УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/223/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2015 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурора: ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_6 на постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2015 року, -
в с т а н о в и л а:
Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2015 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про відновлення строку касаційного оскарження вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2013 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 14 січня 2014 року. Рішення суду обґрунтовано тим, що доказів на те, що ОСОБА_6 пропустив строк на касаційне оскарження з поважних причин останнім не надано та в судовому засіданні не встановлено.
В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить поновити строк на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції. Посилається на те, що не зміг вчасно подати касаційну скаргу, оскільки після винесення ухвали апеляційного суду він звернувся до районного суду про ознайомлення з матеріалами справи для написання касаційної скарги, а потім його тривалий час майже три місяці етапували з однією колонії в іншу, і він в умовах постійного транзиту не мав можливості підготувати касаційну скаргу на дані рішення. Вважає, причини пропуску строку на касаційне оскарження даних рішень поважними.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції засудженого, посилаючись на неодноразове звернення з клопотанням про поновлення зазначеного строку на касаційне оскарження та неодноразову відмову суду в задоволенні зазначених клопотань, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція засудженого підлягає задоволенню.
З матеріалів справи та апеляційної скарги засудженого вбачається, що ОСОБА_6 тривалий час після ухвалення апеляційним судом свого рішення утримувався в умовах СІЗО, знайомлячись з матеріалами справи, а в подальшому перебував і перебуває на даний час у виправній колонії, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, тобто в умовах ізоляції. Враховуючи наведене, а також тривалу переписку з органами державної влади з приводу пересилки його заяв, клопотань, скарг, тривалого його етапування з однієї колонії в іншу та неодноразове наполегливе звернення з клопотаннями про відновлення строку на касаційне оскарження його представника, захисника та звернення його особисто з таким клопотанням, що свідчить про стійкий намір оскаржити вищенаведені рішення судів у касаційному порядку , з метою забезпечення права ОСОБА_6 на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та відновлення засудженому строку на касаційне оскарження вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду.
Доводи прокурора про наявність інших постанов суду про відмову у задоволенні клопотань ОСОБА_6 про відновлення такого строку на касаційне оскарження, а також про те, що засуджений мав реальну можливість на протязі тривалого терміну звернутися з відповідною касаційною скаргою, однак таку можливість не використав, що на її думку виключає можливість задоволення його апеляції та клопотання, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги, оскільки з пояснень ОСОБА_6 вбачається, що він неодноразово звертався до касаційної інстанції з відповідними скаргами, однак йому відмовляли в їх прийнятті у зв`язку з пропуском строку на оскарження, а також з тих підстав, що наявність попередніх постанов суду про відмову у задоволенні клопотань як засудженого, так і його представників, не може бути підставою для відмови у задоволенні даної апеляційної скарги, оскільки в даному випадку ОСОБА_6 наведено обґрунтовані причини пропуску строку, а також у зв`язку з тим, що сам факт перебування у місцях позбавлення волі суттєво обмежує можливість засудженого користатися своїми процесуальними правами.
Керуючись ст. ст. 353, 365, 366 КПК України, (в редакції 1960 року), колегія суддів, -
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про відновлення строку касаційного оскарження вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2013 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 14 січня 2014 року скасувати.
Клопотання засудженого ОСОБА_6 задовольнити. Поновити ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 22 квітня 2013 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 14 січня 2014 року.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: