УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 січня 2007
року М.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі:

головуючого - Крегула
М.М.,

суддів - Вотьканича Ф.А. і
Кондора Р.Ю.,

з
участю прокурора - Кураха
Ю.М.,

засудженої -
ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2.
та її представника
- адвоката ОСОБА_3.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1 на вирок
міжгірського районного суду від 3 листопада
2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка та

мешканка АДРЕСА_1

Міжгірського району, громадянка

України,
українка, не судима,
-

засуджена за ст.128 КК України з
застосуванням ст.69 КК України до штрафу
в розмірі 510
грн. в доход держави.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу постановлено залишити
попередній - підписку
про невиїзд.

Цивільний
позов потерпілої ОСОБА_2. задоволено
частково.

Із засудженої ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. стягнуто 1500 грн. на
відшкодування заподіяної моральної шкоди і 750 грн. за надання правової допомоги
адвокатом.

Речовий доказ -
солом'яний віник -
постановлено знищити.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_1 8 жовтня 2005 року приблизно о 15 год. в
АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_2.
нанесла останній два удари ручкою від віника по голові, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала спиною на край
бетонної плити, в результаті чого ОСОБА_2. отримала необережне середньої
тяжкості тілесне ушкодження, у вигляді перелому 8-10 ребер зліва
зі зміщенням відламків.

В апеляції засудженої ОСОБА_1,
порушується питання про скасування вироку суду та закриття відносно неї
кримінальної справи за відсутністю
в її діях
складу злочину, передбаченого ст.128
кк України.

В обгрунтування апеляції засуджена посилається на те, що висновки суду щодо
доведеності вини у вчиненні злочину, за який її засуджено, не відповідають фактичним
обставинам справи. Вказує
також й на
те, що

справа: № 11-23/07 Головуючий у першій інстанції:
Гайдур А.Ю. Доповідач:
Вотьканич Ф.А.

2

потерпіла фактично не отримувала
перелому ребер, а вказані тілесні ушкодження в неї були раніше. Крім того,
ініціатором конфлікту була сама потерпіла ОСОБА_2., яка під час сутички заподіяла ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженої ОСОБА_1, яка просила вирок
скасувати, пояснення потерпілої ОСОБА_2., її представника - адвоката ОСОБА_3., прокурора, які висловили думку про
залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до
задоволення з наступних
підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у спричиненні необережного -
середньої тяжкості тілесного ушкодження ґрунтується на зібраних у
справі та досліджених в
судовому засіданні доказах.

Засуджена ОСОБА_1 свою вину у вчиненні нею злочину, передбаченого ст.128 КК
України не визнала та показала, що 8 жовтня 2005 року близько 15 години вона
підмітала дорогу загального користування. В цей час до неї підійшла потерпіла і
почала на неї лаятись та штовхнула, від
чого вона впала і вдарилась головою об дерев'яний віз, що знаходився поруч,
після цього її додому забрала донька, а потерпіла пішла до себе додому. Ударів
віником нікому не наносила.

Незважаючи на невизнання самою засудженою вини в інкримінованому
злочині, така повністю доведена показаннями
потерпілої та свідків.

З показань потерпілої ОСОБА_2.
вбачається, що 8 жовтня 2005 року біля 15 години ОСОБА_1 навмисно почала підмітати
часник з дороги загального користування, яким вона до того посипала дорогу.
Після того як вона зробила зауваження ОСОБА_1, щоб та не підмітала дорогу,
остання ручкою віника вдарила два рази її по голові, від чого вона втратила
рівновагу і впала
спиною на бетонну
плиту.

Свідок ОСОБА_3, показала, що дійсно 8 жовтня 2005 року на зауваження
потерпілої ОСОБА_2. не підмітати дорогу біля її будинку, ОСОБА_1 ручкою віника
нанесла потерпілій два удари по голові, від яких потерпіла
впала на плиту
біля сходів.

З показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що у потерпілої ОСОБА_2. був
новий перелом ребер
із невеликим зміщенням.

Крім показань потерпілого та свідків, перевірених у судовому засіданні,
вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджується
матеріалами кримінальної справи. Зокрема, висновком комплексної судово-медичної
експертизи, протоколом очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2., протоколом відтворення обстановки та
обставин події,

Отже, судом повно й об'єктивно досліджені зібрані в справі докази і їм
дана правильна юридична
оцінка..

Дії ОСОБА_1 за ст.128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне
ушкодження, судом першої інстанції кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання засудженій, суд в повній мірі врахував обставини справи
та дані про
її особу.

Твердження засудженої про те, що ніяких тілесних
ушкоджень вона потерпілій.не
спричиняла, а тілесне
ушкодження у вигляді
перелому ребер

з

зазначене спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи,
згідно якого у ОСОБА_2. виявлено
тілесні ушкодження у вигляді перелому 8-9 ребра зі зміщенням відламків по
задньо-підпахвенній лінії. Дані
тілесні ушкодження не мають .нічого спільного з травмами, які
потерпіла отримувала раніше.

Не заслуговують на увагу і твердження засудженої ОСОБА_1 про те, що
потерпіла своїми діями спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді
черепно-мозкової травми, внаслідок чого вона змушена була звернутися в лікарню,
оскільки згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_1 на
момент її освідчення яких-небудь тілесних
ушкоджень не виявлено.

Отже, вирок є
законним і обгрунтованим.

Керуючись
ст.ст. 365, 366
КПК України, апеляційний
суд

ухвалив:
вирок Міжгірського районного суду від 3 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а її
апеляцію - без задоволення.