочину
в його діях
і ОСОБА_2 підлягає виправданню
по предъявленному обвинуваченню.

Керуючись ст.323-324
КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 в пред"явленному
обвинуваченні по ст.175 ч.1 КК України визнати невинним в зв"язку з
відсутністю складу злочину в його діях
і по
суду виправданим.

Скасувати ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок може бути оскаржений через Рокитнянський районний
суд до апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.