Справа № 213/453/12
В И Р О К

іменем України

"14" травня 2012 р. Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого- судді Мочульської Л. Т.

за участю секретаря Белінська С. І.,

прокурора Гаврилюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Ясенки Липовецького району Вінницької області, вул. Першотравнева, 18, громадянки України, не одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, раніше не судимої

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 злісно не виконувала обов'язки по догляду за своєю малолітньою донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, внаслідок чого настали тяжкі наслідки у вигляді заподіяння шкоди здоров'ю дитини, а саме: діючи з прямим умислом, грубо порушуючи вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" та ст.ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, протягом серпня-грудня 2011 року, злісно не виконувала свої батьківські обов'язки, що проявилось у неналежному догляді за дитиною, відсутністю належного контролю за її діями, не забезпечення належного харчування та призвело до тяжких наслідків у вигляді захворювання дитини та госпіталізації до Липовецької центральної районної лікарні. Згідно висновку затвердженого головним лікарем комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги» в результаті злісного невиконання ОСОБА_1 батьківських обов'язків, настали тяжкі наслідки, а саме: 16.12.2011 року малолітню ОСОБА_2 госпіталізовано до дитячого відділення Липовецької ЦРЛ з діагнозом: відставання фізичного розвитку, гіпотрофія II ст., дефіцитна анемія І ст., рахіт І (гострий період). Зазначені вище тяжкі наслідки настали з вини ОСОБА_1, оскільки під час обстеження умов проживання її малолітньої дочки 29.08.2011 р., в будинку виявлено безлад, відсутність необхідних продуктів харчування, кошти отримані на дітей використовувались не за призначенням, дитина недобирала у вазі, не забезпечувалась харчуванням для нормального фізичного розвитку. Крім того, в ході проведення повторного обстеження умов проживання 15.12.2011 р., встановлено наявність загрози життю та здоров'ю дитини, ОСОБА_1 належних висновків для себе не зробила та виконувати свої батьківські обов'язки відносно малолітньої дочки ОСОБА_2 не розпочала, на вимоги працівників служби у справах дітей Липовецької райдержадміністрації та медичних працівників, щодо лікування дитини не звертала уваги, умови проживання малолітньої не покращились, температурний режим в будинку не дотримувався, дитина мала неохайний та хворобливий вигляд, внаслідок чого була госпіталізована до дитячого відділення Липовецької ЦРЛ.

В судовому засіданні підсудна свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю. Суду пояснила, що вона в даний час проживає спільно зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 та двома малолітніми дітьми - сину ОСОБА_4 4 роки, а дочці ОСОБА_5 - 10 місяців. її донька народилась 10 березня 2011 року. На сьогоднішній день, зі слів лікарів, у її доньки є проблеми зі здоров'ям, тому що вона не набирає вагу тіла; її дочка має вагу 7 кг. В період часу з 10.09 по 30.09.2011 року її мама ОСОБА_6 лежала з донькою в Липовецькій ЦРЛ, вона з донькою в лікарню не лягала, тому що не хотіла. Після виписки з лікарні до неї неодноразово приходив сільський фельдшер, який наголошував, що доньку необхідно лікувати, але вона на його слова не звертала уваги, тому що рахує, що донька здорова. Вона кожного місяця отримує від держави біля 1700 грн. на утримання дітей. Останній раз вона отримала гроші 11.12.2011 року в сумі 1200 грн. Інколи вона використовує частину грошових коштів не на дитину, а на власні потреби, віддає борги сусідам і в магазин. З даних грошей вона не придбала для своїх дітей ні ліків, ні продуктів харчування, ні одежі. Як правило годує своїх дітей, а так само і доньку лише молочною кашею (манка), а також супами. Її мама, яка періодично проживає з нею, говорила, що доньку потрібно лікувати, але вона на її слова не зважає, оскільки вважає, що дитина не хвора, вона лише погано, неналежним чином за нею доглядає, що спричинило важкі наслідки, а саме 16.12.2011 р. дочку було госпіталізовано до Липовецької ЦРЛ. На даний час, 03 квітня 2012 року у неї народилась третя дитина. Вона кинула пити і доглядає своїх дітей, а допомагає їй її мама.

Крім визнавальних показань підсудної, її вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України, підтверджується матеріалами кримінальної справи:

- Актами обстеження умов проживання ОСОБА_1 /а.с. 4, 8-10/

- Медичною карткою стаціонарного хворого № 3850/412 /а.с. 42-53/

- Висновком щодо наслідків лікування ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 затвердженого головним лікарем комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги»/а.с. 58/.

Враховуючи думку учасників судового процесу, приймаючи до уваги, що підсудна повністю визнавала свою вину як на досудовому, так і під час судового слідства, суд, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження фактичних обставин справи, оскільки зазначені фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом розяснено відсутність у сторін по справі права подальшого оспорювання цих фактичних обставин в апеляційному порядку.

Дії підсудної суд кваліфікує за ст. 166 КК України, як злісне невиконання матірю встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки.

При обранні міри покарання ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки нею скоєного, її особу, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст..12 КК України, злочин, передбачений ст. 166 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Від вчинення ОСОБА_1 даного суспільно небезпечного діяння настали тяжкі наслідки, які є ознакою обєктивної сторони злочину, передбаченого ст. 166 КК України. Злісне невиконання підсудною встановлених законом обовязків по догляду за дитиною, а саме: відсутність догляду за дитиною, незабезпечення належного харчування дитини , утримання її у незадовільних житлово-побутових умовах, ігнорування суттєвого погіршення її здоровя, - призвело до важкого розладу здоровя її доньки ОСОБА_2 у вигляді відставання фізичного розвитку, гіпотрофії II ст., дефіцитної анемії І ст., рахіту І (гострий період).

ОСОБА_1 негативно характеризується за місцем проживання, згідно із характеристикою, виданою виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 1161 від 15.12.2011 року та характеристикою, виданою виконавчим комітетом Вахнівської сільської ради Липовецького району Вінницької області № 02-24/385 від 29.08.2011 року; зловживає спиртними напоями.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку , що підсудна заслуговує на покарання, передбачене санкцією даної статті., у виді позбавлення волі.

Однак при цьому суд враховує і інші обставини.

Так, пом'якшуючими покарання підсудної обставинами суд визнає щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину (добровільно надавала допомогу в зясуванні тих обставин вчинення злочину, що мали істотне значення для повного його розкриття ).

Обставин, які визнаються як обтяжуючі покарання підсудної, судом не здобуто.

ОСОБА_1 раніше не судима, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні троє малолітніх дітей . 03.04.2012 року народила третю дитину.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винної, встановлені обставини справи та види і строки покарання, встановлені санкцією ст.. 166 КК України, суд прийшов до висновку про можливість виправлення підсудної без відбування покарання та вважає можливим на підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обовязки.

Суд вважає дане покарання необхідним та достатнім для виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 166 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити її від призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї, відповідно до ст.76 КК України , наступні обов'язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції ;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 15 діб.

Суддя:ОСОБА_7