Справа № 11-53 Головуючий у І інстанції Колодко
Категорія 21 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: Ігнатюка О.В.

суддів: Капічон О.М., Семенцова Ю.В.

за участю прокурора: Нечепоренко С.П.

захисника : ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2010 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Хмельницький Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, військовозобовязаного, безробітного, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, площа ОСОБА_4, 13, раніше не судимого,

засуджено за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до ст.76 КК України його зобовязано не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично зявлятися до КВС для реєстрації.

Постановлено стягнути з засудженого на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 400 гривень та на користь ОСОБА_6 - 3500 гривень ,

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду ОСОБА_3 визнано винним та засуджено за те, що 28 травня 2010 року близько 12 години він з метою відкритого протиправного заволодіння чужим майном в квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5, повідомивши неправдиві відомості малолітній ОСОБА_7 про те, що він приніс борг її бабусі ОСОБА_5, тобто шляхом обману, відкрито для малолітньої ОСОБА_7 викрав з-під ковдри на дивані, розташованому в житловій кімнаті, гроші в сумі 3900 гривень, з яких 400 гривень належать на праві приватної власності ОСОБА_5, а 3500 гривень її родичці, ОСОБА_6, заподіявши потерпілим матеріальну шкоду на зазначені суми.

Повторно, 14 червня 2010 року, близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, маючи умисел на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, в будинку 23, по вулиці Радянській в м. Переяслав Хмельницькому, що належить ОСОБА_8, застосовуючи фізичну силу, смикнув руками за ручку вхідних дверей та вирвав металеву защіпку, якою були закриті з середини вхідні двері вказаного будинку. Застосовуючи фізичне насильство виштовхнув ОСОБА_8 з веранди на поріг будинку, а сам проник у веранду будинку, де відкрито для потерпілої ОСОБА_8 викрав з ящика тумбочки гроші в сумі 87 гривень, що на праві приватної власності належали останній, заподіявши їй матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи вирок в частині доведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину, просить вирок суду скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок мякості, та постановити вирок, яким ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Цивільний позов ОСОБА_6 на суму 3500 грн. та позов ОСОБА_5 на суму 400 грн. задовольнити в повному обсязі. Апелянт свої вимоги обґрунтовує тим, що на досудовому та судовому слідстві ОСОБА_3 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України по епізоду відкритого викрадення 3900 гривень з квартири ОСОБА_5 не визнав повністю, а по епізоду відкритого викрадення 87 гривень з будинку ОСОБА_8 визнав частково, що свідчить про відсутність щирого каяття у вчиненому злочині та його небажання сприяти розслідуванню злочину. Шкоду, завдану відкритим викраденням чужого майна з квартири ОСОБА_5 3900 гривень ОСОБА_3 на час проголошення вироку не відшкодував, що судом фактично не враховано. Також судом визнано але не враховано при обранні міри покарання обтяжуючу обставину вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

В запереченні на апеляцію прокурора засуджений ОСОБА_3 просить її залишити без задоволення, а вирок суду без змін, оскільки суд при обранні міри покарання врахував в повній мірі як помякшуючі, так і обтяжуючі обставини, зокрема: сімейний стан, відсутність судимості, позитивну характеристику. Також зазначає, що Центром зайнятості направлений для виконання громадських робіт в Переяслав-Хмельницький історико-культурний заповідник «Переяслав» та отримує заробітну плату, про що свідчать докази в матеріалах кримінальної справи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію та просив постановити новий вирок; думку засудженого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, а апеляцію прокурора без задоволення; обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає до задоволення з наступних підстав .

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного у вироку суду злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку, вірно кваліфікував дії засудженого за ч.3 ст.186 КК України.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, то суд не проводить детальний їх аналіз та відповідно до ст. 365 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляції.

Що стосується посилання в апеляції прокурора на невідповідність призначеного ОСОБА_3 покарання тяжкості вчиненого ним злочину, то згідно ст.65 КК країни суд призначає покарання: 1/ у межах, установлених у санкції Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; 2/ відповідно до положень Загальної частини КК; 3/ враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд, призначаючи покарання засудженому у вироку зазначив, що враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, що за місцем проживання він характеризується позитивно, раніше не судимий, частково відшкодував заподіяну шкоду, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5. Також судом враховані думки потерпілих, які просили не позбавляти волі ОСОБА_3, дати йому можливість працювати та відшкодувати заподіяну шкоду, а тому, на думку колегії суддів, підстав для посилення покарання засудженому не вбачається .

Посилання в апеляції прокурора на ту обставину, що засуджений вчинив два умисні, корисливі, тяжкі злочини, один з яких вчинений в стані алкогольного спяніння, а тому застосування ст.ст.75, 76 КК України є неприпустимим - не ґрунтується на законі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції залишити без задоволення.

Вирок Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2010 року щодо ОСОБА_3 залишити без зміни.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_1 ОСОБА_10