Справа 1-6/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2012 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого -

судді Побережної О.Д.

при секретарі Ткач Н.П.

з участю прокурора Поповича А.Д.,

а також інших осіб: підсудного ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 28.09.2007 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за ч.1 ст.185 КК України до 510 грн. штрафу; 2) 16.07.2009 року Сокирянським районним судом Чернівецької області до ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з двохрічним іспитовим строком,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 протягом вересня по середину жовтня 2010 року по усній домовленості із приватним підприємцем ОСОБА_5 працював у нього різноробочим та допомагав йому у зборі врожаю плодів яблук в його саду і доставкою їх до складських приміщень, які розташовані на околиці села на території колишнього колгоспного ТОКу та біля школи в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області та які належать приватному підприємцю ОСОБА_5

На початку жовтня 2010 року ОСОБА_1, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, з метою вчинення крадіжки плодів яблук із вищевказаних складів, запропонував ОСОБА_6 придбати у нього плоди яблук, видаючи їх за свої, на що останній дав свою згоду. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, на початку жовтня 2010 року приблизно 22-ої год. ОСОБА_1 зустрівшись із ОСОБА_6 в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, куди останній приїхав по домовленості із ОСОБА_1 на своєму власному автомобілі марки «Газель», вказав йому проїхати із ним до складського приміщення, яке розташоване біля сільської школи, де за допомогою ключа від воріт складу, відчинив приміщення складу, звідки таємно викрав плоди яблук сорту «Голден делішес» та «Старкрисон», які зберігались у картонних ящиках: 130 картонних ящиків (бананок) по ціні 8 грн. за 1 ящик на суму 1040 грн., в кожному з яких знаходилось 20 кг. яблук, по ціні 2 грн.50 коп. за 1 кг., на загальну суму 6500 грн., а всього таємно викрав майно ОСОБА_5 на загальну суму 7540 грн.. Дане майно завантажили у вказаний автомобіль та залишили місце вчинення злочину.

Крім того, ОСОБА_1 на початку жовтня 2010 року, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, через три дня після вчинення вищезазначених дій, знову запропонував ОСОБА_6 придбати у нього плоди яблук, видаючи їх за свої, на що останній дав свою згоду. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 на початку жовтня 2010 року приблизно 23-ої год. зустрівшись із ОСОБА_6 по домовленості в с.Ломачинці Сокирянського району Чернівецької області, куди останній приїхав на своєму власному автомобілі марки «Газель», запропонував йому проїхати із ним до одного із складських приміщень, яке розташоване на околиці села на території колишнього колгоспного ТОКу, де за допомогою ключа від воріт складу, відчинив приміщення складу, звідки таємно викрав плоди яблук сорту «Голден делішес» та «Старкримсон», які зберігались у деревних ящиках розміром 60x40x30: 62 деревяних ящика по ціні 12 грн. за 1 ящик на суму 744 грн, в кожному з яких знаходилось 25 кг плодів яблук, по ціні 2 грн.50 коп. за 1 кг, на загальну суму 3875 грн., а всього таємно викрав майна ОСОБА_5 на загальну суму 4619 грн. Дане майно завантажили у у вказаний автомобіль та залишили місце вчинення злочину.

Крім того, 28.03.2011 року в період час з 17-ої год. до 21 год. 30 хв. ОСОБА_1, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у гостях у свого знайомого ОСОБА_7, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, під час спільного розпиття спирних напоїв, скориставшись неуважністю ОСОБА_8, яка також знаходилася в гостях у даному будинку, таємно викрав з кишені її куртки належні їй грошові кошти у сумі 100 грн, якими розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_1 у цей же день та у вищезазначені періоди часу та місці, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8М, під приводом необхідності зателефонувати з її телефону, незаконно заволодів належним їй на праві приватної власності мобільним телефоном марки «Самсунг С3050», вартістю 275,52 грн., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного звязку «Діджус», вартістю 25 грн., на рахунку якого знаходилися грошові кошти у сумі 10 грн. та флеш-карта памяті «Micro SD», обємом 2 ГБ, вартістю 60 грн., та які на її вимогу відмовлявся повернути, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 370,52 грн.

