Справа № 1-38/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд в особі судді Головчака М.М.,

при секретарі Панасюк О.М.

з участю: прокурора Костюка О.В.

захисника-адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого директором ППФ Біна, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.212,ч.2 ст.366 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

15 листопада 2006 року, ОСОБА_3 як директор ППФ Бінауклав договір купівлі-продажу з ЗАТ Костопільський завод скловиробів, відповідно до умов договору ППФ Бінапридбало за 2 500 000 грн., 70-ти квартирний житловий будинок, незавершене будівництво, який знаходиться за адресою: м. Костопіль вул. Крипякевича, 16-а, Рівненської області.

Протягом 2007-2009 років, ППФ Бінав особі ОСОБА_3А, а також в особі ОСОБА_4 (який діяв за дорученням ОСОБА_3А.), укладали з фізичними особами нотаріально посвідчені попередні договори про намір в майбутньому укласти договір купівлі продажу квартир в 70-ти квартирному житловому будинку, який знаходиться за адресою: м. Костопіль вул. Крипякевича, 16- а, Рівненської області, при цьому отримали від останніх готівкові кошти на загальну суму 5 097 959 грн, внесені як аванс: 20.11.2007 р. від ОСОБА_5 - 176750 грн., 31.07.2007 р. від ОСОБА_6 - 145945 грн., 31.07.2007 р. від ОСОБА_6 - 141400 грн., 20.11.2007 р. від ОСОБА_7 - 111100 грн., 16.05.2007 р. від ОСОБА_8 - 141400 грн., 23.09.2008 р. від ОСОБА_9 - 227950 грн., 20.05.2008 р. від ОСОБА_10 - 176750 грн., 30.04.2008 р. від ОСОБА_11 - 126250 грн., 30.04.2008 р. від ОСОБА_12 - 150995 грн., 29.12.2007 р. від ОСОБА_12 - 150995 грн., 17.04.2008 р. від ОСОБА_13 - 181800 грн., 16.04.2008 р. від ОСОБА_14 - 181800 грн., 02.04.2008 р. від ОСОБА_15 - 161600 грн., 27.03.2008 р. від ОСОБА_16 - 159075 грн., 28.03.2008 р. від ОСОБА_17 - 145945 грн., 20.03.2008 р. від ОСОБА_18 - 178265 грн., 14.03.2008 р. від ОСОБА_19 - 153772 грн., 14.03.2008 р. від ОСОБА_20 - 141400 грн., 13.03.2008 р. від ОСОБА_21 - 108070 грн., 07.03.2008 р. від ОСОБА_22 - 153772 грн., 06.03.2008 р. від ОСОБА_23 - 108070 грн., 04.03.2008 р. від ОСОБА_24 - 126250 грн., 04.03.2008 р. від ОСОБА_25 - 179022 грн., 01.03.2008 р. від ОСОБА_26 - 184325 грн., 29.02.2008 р. від ОСОБА_27 - 179275 грн., 28.02.2008 р. від ОСОБА_28 - 173972 грн., 07.02.2008 р. від ОСОБА_29 - 141400 грн., 06.02.2008 р. від ОСОБА_30 - 143420 грн., 18.01.2008 р. від ОСОБА_31 - 145945 грн., 09.01.2008 р. від ОСОБА_32 - 108070 грн., 08.04.2008 р. від ОСОБА_33 - 113625 грн., 28.01.2008 р. від ОСОБА_34 - 38500 грн., 21.01.2008 р. від ОСОБА_35 - 227200 грн., 08.05.2008 р. від ОСОБА_36 - 113625 грн., 27.03.2008 р. від ОСОБА_17 145945 грн.

В подальшому, ОСОБА_3 отриманні від фізичних осіб кошти в сумі 5 097 959 грн. не відображав в бухгалтерському та податковому обліку ППФ Біната в порушення пп 4.1.1 п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7, пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України Про оподаткування прибутку підприємствазанижував податок на прибуток за період 2007-2009 років на суму 1 041 693 грн., а також в порушення п.п.3.1.1, п.3.1 ст.3, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1, п.7.3 ст.7 Закону України Про податок на додану вартістьза вказаний період занижував податкове зобовязання з податку на додану вартість на суму 841049 грн.

Таким чином ОСОБА_3А, умисно ухилився від сплати податків, передбачених Законом України Про систему оподаткування в Україні за період 2007-2009 років на загальну суму 1 882 742 грн. Окрім того, ОСОБА_3 в період 2007-2009 роки, при складанні податкових декларацій з податку на прибуток підприємства в рядку 01.1 Доходи від продажу товарів (робіт, послуг), а також з податку на додану вартість в рядку 1 операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 відсотків…, в колонках А, Б, не відобразив суми, а саме 5 097 959 грн., отримані від операцій по укладених з фізичними особами нотаріально посвідченених попередніх договорів про намір в майбутньому укласти договір купівлі продажу квартир в 70-ти квартирному житловому будинку, який знаходиться за адресою: м. Костопіль вул. Крипякевича, 16-а, Рівненської області, чим занизив податок на прибуток на суму 1 041 693 грн та податкове зобовязання з податку на додану вартість на суму 841049 грн, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді ненадходження до бюджету коштів на суму 1 882 742 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав, та показав, що відповідно до наказу від 01 липня 1997 року являється директором приватного підприємства ППФ Біна. 15 листопада 2006 року ППФ Бінауклало договір купівлі-продажу з ЗАТ Костопільський завод скловиробів. Відповідно до умов договору ППФ Бінапридбало за 2 500 000 грн, 70-ти квартирний житловий будинок, незавершеного будівництва, що знаходиться м.Костопіль вул..Крипякевича 16А Рівненської області. Протягом 2007-2009 років ППФ Бінаукладали з фізичними особами нотаріально посвідчені попередні договори про намір в майбутньому укласти договір купівлі-продажу квартир в 70-ти квартирному житловому будинку, що знаходиться м.Костопіль вул..Крипякевича 16А Рівненської області. Від даних людей ним особисто та за його дорученням його брат ОСОБА_4А отримували кошти в приватного нотаріуса. Отримані від фізичних осіб кошти в сумі 5097959 грн. не відобразив в бухгалтерському та податковому обліку. Вказав, що в період 2007-2009 роках, при складанні податкових декларацій з податку на прибуток підприємства не відображував суми а саме 5097959 грн., які отримані від фізичних осіб, які мали намір купити квартири. У вчиненому щиро розкаюється, подав письмове клопотання про застосування до нього Закону України Про амністію, оскільки в нього на утриманні малолітня дитина.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до вимог ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього учасники судового розгляду не заперечують. При цьому суд зясував, чи правильно розуміє підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також розяснив їм, що у такому випадку будуть позбавлені права оспорювати ті фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 які виразилися в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненими службовою особою, підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, які призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів в великих розмірах та у службовому підробленні, тобто внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки, правильно кваліфіковані за ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив злочини у сфері господарської діяльності, які відповідно до ст.12 КК України є злочинами середньої тяжкості.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає повне визнання підсудним своєї вини.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Що стосується особи підсудного, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання негативно не характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.

При призначенні покарання ОСОБА_3 враховуючи обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи винного та фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне призначати основне покарання за ч.2 ст.212 КК України у виді штрафу з позбавленням права займатися фінансовою-господарською діяльністю строком на один рік, за ч.2 ст.366 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права займатися фінансовою-господарською діяльністю строком на два роки, та звільнення останнього на підставі ст.1 п.в Закону України Про амністіювід 29 липня 2011 року.

Пункт вст..1 Закону України від 29 липня 2009 року Про амністіюпередбачає звільнення від покарання осіб, які вчинили злочини які не є тяжкими і які не позбавленні батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

З свідоцтва про народження, вбачається що ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_37 ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до ч.2 ст.6 КПК України, якщо обставини зазначені в пунктах 1,2,4 цієї статті виявляються в стадії судового розгляду, суд доводить розгляд справи до кінця і у випадках, передбачених пунктом 4 цієї статті, суд постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від покарання.

Керуючись ст.ст.6, 323,324, КПК України, п.вст..1 Закону України Про амністіювід 29 липня 2011 року, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 212, ч.2 ст.366 КК України і призначити йому покарання

за ч.2 ст.212 КК України штраф в розмірі 500 неоподаткованого мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) гривень з позбавленням права займатися фінансовою-господарською діяльністю строком на один рік.

за ч.2 ст.366 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права займатися фінансовою-господарською діяльністю строком на два роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання призначити ОСОБА_3 три роки позбавлення волі з позбавленням права займатися фінансовою-господарською діяльністю строком на два роки.

На підставі п.(в) ст.1 Закону України Про амністіювід 29 липня 2011 року ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази : залишити при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя :