ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

за участю прокурора ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2

розглянула 30 червня 2015 року в м. Києві кримінальну справу щодо ОСОБА_2 за касаційною скаргою заступника прокурора міста Києва на вирок Солом'янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року.

Вказаним вироком місцевого суду засуджено

ОСОБА_2, 1960 р. н., судимого 01.09.2011 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1700 грн штрафу, громадянина України,

- за ч. 3 ст. 309 КК України на 6 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Згідно вироку ОСОБА_2 в м. Києві в лютому 2012 року біля будинку № 69 на вул. Волинській незаконно без мети збуту придбав у невстановленої особи 820,18 г амфетаміну (фенаміну), перевіз в автомобілі в гараж АДРЕСА_2 в якому і зберігав.

19.03.2012 о 22:00 та 20.03.2012 о 01:30 працівники міліції вилучили вказану психотропну речовину спочатку у ОСОБА_2 біля будинку № 1-А у провулку Квітневому (22,95 г), а потім залишок (796,84 г) - у вищезазначеному гаражі.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду з направленням справи на новий судовий розгляд через неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину й особі засудженого внаслідок м'якості. Вказує на безпідставну перекваліфікацію судом дій засудженого з ч. 3 ст. 307 на ч. 3 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_1 в запереченнях на цю касаційну скаргу просив залишити її без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржене рішення - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав скаргу, та захисника й засудженого, які просили залишити скаргу прокурора без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржене рішення - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови є, зокрема, істотне порушення кримінально-процесуального закону, чи неправильне застосування кримінального закону.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_2 придбав амфетамін в особливо великому розмірі та зберігав його в гаражі у 18 поліетиленових пакетиках. При цьому суд визнав достовірними показання підсудного про те, що вказану психотропну речовину він отримав в якості застави від «візуально» знайомого ОСОБА_7, якому він позичив 25 000 доларів США. За таких обставин суд кваліфікував дії ОСОБА_2 не за ч. 3 ст. 307 КК України, як орган досудового слідства, а за ч. 3 ст. 309 КК України через відсутність у обвинуваченого умислу на збут.

Доводи прокурора в касаційній скарзі про передчасність таких висновків є обґрунтованими.

Так, місцевий суд не зважив на те, що орган досудового слідства, кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України, врахував крім іншого ще й роз'яснення, яке міститься у абзаці 2 в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» стосовно того, що про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб'єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх тощо.

Правильність юридичної оцінки вказаних обставин органом досудового слідства у вироку суду не спростована, отже кваліфікація дій засудженого за іншою нормою кримінального закону є передчасною.

Крім того, суд дав неналежну правову оцінку твердженню ОСОБА_2 про отримання останнім засобу, який вилучено з обігу, в якості залога за угодою позики.

За вказаних обставин колегія суддів визнає оскаржений вирок місцевого суду таким, що не відповідає вимогам ст. 334 КПК України 1960 року, що могло перешкодити постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, внаслідок чого він підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

Зважаючи на зазначене, керуючись пунктами 11, 15 розділу XI Перехідних положень КПК України, статтями 394-396 КПК України 1960 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити.

Вирок Солом'янського районного суду міста Києва від 20 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_2 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5