СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2008
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

головуючого -
судді Зубка К.А.,

суддів Ремеза П.М. і Лещенка Р.М.,

за участю прокурора Науменка В.В.

захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1 та в його інтересах захисника - адвоката
ОСОБА_2, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 5 вересня 2008 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українець, громадянин України,

з середньою освітою, не працює, проживає в

АДРЕСА_1, не судимого,

засуджений за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.289 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На
підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточно призначено покарання 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Постановлено про стягнення із ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 5000 грн. та
на користь держави 300 грн. 48 коп. судових витрат.

Суд визнав винним ОСОБА_1 у тому, що він 5 травня 2008 року в період з 22
до 23 години, будучи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в автомобілі
ЗАЗ 110307 «Славута», державний номер НОМЕР_1, який належить ПП «Лесик» і яким
керував водій ОСОБА_3, на 58 км. автодороги Київ-Луганськ-Ізварино поблизу с.
Соловївка Олександрійського району та з метою заволодіння чужим майном, з
погрозою застосування предмета схожого на ніж, вчинив напад на ОСОБА_3 і заволодів при цьому мобільним телефоном потерпілого марки «Самсунг
С-230», вартістю 297грн. 50коп. і грішми в сумі 370 грн., чим заподіяв
потерпілому шкоду на суму 667 грн. 50 коп.

______________________________________________________________________

Справа № 11а - 811 - 2008 рік
Головуючий у суді І інстанції Горбунов В.Г.

Категорія: ст.289 ч.3 КК України Доповідач у суді
ІІ інстанції Ремез П.М.

Продовжуючи свої злочинні дії, також
з погрозою застосування предмета

схожого
на ніж, примусив потерпілого ОСОБА_3 залишити автомобіль, після чого незаконно
заволодів автомобілем ЗАЗ 110307, чим заподіяв ПП «Лесик» матеріальну шкоду на
суму 14930 грн. 59 коп. і на якому вчинив ДТП.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить переглянути його кримінальну справу і не
позбавляти його волі, застосувати до нього ст.ст.69 і 75 КК України мотивуючи
тим, що він щиро розкаюється у скоєному, на утриманні має двоє неповнолітніх
дітей дочок ОСОБА_5 1999 р.н. та ОСОБА_6 2007 р.н., що він хворіє на ерозійний
бульбіт та двостороннє здвоєння нирок.

У апеляції захисник засудженого адвокат
ОСОБА_2 просить змінити вирок районного суду, пом'якшити засудженому ОСОБА_1
призначене покарання і звільнити від його відбуття з іспитовим строком,
мотивуючи тим, що судом не враховано думку потерпілого ОСОБА_4 про
незастосування суворого покарання засудженому, що після винесення вироку
потерпілому ОСОБА_3 повністю відшкодовано матеріальні та моральні збитки, що
він позитивно характеризується по місцю попередньої роботи, згідно довідок з
лікарні має поганий стан здоров`я,
щиро
розкаявся у скоєному.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни,
пояснення засудженого ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які
підтримали свої апеляції, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляцій засудженого та його захисника колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого і захисника підлягають задоволенню частково, з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчинені розбійного
нападу, а також у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілих, повторно, за які
його засуджено, обґрунтований дослідженими судом доказами і є правильним.

Так, сам
засуджений ОСОБА_1, як на
досудовому слідстві так і в судовому засіданні свою вину визнав повністю і
розповів при яких обставинах вчинив зазначені злочини.

Крім цього вина засудженого
повністю підтверджується зібраними по справі достовірними доказами, які ніким
не оспорюються.

Таким чином, суд виходячи з тих
доказів, які дослідив обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, повторно і правильно
кваліфікував його дії за ст.187 ч.1 КК України.

Також, суд обґрунтовано визнав
його винним у вчиненні відкритого викрадення чужого
майна, поєднаного з насильством,
яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, повторно і правильно кваліфікував його дії за ст.289 ч.3 КК України.

Призначаючи засудженому ОСОБА_1
покарання районний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України у вироку врахував,
що він вчинив у стані алкогольного сп'яніння тяжкий та особливо тяжкий злочини,
а також вказав, проте недостатньо врахував всі обставини справи та особу
засудженого, що він раніше не судимий, вину визнав повністю, у скоєному щиро
покаявся, добровільно відшкодував заподіяну матеріальну шкоду потерпілим, а на
момент апеляційного розгляду справи і моральну шкоду потерпілому ОСОБА_3 і на
даний час потерпілі не наполягають на його суворому покаранні, за місцем
проживання та попередньої роботи характеризується позитивно, що він хворіє, на
утриманні має фактично двох неповнолітніх дітей 1999 року народження і 2007
року народження, та непрацюючу дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею віку трьох років, а тому колегія суддів вважає, що
вказані вище обставини справи є виключними і дають можливість пом'якшити
основне покарання засудженому та призначити йому покарання за ст. 289 ч.3 КК
України із застосуванням ст. 69 КК України, тобто нижче від найнижчої межі, але
у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до
засудженого ОСОБА_1 вимог ст. 75 КК України та звільнення його від відбуття
призначеного покарання з іспитовим строком колегія суддів не вбачає

Також, колегія суддів
вважає необхідним виключити з резолютивної частини вироку суду першої інстанції
вказівку про стягнення із засудженого на користь неповнолітнього потерпілого
ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди враховуючи, що на момент апеляційного
розгляду справи вказана шкода повністю відшкодована, що підтверджується
долученою до справи відповідною розпискою потерпілого ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 362, 366
КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та
в його інтересах захисника - адвоката ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок
Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 5 вересня 2008 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Пом'якшити засудженому ОСОБА_1 покарання за ч.3 ст.289 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ст. 187 ч.1 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

На
підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 5 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Виключити з резолютивної
частини вироку вказівку про стягнення із засудженого ОСОБА_1 на користь
потерпілого ОСОБА_3 5000 грн. моральної шкоди.

У решті цей вирок залишити без
зміни.

СУДДІ: