Справа № 740/2469/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/182/2015
Категорія - ст. 115 ч. 2 п. 4 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за № 0000032, за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 та заступника прокурора Чернігівської області на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року по кримінальному провадженню, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6

представника потерпілих ОСОБА_12

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_9 визнано винуватим за ч. 2 ст. 194 КК України і призначено покарання у виді 07 (семи) років позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винуватим за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України і призначено покарання у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

За сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді 14 (чотирнадцяти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, - залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_11 50003 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 80003 (вісімдесят тисяч три) грн., в задоволенні інших позовних вимог відмолено.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_13 20001 грн. матеріальної шкоди, 30000 грн. моральної шкоди, а всього стягнуто 50001 (п`ятдесят тисяч одну) грн..

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_6 18292 грн. 25 коп. матеріальної шкоди, 200000 грн. моральної шкоди, а всього стягнути 218292 (двісті вісімнадцять тисяч двісті дев`яносто дві) грн. 25 коп.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 200000 (двісті тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави 3582 (три тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. 90 коп. витрат на залучення експертів.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 11 січня 2014 року близько 20-00 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, прибув до житлового двоквартирного будинку за місцем проживання ОСОБА_11 в АДРЕСА_2 , де, перебуваючи у квартирі ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , діючи з мотивів ревнощів до останньої та ОСОБА_14 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_14 знаходиться на горищі даного будинку, діючи з єдиним прямим умислом, спрямованим на пошкодження нерухомого майна ОСОБА_11 за вищезазначеною адресою та заподіяння смерті ОСОБА_14 , усвідомлюючи при цьому, що у такий спосіб завдасть останньому особливих страждань, а також з непрямим умислом, спрямованим на пошкодження нерухомого майна ОСОБА_13 , розташованого в кв. АДРЕСА_3 , підпалив речі у приміщенні коридору квартири ОСОБА_11 , та переконавшись, що виникла пожежа, з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Під час пожежі вогнем було пошкоджено майно потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .. Згідно висновку судової пожежо-технічної експертизи від 14 травня 2014 року № 28 (Пт) причиною виникнення пожежі у даному будинку стало занесення стороннього джерела запалювання в осередок пожежі, який був у коридорі квартири АДРЕСА_4 даного будинку за місцем проживання ОСОБА_11 в місці, де знаходився люк на горище даного будинку. Внаслідок пожежі потерпілій ОСОБА_11 спричинена матеріальна шкода у розмірі 50003 грн., потерпілому ОСОБА_13 спричинена матеріальна шкода у розмірі 20001 грн..

Протиправними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_14 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді гострого отруєння чадним газом, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_14 помер на місці події. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 06 березня 2014 року № 12 смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок гострого отруєння чадним газом.

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , в якій він просить вирок районного суду змінити. Провадження за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, відносно ОСОБА_9 , закрити в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що дії ОСОБА_9 були зайво кваліфіковані за сукупністю злочинів, за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, визнаючи це як спосіб умисного вбивства ОСОБА_14 .. Крім того, в складі кримінального правопорушення відсутня суб`єктивна сторона. А саме, у обвинуваченого ОСОБА_11 був відсутній намір вбивати ОСОБА_14 про що свідчить його намагання погасити полум`я, а потім виклик пожежної бригади. Крім того, вказує на невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи. А саме, не було надано оцінки показам свідків, свідчення яких неповно відображені у вироку.

Обвинувачений ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок районного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Вказує, на істотне порушення кримінального процесуального закону. А саме, на досудовому слідстві не проводилась така слідча дія як огляд місця події, розбіжності в показах потерпілої, не встановлені пом`якшуючи обставини, не правильно визначена така обтяжуюча обставина, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_15 .. При цьому, не заперечує вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Щодо кваліфікації його дій за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України стверджує, що у нього не було умислу на вбивство, а тому відсутній склад кримінального правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали аналогічні за змістом апеляційні скарги в яких не оспорюють фактичні данні та доведеність вини ОСОБА_11 , просять вирок суду скасувати в зв`язку з його м`якістю. Вказують, що судом першої інстанції безпідставно не взята до уваги така обтяжуюча обставина, як настання тяжких наслідків. Вказана обставина є підставою для призначення покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

