У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Заголдного В.В., Мороза М.А.,

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула
у судовому засіданні 13 березня 2008 року в м. Києві матеріали кримінальної
справи за касаційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 3
квітня 2007 року щодо ОСОБА_1

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області
від 5 лютого 2007 року щодо неповнолітнього

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

м. Олександрія Кіровоградської області, не судимого,

застосовано
примусові заходи виховного характеру у виді направлення до професійного училища
соціальної реабілітації строком на 1 рік на підставі ч. 2 ст. 97, ст. 105 КК
України.

Згідно з постановою, ОСОБА_1, який не досяг віку
притягнення до кримінальної відповідальності, вчинив передбачене ч. 1 ст. 121
КК України суспільно-небезпечне діяння, а саме 12 вересня 2006 року у м.
Олександрії на ґрунті особистих неприязних стосунків умисно завдав ОСОБА_2 удар ножем у спину, спричинивши потерпілій
тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області від 3 квітня 2007 року змінено, неповнолітнього
ОСОБА_1 передано під нагляд батьків та колективу Олександрійської міської
гімназії ім. Т.Шевченка строком на 2
роки.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного
суду і направити справу на новий апеляційний розгляд. Посилається на
невідповідність призначених примусових заходів тяжкості вчиненого та особі
неповнолітнього ОСОБА_1 внаслідок м'якості.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора,
який підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що воно підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2
від 15 травня 2006 року “Про практику розгляду судами
справ про застосування
примусових заходів виховного характеру”, передача
неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається
лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний
вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

З матеріалів справи убачається, і це зазначено в ухвалі апеляційного суду,
що ОСОБА_1, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК
України відноситься до категорії тяжкого, на ґрунті і під впливом постійних
конфліктів між його батьками та потерпілою.

Тому колегія суддів вважає, що батьки ОСОБА_1 не здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього.

Обґрунтування застосування більш м'якого заходу виховного
характеру з урахуванням конкретних обставин справи є непереконливими.

З огляду на викладені обставини ухвала апеляційного суду
щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а матеріали справи направленню на новий
апеляційний розгляд.

При новому апеляційному розгляді справи слід врахувати наведене у даній
ухвалі, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі потерпілої, та за умови підтвердження його винуватості у вчиненні
зазначеного суспільно-небезпечного діяння, приймаючи
рішення про застосування до нього примусового заходу виховного характеру,
обрати цей захід у відповідності з вимогами закону.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 394 - 398 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області від 9 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати й
направити матеріали справи на новий апеляційний розгляд.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Заголдний В.В. Мороз М.А.