У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних
справах у складі:

Головуючого

Верещак
В.М.,

суддів

Гошовської
Т.В., Мороза М.А.,

за участю
прокурора

Морозової
С.Ю.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 26 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційним поданням заступника прокурора Житомирської області на вирок Бердичівського міськрайонного суду
від 11 січня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше судимий
16.07.2003 року за ст., ст. 15, 185 ч. 3 КК України на 2 роки позбавлення волі
з випробуванням строком на 1 рік 5 місяців,

- засуджений за ч. 2 ст. 186 КК
України із застосуванням ст.69 КК України на 2 роки позбавлення волі .

- за ст. 296 ч.2 КК України на 1
рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України
остаточно до відбуття призначено 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2
роки.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 6 липня
2003 року, близько 21 години по вул. К.Лібнехта, 79а в м. Бердичеві за
попередньою змовою з ОСОБА_2, справа щодо
якого закрита, умисно, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи повну неповагу до суспільства, підійшовши до
незнайомого ОСОБА_3 безпричинно побили його; тобто скоїли
хуліганство, яке відзначалося особливою зухвалістю.

29 вересня 2003 року близько 15 години
45 хвилин на вул. Рясковій в м. Бердичеві ОСОБА_1, з метою відкритого викрадення чужого
майна, повторно підбіг до потерпілої ОСОБА_4 і вирвав у неї мобільний телефон "Нокіа-6610"
у чохлі та зі стартовим пакетом на загальну суму 1674 грн.

У апеляційному порядку справа не
переглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора Житомирської
області просить постановлені по справі судові рішення скасувати через
неправильне застосування закону та м'якість призначеного засудженому покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_1у вчиненні злочинів, за які він засуджений, відповідає
фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю розглянутих в судовому
засіданні і наведених у вироку доказів і у поданні не оспорюється.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення
та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання. Ці
вимоги закону судом не дотримані.

Так, у вироку зазначено, що суд при
призначенні покарання ОСОБА_1 враховує характер і ступінь тяжкості скоєного. Це
вказано формально і не відповідає дійсності, оскільки злочини, вчинені
засудженим віднесено до категорії середньої тяжкості та тяжких.

Крім того, злочини засуджений
вчинив у період іспитового строку.

З урахуванням наведених обставин
звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України ОСОБА_1є незаконним і необґрунтованим.

Отже, вирок Бердичівського міськрайонного суду від 11
січня 2006 року підлягає скасуванню через невідповідність призначеного
покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Якщо при
новому судовому розгляді справи підтвердиться винуватість ОСОБА_1в тому ж об'ємі обвинувачення, то призначене йому
покарання слід вважати м'яким.

Керуючись
ст. 395,396 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

касаційне подання заступника
прокурора Житомирської області задовольнити.

Вирок Бердичівського міськрайонного
суду від 11 січня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд у іншому складі суддів.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз М.А.