В апеляційній скарзі заступник прокурора області не оспорює фактичні данні та доведеність вини ОСОБА_11 , просить вирок в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 скасувати, а провадження в цій частині закрити. Як стверджує прокурор, ОСОБА_7 є рідною сестрою ОСОБА_14 і не проживала із братом однією сім`єю, а тому немає права на відшкодування моральної шкоди.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача по справі, обвинуваченого ОСОБА_9 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених в них підстав, вирок районного суду змінити, оскільки відсутня об`єктивна частина вчиненого злочину особлива жорстокість, тому необхідно закрити провадження за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та виключити обтяжуючу ознаку вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх адвоката ОСОБА_12 , які підтримали свої апеляційні скарги та просили про їх задоволення, призначення ОСОБА_9 більш суворого покарання, прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та його адвоката, а також потерпілої сторони, вважав вирок районного суду в цій частині обґрунтованим, але просив задовольнити його апеляційну скаргу, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 визнав свою вину у підпалі будинку де проживала його колишня дружина. Стверджував, що не знав, що в будинку знаходиться потерпілий. Тому просив вирок суду змінити, закрити провадження за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України та пом`якшити призначене покарання.

В засіданні місцевого суду розповідав, що ревнував свою колишню дружину до ОСОБА_14 і 11 січня 2015 року вирішив з ним розібратись. Взяв із собою мисливську рушницю і прийшов до будинку де проживала колишня дружина. Вибив двері почав шукати ОСОБА_16 . Підпалив сміття у коридорі будинку. Думав, що ОСОБА_11 стане спасати ОСОБА_16 , знаючи, що останній перебуває на горищі будинку.

Потерпіла ОСОБА_11 показувала, що обвинувачений її колишній чоловік. Він ревнував її до ОСОБА_14 11 січня 2014 року вона була вдома і у неї перебував ОСОБА_14 .. ОСОБА_9 прийшов до будинку з мисливською рушницею і почав грюкати у двері. ОСОБА_14 сховався на горищі. ОСОБА_17 вибив двері і пішов у будинок шукати ОСОБА_16 . Вона вибігла з будинку. ОСОБА_17 зробив 2 постріли у слід їй. Коли повернулася будинок вже горів.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вважали, що ОСОБА_9 цілеспрямовано підпалив будинок і він знав, що ОСОБА_16 перебував на горищі з метою позбавити його життя. Прийшов до будинку із рушницею. Тому просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Висновком експерта від 14.05.2014 року № 28 (Пт) підтверджується, що осередок виникнення пожежі в домоволодінні в АДРЕСА_2 був в коридорі даної квартири в місці, де знаходився люк на горище, вогонь від осередку пожежі поширився на горючі конструкції веранди, кухні, що розміщені поряд з коридором, а також на горище та покривлю будинку. Причиною виникнення пожежі є занесення стороннього джерела запалювання в осередок пожежі. ( т. 1 а.с. 183 190).

Протоколом огляду місця події підтверджується виявлення після пожежі на горищі буд. АДРЕСА_5 обгорілого трупу людини (т. 1 а.с. 91 100).

Згідно висновку експерта, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 , стало гостре отруєння оксидом вуглецю (чадним газом), яке було небезпечним для життя в момент спричинення і за цією ознакою відноситься до категорії тяжкого ступеня тілесних ушкоджень і перебуває у прямому причинно наслідковому зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.с. 127 130).

Свідок ОСОБА_18 показував, що ОСОБА_9 прийшов до нього з рушницею на плечі і розповів, що „ганявся за колішнею дружиною, застав там ОСОБА_16 , хотів розібратися з ним, шукав, але не знайшов. Кинув запальничку, будинок загорівся. ОСОБА_9 вказував, що ОСОБА_16 міг бути на горищі. ОСОБА_17 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Давши оцінку вказаним вище доказам, місцевий суд обґрунтовано визнав показання допитаних свідків та потерпілої ОСОБА_11 достовірними, при цьому суд правильно зазначив, що доводи обвинуваченого та його адвоката, про те, що вина ОСОБА_9 вина в умисному вбивстві при обтяжуючих обставинах не доведена, не є переконливими і суперечать зібраним доказам.

При кваліфікації умисного вбивства за ознакою вчинення його з особливою жорстокістю, враховується, що за законом особлива жорстокість пов`язується із способом позбавлення людини життя та іншими обставинами, які свідчать про виявлення винним особливої жорстокості.

По справі встановлено, що ОСОБА_9 11 січня 2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взявши мисливську рушницю, прийшов до будинку колишньої дружини, щоб розібратися з нею та ОСОБА_16 , вибив двері. Достовірно знаючи, що ОСОБА_16 знаходиться на горищі будинку вчинив підпал у коридорі де знаходився люк на горище.

Колегія суддів вважає, що саме спосіб позбавлення людини життя, причина смерті потерпілого ОСОБА_16 гостре отруєння оксидом вуглецю (чадним газом), свідчать про виявлення обвинуваченим особливої жорстокості з використанням вогню. Тому кваліфікація дій ОСОБА_9 за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України є вірною.

Дії ОСОБА_9 направлені на умисне пошкодження чужого майна потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , вчинене шляхом підпалу вірно кваліфіковані за ст. 194 ч. 2 КК України.

Твердження адвоката ОСОБА_8 про не правильну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 , а саме умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, що спричинило загибель людини, є такими, що не заслуговують на увагу.

Так, обвинуваченому ОСОБА_9 інкриміновано ч. 2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , вчинене шляхом підпалу без кваліфікуючої ознаки загибель людини.

Перевіркою матеріалів справи не виявлено даних, які б могли свідчити про штучне, як вказано у апеляційних скаргах обвинуваченого та його адвоката, створення слідчими органами доказів винності ОСОБА_9 у вчиненому або про можливу фальсифікацію доказів у справі. Не встановлено й інших порушень вимог кримінально процесуального кодексу, які згідно із законом тягнуть скасування вироку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень,які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, пов`язаних із порушенням права власності та його пошкодження загально небезпечним способом, та настанням наслідків у виді смерті людини ОСОБА_14 , що має підвищений рівень суспільної небезпечності, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працює, має неналежний рівень матеріального забезпечення, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, є батьком малолітньої ОСОБА_9 , 2008 року народження. Виходячи із сукупності всіх обставин кримінального провадження, враховуючи мотиви кримінальних правопорушень та способи їх вчинення, тяжкості та спричинених наслідків, наявність обставин, що пом`якшують покарання перше притягнення до кримінальної відповідальності та обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах на таку обтяжуючу обставину, як настання тяжких наслідків є такими, що не зайшли свого підтвердження. Так, на переконання колегії, судом першої інстанції в повній мірі враховані всі обставини на які посилаються потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_7 в своїх апеляційних скаргах про що вказано у вироку.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі на не правильне застосування при призначенні покарання такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, також не знайшло свого підтвердження.

Тому апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія приходить до переконання про задоволення апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст.ст. 128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Виходячи з вищевикладеного суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних норм, невірно оцінив фактичні обставини справи та не вірно задовольнив цивільний позов потерпілої.

Так, судом задоволено цивільний позов ОСОБА_7 , при цьому на її користь з обвинуваченого стягнуто 200000 грн. моральної шкоди, завданої потерпілій смертю ОСОБА_14 .

Встановлено, що ОСОБА_7 є рідною сестрою загиблого ОСОБА_14 і не входить до переліку осіб, які згідно ст. 1168 ЦК мають право на відшкодування моральної шкоди, у тому числі не є особою, яка проживала із братом однією сім`єю, так як вона проживала в м. Ніжині, а ОСОБА_14 - у с. Вертіївка Ніжинського району.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 в частині задоволення цивільного прозову потерпілої ОСОБА_7 скасувати. В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 відмовити.

В іншій частині зазначений вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3