Під час досудового слідства та судового розгляду підсудний свою вину не визнав в обємі предявленого обвинувачення та в судовому засіданні дав наступні показання.

З жовтня 2010 року підсудний працював у ОСОБА_5: здійснював перевзення яблук з саду до склдаських приміщень, які розташовані на території с. Ломачинці.При цьому ящини з яблуками не зважувалися та в складі ніяким чином не облікувувалися . Між ними була усна домовленість, що ОСОБА_5 буде йому платити по 80 грн. в день по закінченню роботи. Однак, фактично ОСОБА_5 дав батькові підсудного лише 550 грн. у його присутності. 09.10.2011 року підсудний не вийшов на роботу, оскільки ОСОБА_5 з ним повністю не розрахувався. Всього підсудний відпрацював у ОСОБА_5 23 дні, за які він мав йому сплатити 1840 грн, а також ОСОБА_5 був винен йому 550 грн. за поїзду до м. Києва, яку здійснював підсудний на прохання ОСОБА_5 В середині жовтня 2010 року підсудний дійсно здійснив крадіжку 20 ящиків яблук сорту «Голден, на суму, яку був винен йому ОСОБА_5: відкрив приміщення складу запасним ключем, який раніше йому дав ОСОБА_5, виніс 20 ящиків яблук власноручно на територію школи, де їх і залишив. Потім заьтелефонував до ОСОБА_6, якому запропонував купити у нього яблука, на що той погодився. Через деякий час ОСОБА_6 приїхав до складу, загрузив в автомобіль марки «Газель» яблука, однак розрахуватися з підсудним пообіцяв після того, як продасть яблука.

28.05.2011 року підсудний перебував у гостях у ОСОБА_7 в с.Блоусівка Сокирянського району і подзвонив до своєї знайомої ОСОБА_8, яка приблизно 17-18 год. прийшла до ОСОБА_7 додому. ОСОБА_8 дала підсудному 13 грн. для придбання спиртних напоїв, за якими сходив ОСОБА_9, принісши 0,5 л. горідки. Втрьох вони почали розпивати спиртне, а потім прийшов ОСОБА_7, який приніс закуску. Вони почали обговорювати, щоб зібрати гроші для придбання спиртного, на що ОСОБА_8 сказала, що у неї є 70-80 грн., які дала підсудному. Підсудний разом з ОСОБА_10 пішли за горілкою, яку придбали обємом 1 л. за 57 грн. Потім підсудний запропонував ОСОБА_8, щоб вона дала йому свій мобільний телефон, щоб покористувтися ним деякий час, оскільки в його телефоні не було функцій фото- та відео камери, на що вона погодилася та дала йому телефон. При цьому час на який вона дала йому в користування телефон вони не узгодили. При передачі ОСОБА_8 підсудному телефона були присутні ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_11 та ще незнайома підсудному дівчина.

Крім того, підсудний просить не брати до уваги явки з повинною від 21.04.2011 року, оскільки вони були ним дані у звязку з застосуванням відносно нього фізичного та психічного насильства з боку працівників Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Однак, незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, суд приходить до висновку, що його вина у вчинені інкримінованих йому злочинів повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, а твердження ним з приводу відсутності в його діях складу злочинів є неправдивими, суперечливими, не відповідають встановленим обставинам справи та розцінюються судом, як спосіб захисту від предявленого обвинувачення.

Суд не бере до уваги повідомлення підсудного про застосування відносно нього фізичного та психічного насильства працівниками Сокирянського РВ УМВС під час проведення досудового слідства, оскільки вони спростовуються матеріалами перевірки (постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 22.09.2011 року), яка були проведена прокуратурою Сокирянського району Чернівецької області.

Також суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_12В дані під час проведення судового слідства, оскільки вони є суперечливими та непослідовними. Зокрема ОСОБА_7 повідомив, що 28.03.2011 року в нього вдома та в його присутності ОСОБА_8 добровільно дала підсудному 70 грн. для придбання спиртного та мобільний телефон, однак ОСОБА_9 повідомив, що 28.03.2011 року ОСОБА_8 дала ОСОБА_1 100 грн, з яких підсудний дав свідку 50 гр. для придбання спиртногою. При цьому були присутні лише він, ОСОБА_1 та ОСОБА_8, а ОСОБА_7 не було. Крім того, ОСОБА_9 заперечив передачу потерпілою йому грошей на придбання спиртного, тоді як підсудний та потерпіла дали аналогічні показання, що потерпіла дала ОСОБА_9 13 грн. для придбання спиртного і саме за дані кошти він придбав 0,5 горілки, яку вони втрьох впили. Свідок ОСОБА_12 дав покази, що коли ОСОБА_8 прийшла до ОСОБА_7 додому, то там був даний свідок і він бачив, як потерпіла дала ОСОБА_1 70 грн. для придбання спиртного, хоча дані покази не співпадають з показами підсудного, потерпілої та інших свідків. .

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав суду покази, що він є приватним підприємцем і здійснює вирощування та продаж яблук. Приблизно з 20-24 вересня розпочався збір яблук в саду. 23.09.2011 року він взяв на роботу ОСОБА_1С, щоб той грузив яблука та відвозив їх до складів, які розташовані в с. Ломачинці. При цьому зважування яблук не проводилося, однак кожний сорт яблук має середню вагу в залежності від тари. Про оплату вони не домовлялися, оскільки підсудний йому відпрацьовував те, що потерпілий раніше возив ОСОБА_1 яблука до м. Києва. Підсудний працював у потерпілого до 08.10.2011 року. Напочатку жовтня 2011 року потерпілий виявив відсутність 192 ящиків з яблуками сорту «Голден» та «Старкримсон»: з них 62 деревяних ящика, в кожному по 25 кг. яблук зі складу на «Току» та 130 картоних ящиків («бананок) по 20 кг кожен. зі складу біля школи Потерпілий відразу зрозумів, що це зробив ОСОБА_1С, тому запитав його, однак він не зізнався у вчиненому. Через декілька днів потерпілому передзвонив ОСОБА_13 та повідомив, що йому відомо, що ОСОБА_1 викрав у потерпілого 20 ящиків яблук. Потерпілий повідомив про даний випадок працівників міліції. (а.с. 47-49)

Згідно оголошених у судовому засіданні показів потерпілої ОСОБА_8 (а.с. 150-151) та її допиту у судовому засіданні встановлено, щр 28.03.2011 року до неї зателефонував її знайомий ОСОБА_1С та повідомив, що він на даний час перебуває в с. Білоусівка в ОСОБА_7 і хоче з нею зустрітися. Приблизно17-ої год. потерпіла прийшла додому до ОСОБА_7, де зустрілася з ОСОБА_1 При цьому ОСОБА_7 був відсутній, однак окрім ОСОБА_1 там був ОСОБА_9. ОСОБА_1 запропонував придбати спиртне і потерпіла дала ОСОБА_9 13 грн, щоб він купив спиртне та закуску. ОСОБА_9 пішов в магазин, купив пляшку горілки та закуску, яку вони втрьох розпили. Особисто вона вжила небагато, приблизно 50 гр. горілки. Приблизно 20-ої год. прийшов ОСОБА_14, який приніс закуску і вони почали вирішувати як придбати ще спиртного. У той день вона отримала допомогу на дитину у розмірі 130 грн. і точно знала суму, яка в неї була. ОСОБА_1 сказав їй, щоб вона дала йому грошей для придбання горілки, однак потерпіла сказала, що не дасть більше грошей. Потім ОСОБА_1 взяв з її дозволу належний їй телефон марки «Самсунг С3050»., в якому знаходився стартовий пакет оператора мобільного звязку «Діджус», на рахунку якого знаходилися грошові кошти у сумі 10 грн. та флеш-карта памяті «Micro SD», обємом 2 ГБ», щоб кудись подзвонити. Вона йому віддала телефон добровільно, довіряючи йому та думаючи, що він відразу його їй поверне. При цьому були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 Потім ОСОБА_1 пішов купити спиртне, хоча грошей у нього небуло і ніхто йому їх не давав, однак повернувся з пляшкою горілки. Вони знову вживали спиртне, потім ОСОБА_1 знову пішов, щоб купити горілку і довго не повертався. Підсудна пішла додому приблизно 23ої год. і відразу з телефона своєї матері зателефонувала на свій телефон, який залишився у ОСОБА_1 та попросила повернути їй телефон, на що він пообіцяв повернути телефон наступного дня.Однак, на протязі тривалого часу ОСОБА_1 не повертав їй телефон, тому вона повідомила про даний випадок працівників міліції. Особисто вона не бачила, як ОСОБА_1 здійснював крадіжку 100 грн. (двома купюрами по 50 грн.) з кишені її куртки, однак вона підозрює, що це міг бути він, оскільки він в той вечір купував за якісь кошти спиртне, хоча грошей у нього не було.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні дав показання, шо на початку жовтня 2010 року до нього додому прийшли його знайомі ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_1 та ОСОБА_17 При цьому, під час розмови ОСОБА_1 сказав, що ОСОБА_5 з ним не розрахувався за виконану роботу, тому він взаяв у нього 20 ящиків яблук сорту «Голден».

Аналогічні покази в судовому засіданні дали свідки ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_17

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні дав покази, що у жовтні 2010 року він їхав разом зі своєю дружиною та своїми батьками на належному йому автомобілі марки «Газель», коли до нього зателефонував ОСОБА_1 та запропонував купити в нього яблука, на що свідок погодився. Свідок підїхав до складу, який знаходився в с.Ломачинці і вони разом з ОСОБА_1 загрузили 130 картонних коробок з яблуками сорту «Голден» в належний свідку автомобіль. Через декілька днів свідок розрахувався з підсудним за яблука по ціні 1 грн. за 1 кг. з розрахунку по 20 кг. яблук у одному ящику. Через деякий час до свідка знову зателефонував ОСОБА_1 та запропонував придбати у нього яблука. Вони разом поїхали за с. Ломачинці, де знаховся склад і свідок придбав за аналогічну ціну 62 деревяних ящика з яблуками, які завантажив у належний йому автомобіль. Обидва склади ОСОБА_1 відмикав ключами та пояснював, що це його яблука та його склади. Пізніше ОСОБА_1 неодноразово приїжджав до свідка додому та погрожував йому та членам його сімї, якщо свідок не доплатить підсудному по 1 грн. за кожен кілограм придбаних ним яблук, загальна вага яких становила 4150 кг. Коли ОСОБА_1 затримали, то до свідка приходив батько підсудного, а також телефонувала мати підсудного, які просили свідка давати в суді неправдиві покази: сказати, що ОСОБА_1 продав свідку лише 20 ящиків яблук.

Аналогічні покази в судовому засіданні дали свіди ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які є дружиною та матірю свідка ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_20 дав покази, що він був вдома у ОСОБА_7 разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_8 При цьому ОСОБА_8 давала гроші на випивку ОСОБА_1, однак в якому розмірі свідкові не було відомо.Телефон ОСОБА_8 добровільно дала ОСОБА_21В, який попросив її дати з нього зателефонувати, однак що далі відбувалося з телефоном свідку невідомо.

Крім показів потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_8, свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_22, ОСОБА_19, ОСОБА_20, вина підсудного підтверджується також письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні:

- протоколами огляду місця події від 20.10.2010 року року згідно якого предметом оглядів були складські приміщення, які розташовані в с. Ломачинці Сокирянського району поблизу ЗОСШ с.Ломачинці та на території «Ток» та які належить ОСОБА_5В.( а.с. 4-5);

- протоколами явок з повинною, зареєстрованих 21.04.2011 року в ЖРЗПЗ Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області за № 2701/1 та № 923, згідно яких ОСОБА_1 добровільно заявив працівникам Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області про вчинення ним на початку жовтня 2010 року крадіжки яблук з складських приміщень в с. Ломачинці шляхом завантажування яблук в належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Газель» (а.с.43);

- копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця №124993 згідно яко ОСОБА_5 з 02.11.2007 року зареєстрований приватним підприємцем (а.с. 56);

- протоколом явки з повинною зареєстрованої 21.04.2011 року в ЖРЗПЗ Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області за №927, згідно яких ОСОБА_1 добровільно заявив працівникам Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області про незаконне заволодіння ним 28.03.2011 року під час свого перебування в гостях у ОСОБА_23 мобільним телефоном марки «Самсунг», який належить жительці с.Білоусівка на імя «Тетяна» (а.с. 141);

- актом виявлення та вилучення від 21.04.2011 року згідно якого у ОСОБА_1 в присутності понятих було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг С3050» рожевого кольору, серійний номер 354300104/999652/9 із флеш карткою памяті «Micro SD», обємом 2 ГБ, а також протоколом огляду даних предметів від 04.05.2011 року згідно якого в телефоні вмшена сім-картка оператора мобільного звязку «Діджус» (а.с. 144, 145);

- довідкою, виданою Сокирянською корпорацією «Дністер» 23.12.2011 року за № 16 згідно якої станом на жовтень 2010 року середньоринкова вартість 1 кг. яблук сортів «Голден делішес» та «Старкримсон» становила 2, 50 грн., ящика деревяного розміром 60х40х30 12 грн. та картонного ящика («бананка») 8 грн.;

- висновком експерта НДЕКЦ при УМВС України в Чернівецькій області від 30.01.2012 року № 432-а/1 згідно якого вартість станом на 28.03.2011 року мобільного телефона марки «Самсунг С3050» становить 275,52 грн., стартового пакету оператора мобільного звязку «Діджус» становить 25 грн. та флеш-карта памяті «Micro SD» становить 60 грн.

Таким чином, дії підсудного слід вірно кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, за ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Обираючи вид та міру покарання винного, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу підсудного, обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до п.п 3, 4 ст. 12 КК України вчинені підсудним злочини є злочинами середньої тяжкості ( ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України) та тяжким злочином (ч.3 ст. 185 КК України)..

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо, не працює, проживає разом з батьками працездатного віку. не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, не страждає хронічним алкоголізмом.

Обставин, що пом'якшує покарання ОСОБА_1 під час проведення досудового та судового слідства судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України під час проведення досудового та судового слідства судом не було встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України є вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

Аналізуючи встановлені судом обставини, враховуючи дані про особу ОСОБА_1., його поведінку до та після вчинення злочинів, наявність обставини, що обтяжує покарання у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 185 та ч.2 ст. 190 КК України та відсутність обставин, що помякшують покарання, суд вважає, що винному слід призначити покарання в межах санкції статті закону за дані види злочину у виді позбавлення волі, оскільки призначення менш суворих видів покарання не буде достатнім для його виправлення та попередження вччення ним нових злочинів та на підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань, оскільки вчинені ним діяння не є ідеальною сукупністю.

Крім того, враховуючи те, що злочини вчинені підсудним в період звільнення від відбування покарання, відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання призначену вироком Сокирянського районного суду від 16.07.2009 року. Крім того, суд вважає, що виправлення підсудного неможливе без реального відбуття покарання, оскільки у разі звільнення від його відбуття він не робить належних висновків та продовжує вчиняти умисні злочини.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_5 цивільний позов на суму 12159 грн. підлягає задоволенню у повному обємі.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів:

- передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом частково складання призначених покарань призначити ОСОБА_1 покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16.07.2009 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 21.04.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Чернівецькій області (р/р 0002, УДК м.Чернівці, МФО 856135, код. 25575279, призначення Послуги експертизи 337,68 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 12159 (дванадцять тисяч сто пятдесят девять) грн. завданих збитків.

Речові докази: мобільним телефоном марки «Самсунг С3050», в якому знаходиться стартовий пакет оператора мобільного звязку «Діджус. та флеш-карта памяті «Micro SD», обємом 2 ГБ повернути потерпілій ОСОБА_8

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 15 діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Головуючий: