У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Кривенди О.В. та Шевченко Т.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 12 квітня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19 липня 2005 року

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимий -

-
засуджений за ст. 365 ч. 2 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах міліції строком
на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування основного покарання з
випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_1 визнаний
винним у тому, що він, обіймаючи посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1, будучи службовою особою, 16 лютого 2005 року, близько 23 години в кабінеті № 17 приміщення пункту охорони громадського порядку
Володимир-Волинського МВ УМВС України у Волинській області по вул. Устилузькій,
18 у м.
Володимир-Волинському, куди був доставлений неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 явно виходячи за
межі наданих йому прав і повноважень, з метою домогтися від неповнолітнього ОСОБА_2 зізнань
щодо скоєння злочину, очевидцем якого він міг бути, разом з
іншими особами, застосував до потерпілого
фізичне насильство.

Зазначеним
вироком засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4, судові рішення щодо яких не оскаржуються.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30 вересня 2005 року
вирок залишений без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення у справі скасувати, а справу - закрити за відсутністю в його діях складу злочину. При цьому ОСОБА_1 вказує на те, що у день події у
нього був вихідний, а отже службових повноважень не виконував, і не міг вийти
за їх межі. Крім того, на думку засудженого, у справі допущені істотні
порушення норм кримінально-процесуального закону; апеляційним судом не взятий
до уваги факт смерті засудженого ОСОБА_3, що впливає на розмір стягнутої на користь потерпілого
моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованого йому злочину є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та
підтверджений сукупністю зібраних у справі доказів.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_2 показав, що 16.02.2005 р. у кабінеті № 17 пункту
охорони громадського порядку, куди він був запрошений ОСОБА_3 для дачі пояснень з приводу
пограбування ОСОБА_5, останній з метою отримання пояснень, які йому були потрібні, бив і ображав його. Між 23 та 24 годинами в кабінет зайшли ОСОБА_1 та ОСОБА_4, які також били його руками та гумовим кийком.

Свідок ОСОБА_6, мати потерпілого, пояснила, що вона разом з сином прийшла у пункт охорони громадського порядку, де сина забрали
у кабінет №17. Не дочекавшись сина, та на вимогу працівника міліції
покинути приміщення, вона пішла у прокуратуру, де повідомила про незаконність
затримання сина. Коли її сина працівники міліції привезли додому 17.02.2005 р. біля 5-ої
години ранку, син скаржився на те, що його побили працівники міліції. Бачила у
нього на голові, спині, нозі та шиї тілесні ушкодження.
Вранці вона з сином пішла до судмедексперта для зняття побоїв, який порадив
звернутися в прокуратуру за направленням та зробити діагностику нирок.

Свідок ОСОБА_7, слідчий слідчого відділення, показав, що після 24
години 16 лютого 2005 року до нього був доставлений потерпілий, який скаржився
на побиття працівниками міліції.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи у потерпілого ОСОБА_2 були виявлені легкі тілесні
ушкодження, які могли утворитись за обставин та у час вказаний потерпілим.

Твердження
засудженого ОСОБА_1а про те, що він не знаходився при виконанні службових
обов'язків і тому в його діях відсутній склад злочину - безпідставні.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на прохання свого безпосереднього
керівника - ОСОБА_3 проводив заходи по перевірці заяви ОСОБА_5 з приводу його
пограбування. Крім того, побиття неповнолітнього відбувалось у приміщені пункту охорони громадського порядку. Це дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 діяв як
працівник міліції і перевищив свої повноваження міліціонера.

Міра покарання призначена ОСОБА_1 з урахуванням вимог
ст. 65 КК України.

Підстав для
призначення справи до касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб,
зазначених у ст.384 КПК України немає.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Судді:

Верещак В.М. Шевченко
Т.В. Кривенда О.В.