Справа №
ПОСТАНОВА

07 травня 2007
року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд в складі головуючого судді Малєєва А., з участю секретаря судового
засідання Дунди Л.,з участю прокурора Костерєвої О.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського кримінальну справу, яка
надійшла з постановою про закриття за строком давності, про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця та жителя
АДРЕСА_1, освіта середня спеціальна, працюючого механіком в ПП «БСББ», раніше
не судимого, гр-на України за ст. 102 КК України в редакції 1960 року, -

встановив:

В суд надійшла
кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_1за ст. 102 КК України в редакції
1960 року. Згідно з матеріалами справи ОСОБА_121.01.1997 року на території
Республіки Польща за попереднім зговором групою осіб, з метою примушування
ОСОБА_2 відмовитись від позову до ОСОБА_3. наніс потерпілому удари ногами і
руками, спричнивши тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. В постанові
слідчого, яка затверджена прокурором ставиться питання про звільнення
ОСОБА_1від кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченим строків
давності.

ОСОБА_1в
судовому засіданні фактично визнав свою вину. Вказав, що дійсно в Польщі була
кримінальна справа. Все було давно і тому він погано пам'ятає подробиці. Його
ніхто не шукав - він принаймні про це не знав. В Україну повернувся за
допомогою консула, оскільки його паспорт був заарештований. Просив звільнити
його від відповідальності.

Прокурор
просила задоволити подання, оскільки з часу скоєння злочинних дій минуло понад
5 років.

Суд вважає
необхідним відмовити в задоволенні подання з наступних мотивів.

По-перше. За
ст.49 ч.2 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила
злочин, ухиляється від слідства або суду. Аналогічні положення містяться в ст.
48 КК України в редакції 1960 року. В матеріалах справи є дані про те, що в
1997 році ОСОБА_1затримувався у Польщі, йому було обрано запобіжний захід,
пред'явлено обвинувачення, паспорт на ім'я ОСОБА_1знаходиться в матеріалах
справи. В подальшому він був оголошений в розшук польськими правоохоронцями.
Таким чином, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1скрився від органів
правосуддя Польщі. Тому положення про звільнення ОСОБА_1у зв'язку з закінченням
строків давності до даної ситуації не можуть бути застосовані.

По-друге.
Прокурор направив в суд явно необгрунтовану постанову. Як вказувалось в
матеріалах справи є дані про ухилення ОСОБА_1від слідства в Польщі. При
направленні справи до суду прокурор не звернув уваги на ці матеріали, хоч це є
першим, що він повинен був зробити. Крім того, всупереч вимогам ст. 7-1 КПК України потерпілий не був
ознайомлений з постановою про направлення справи до суду для вирішення питання
звільнення ОСОБА_1у зв'язку з закінченням строків давності. Між тим, вимога про
обов'язковість ознайомлення потерпілого не має ніяких винятків і про це знали
як прокурор так і слідчий.

Наведені
порушення унеможливлюють вирішення питання про звільнення ОСОБА_1від
кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст.
4,7-1, 11, 22, 216. 248 КПК України, суд,-

постановив:

Відмовити
у звільненні ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ст. 102 КК України у
зв'язку з закінченням строків давності.

Направити
справу прокурору м.Івано-Франківська для вирішення питання про відновлення
слідства.

На
постанову може бути подана сторонами апеляція в Івано-Франківський апеляційний
суд на протязі 1 5 діб з дня її винесення.