Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/3419/15-к
Провадження № 1-кп/490/334/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вознесенську Миколаївської області, є українцем, громадянином України, одруженим, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув середньо-спеціальну освіту, виконує зварювальні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
10 вересня 2014 року близько 8-00 години ОСОБА_4 , проходячи військову службу на посаді головного старшини гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , самовільно залишив військову частину на період до 26 лютого 2015 року.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 3 статті 407 КК України як самовільне залишення військової частини або місця служби тривалістю понад 1 місяць.

28 лютого 2015 року обвинувачений та прокурор уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального порушення та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 407 КК України покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Сторони домовились також про звільнення ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2 та 3 статті 76 КК України.

Судом обвинуваченому роз`яснені права, передбачені частиною 5 статті 474 КПК України, а також наслідки укладання угоди, які обвинуваченому зрозумілі.

Усвідомивши наслідки укладання угоди та свої права у суді, обвинувачений на затвердженні угоди у суді наполягав; підстави вважати, що укладення угоди сторонами не є добровільним, в суду відсутні.

Судом також встановлено, що розумні підстави для сумнівів у тому, що ОСОБА_4 вчинював діяння, із приводу якого укладена угода, є відсутніми.

До того ж, викладені сторонами умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є належною, законодавство допускає укладання угод по справам цієї категорії.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства. Вони також не порушують права та інтереси сторін та інших осіб.

Отже, заявлена угода підлягає затвердженню судом.

Відповідно до частини 1 статті 475 КПК України за такого суд має ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1. не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2. повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

25.05.2015