Справа № 1-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого -
судді Гвоздик А. Є.

при секретарі - Сігель Я. Ю.

з
участю прокурора - Рощепи Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Диканька
кримінальну справу по обвинуваченню, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з вищою освітою,
військовозобов'язаного, не одруженого, позапартійного, тимчасово працюючого
робітником ОАТ «Полтавський
турбомеханічний завод», в силу ст. 89 КК
України не судимого,

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1., згідно
рішення Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 1998 року,
зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері
ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всих видів заробітку, але не менше Ѕ частини
неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Але, незважаючи на це, підсудний
злісно ухиляється від сплати аліментів, так станом на 01. 07. 2007 року має
заборгованість по них в сумі 7 243 грн. 89 коп., хоча мав змогу здійснювати
такі виплати, оскільки в період з квітня 2004 року по червень 2006 року 2005
року працюючи будівельником на ЗАТ “Полтавська Птахофабрика” отримував
заробітну плату, яка в загальній сумі склала 15 113 грн. 91 грн., у жовтні 2006
року допомагав поратися по господарству громадянину ОСОБА_4., працював у
господарстві громадян ОСОБА_5. та ОСОБА_6. та отримував грошові кошти, які
використовував на власні потреби.

В судовому засіданні ОСОБА_1.
свою вину в скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що він дійсно, згідно
рішення Диканського районного суду Полтавської області від 29 квітня 1998 року,
повинен сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на користь матері ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. З дня
винесення рішення суду періодично працював на різних роботах, за що отримував
кошти, але аліменти на сина не сплачував, так як зароблені кошти витрачав на
власні потреби. В даний час розуміє, що вчиняв неправильно, так як мав реальну
можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. У вчиненому
розкаюється.

Так, як підсудний ОСОБА_1. свою
вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що в нього немає сумнівів у
достовірності зібраних доказів по справі органами досудового слідства, то після
роз'яснення йому та потерпілій положень та наслідків ст. 299 КПК України судове
слідство по справі було обмежене допитом підсудного та дослідженням матеріалів
справи, що характеризують особу підсудного.

Кваліфікація злочинних дій
підсудного ОСОБА_1. за ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), є вірною,
так як підсудний ОСОБА_1., усвідомлюючи, що є рішення суду, на підставі якого
він зобов'язаний сплачувати аліменти потерпілій ОСОБА_3. на утримання
неповнолітнього сина злісно ухиляється від виконання вказаного рішення і бажає цього, так як
заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
становить 7 243 грн. 89 коп.

Призначаючи покарання підсудному,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу підсудного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставинами,
що пом'якшують покарання підсудного, суд враховує каяття підсудного,
відсутність тяжких наслідків.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд по справі не вбачає.

Враховуючи,
що підсудний ОСОБА_1. з дня винесення рішення суду про сплату ним аліментів на
користь потерпілої для утримання неповнолітнього сина, злісно ухиляється від їх
сплати, неодноразово попереджався про недопустимість такого його відношення до
обов'язку про надання допомоги по утриманню своєї неповнолітньої дитини, є
працездатним, але висновків ніяких не зробив, продовжує злісно ухилятися від
сплати аліментів, то при таких обставинах суд не вбачає підстав для
застосування до підсудного ОСОБА_1. ст. ст. 69, 75 КК України, а приходить до
твердого переконання, що необхідним і
достатнім для виправлення та перевиховання підсудного, а також попередження
вчинення ним нових злочинів, буде призначення йому покарання у вигляді
обмеження волі.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 321-324, 327, 332-335,
339 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164
ч. 1 КК України та за цією статтею призначити йому покарання у вигляді одного
року обмеження волі.

Запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1. до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді підписки про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з
моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через районний суд.

Головуючий: ( підпис)

Вірно:
Суддя Диканського районного суду
А.Є.Гвоздик