№ 233/8621/13-к
У Х В А Л А

09 грудня 2013 року
м.
Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючого судді Янюка Ю.Б.

при секретарі
Кордонській Л.А.

за участю прокурора
Александрової О.С.

обвинуваченої ОСОБА_1

законного представника

обвинуваченої ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Костянтинівського міськрайонного суду
Донецької області кримінальне
провадження (внесено в Єдиний реєстр
досудових розслідувань за №0002888
від 30 жовтня 2013 року) по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
м.Костянтинівка Донецької області,
громадянки України, із неповною
середньою освітою, не заміжньої, не
судимої, яка навчається у 9 класі
вечірньої загальноосвітньої школи №1
м.Костянтинівка, проживає АДРЕСА_1, у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1ст.185
КК України, -

В С Т А Н
О В И В:

28 жовтня 2013 року, приблизно о 21
годині 30 хвилин, обвинувачена ОСОБА_1
разом із знайомим їй ОСОБА_4 прийшли у
квартиру АДРЕСА_2, де проживає їхня
знайома ОСОБА_5, і на кухні стали
розпивати спиртні напої. Перебуваючи
за вказаною адресою, приблизно о 1
годині 00 хвилин, ОСОБА_1 побачила на
столі в кухні мобільний телефон «Fly
IQ-237» білого кольору, що належав ОСОБА_5,
і у неї виник злочинний умисел,
спрямований на викрадення чужого
майна, а саме цього мобільного
телефону. Усвідомлюючи, що за її діями
ніхто не спостерігає, скориставшись
відсутністю нагляду з боку ОСОБА_5 та
ОСОБА_4, які знаходились у стані
алкогольного сп'яніння, та тимчасовою
відсутністю ОСОБА_4, який вийшов в іншу
кімнату, ОСОБА_1, реалізуючи злочинний
намір, діючи таємно, умисно, з
корисливих мотивів, шляхом вільного
доступу, викрала зі столу в кухні
квартири мобільний телефон марки «Fly
IQ-237» вартістю 522грн.75 коп., в якому
знаходилась сім - карта мобільного
оператора МТС вартістю 16 грн.67 коп., на
рахунку якої знаходились кошти в сумі
3грн. сим-карта мобільного оператора
Лайф вартістю 8грн.33коп., на рахунку
якої знаходились кошти в сумі 7грн.,
флеш-карта об'ємом 2Гб. вартістю 30грн.,
заподіявши потерпілій ОСОБА_5
матеріальну шкоду на загальну суму
587грн.75коп.

Обвинувачена ОСОБА_1 свою вину
визнала повністю та пояснила суду, що 28
жовтня 2013 року, ввечері зустрілась зі
своїми знайомими. Вони вживали спиртні
напої і вона спробувала випити, але їй
стало погано і вона далі вживати
спиртні напої відмовилась. Приблизно о
21 годині 30 хвилин ОСОБА_5 запросила її
та ОСОБА_4 у свою квартиру, де через
деякий час заснула за столом в кухні, а
ОСОБА_4 вийшов в іншу кімнату. В цей
момент вона вирішила вкрасти мобільний
телефон, якій належав ОСОБА_5 та лежав
на столі. Скориставшись моментом, що її
дій ніхто не бачить, вона вкрала цей
телефон і пішла додому. Картки з
телефону вона повикидала, а його
зберігала у себе за місцем проживання,
де він і був вилучений працівниками
міліції.

Оскільки учасники судового
провадження вважали недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, і судом
встановлено, що вони правильно
розуміють зміст цих обставин, немає
сумнівів у добровільності їх позиції,
судовий розгляд кримінального
провадження було проведено у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК
України. При цьому судом було
роз'яснено учасникам судового
провадження, що в цьому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії
обвинуваченої ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ч.1ст.185 КК України,
оскільки вона умисно скоїла таємне
викрадення чужого майна (крадіжку).

Суд встановив, що
неповнолітня ОСОБА_1 вчинила злочин
середньої тяжкості, раніше не судима,
до кримінальної чи адміністративної
відповідальності не притягувалась, за
місцем навчання та місцем проживання
характеризується посередньо, у
наркологічному диспансері і на обліку
в Службі у справах дітей чи
кримінальній міліції не перебуває,
проживає та виховується в повній
родині в належних житлово-побутових
умовах, щиро розкаялась.

Відповідно до ст.497 КПК
України під час судового розгляду суд
за наявності підстав, передбачених ч.1
цієї статті, може прийняти рішення про
застосування до неповнолітнього
обвинуваченого примусових заходів
виховного характеру, передбачених
законом України про кримінальну
відповідальність.

У відповідності з ч.ч.1,2 п.п.1,3
ч.3 ст.105 КК України неповнолітній, який
вчинив злочин невеликої або середньої
тяжкості, може бути звільнений судом
від покарання, якщо буде визнано, що
внаслідок щирого розкаяння та
подальшої бездоганної поведінки на
момент постановлення вироку не
потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує
до неповнолітнього такі примусові
заходи виховного характеру: 1)
застереження; 2) обмеження дозвілля і
встановлення особливих вимог до
поведінки неповнолітнього; 3) передача
неповнолітнього під нагляд батьків чи
осіб, які їх заміняють, чи під нагляд
педагогічного або трудового колективу
за його згодою, а також окремих
громадян на їхнє прохання…

До неповнолітнього може бути
застосовано кілька примусових заходів
виховного характеру, що передбачені у
частині другій цієї статті. Тривалість
заходів виховного характеру,
передбачених у п.п.2,3 частини другої
цієї статті, встановлюється судом, який
їх призначає.

Захисник обвинуваченої
заявив клопотання про звільнення
неповнолітньої підзахисної ОСОБА_1 від
покарання із застосуванням примусових
заходів виховного характеру у вигляді
передачі під нагляд батьків,
ураховуючи її щире каяття та
бездоганну поведінку на час розгляду
справи, із закриттям кримінального
провадження та застосування
примусових заходів виховного
характеру відповідно до ст.497 КПК
України.

Прокурор не заперечує проти
закриття кримінального провадження
відносно неповнолітньої ОСОБА_6 із
застосуванням примусових заходів
виховного характеру відповідно до ст.497
КПК України.

Неповнолітня обвинувачена
ОСОБА_1 та її законний представник -
мати, ОСОБА_2, згодні на закриття
кримінального провадження та
застосування примусових заходів
виховного характеру у вигляді передачі
неповнолітньої під нагляд батьків.

Суд, заслухавши клопотання
захисника, з'ясувавши думку прокурора,
інших учасників процесу, вважає
можливим на підставі ст.497 КПК України
закрити кримінальне провадження із
застосуванням до неповнолітньої
обвинуваченої примусових заходів
виховного характеру у вигляді
застереження та передачі під нагляд
батьків.

З урахуванням вчиненого
злочину середньої тяжкості, особи
неповнолітньої ОСОБА_1, яка щиро
розкаялась та на час розгляду справи її
поведінка є бездоганною, суд дійшов
висновку про можливість її виправлення
без застосування кримінального
покарання, та у відповідності зі ст.497
КПК України закриває кримінальне
провадження із застосуванням до неї
примусових заходів виховного
характеру, передбачених ст.105 КК
України, у вигляді застереження та
передачі під нагляд батьків.

Речовий доказ у кримінальному
провадженні - мобільний телефон «Fly
IQ-237» переданий за належністю
потерпілій ОСОБА_5

На підставі ст.105 КК України,
керуючись ст.497 КПК України, суд -

У Х В А Л И
В :

Відносно неповнолітньої
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, кримінальне
провадження за ч.1 ст.185 КК України
закрити.

Застосувати до ОСОБА_1
примусові заходи виховного характеру у
вигляді застереження та передачі під
нагляд матері, ОСОБА_2, на термін 2 (два)
роки.

Речовий доказ у
кримінальному провадженні: мобільний
телефон «Fly IQ-237» - переданий за
належністю потерпілій ОСОБА_5

На ухвалу може бути подана
апеляція до апеляційного суду
Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд
протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя