В И Р О К
іменем України
06 травня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка-Опарська Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, вдівця, на даний час не працюючого, до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення працюючого водієм в ТзОВ «Міра і К», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ст. 286 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2014 року о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 керуючи автобусом «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним у місті Львові по вулиці Личаківській у напрямку до центру міста, при проїзді її ділянки в районі будинку № 193, порушив вимоги Р 1 п. 1.5; Р 2 п. 2.3 б),д); Р 31 п. 31.1, 31.4.1 а), в) Правил дорожнього руху України та Розділу 2 п.п. 2.1.2, 2.1.3 Посадової інструкції водія автобуса на регулярному міському маршруті, затвердженої директором ТзОВ «Міра і К», які виразилися в тому, що він перед виїздом на лінію, не перевіривши технічний стан автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки, її змін та не стежив за технічним станом керованого ним транспортного засобу, який експлуатував із технічними несправностями гальмівної системи у вигляді часткової відмови внаслідок зміни її конструкції (перерізаною електричною проводкою датчиків АБС усіх коліс) та розслоювання верхнього каркасу гумового шлангу переднього правого колеса, що призвело до просочування робочої гальмівної рідини, і, як наслідок, втрати ефективності її роботи, що він мав можливість виявити під час виїзду із гаражу на лінію та подальшої експлуатації автобуса. Це призвело до того, що під час натискання на педаль робочого гальма для зменшення швидкості, гальмівна система автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 спрацювала неефективно, що в свою чергу вимусило водія ОСОБА_6 , з метою уникнення наїзду на попутні транспортні засоби та пішоходів, які знаходилися на проїзній частині дороги попереду нього, змінити напрямок руху праворуч, внаслідок чого він виїхав за межі проїзної частини на правий по напрямку його руху тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та дерево. Внаслідок наїзду пасажир автобуса «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 325/2014 судово - медичної експертизи від 28.08.2014 отримав: перелом тіла нижньої щелепи справа та переломи суглобових паростків нижньої щелепи з обох сторін, які утворились від контакту з тупими предметами, від удару підборіддя до виступаючих частин салону автобуса, відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я, а пішохід ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 297/2014 судово-медичної експертизи від 06.05.2014 отримала наступні тілесні ушкодження: при зовнішньому дослідженні - садно в виличній ділянці лицевого черепу справа, садно біля зовнішнього краю верхньої губи справа, точкові, садна і поверхневі рани на тильній поверхні правої кисті, садно на передній поверхні лівої гомілки на рівні верхньої треті, розташоване на відстані 29см від підошвеної поверхні стопи до нижнього краю, садна на передній поверхні верхньої треті правої гомілки, розташовані на відстані 35 см від підошви стопи до нижнього краю, відкритий перелом лівої велико та малогомілкової кісток з раною по задньо-боковій поверхні, рана на задній поверхні у верхній треті правої гомілки; При внутрішньому дослідженні - підшкірний крововиливи в м`які тканини лівої потиличної ділянки голови, крововиливи в м`які оболонки головного мозку-базальний субарахноїдальний крововилив, крововилив під м`якими оболонками півкуль мозочка по нижньому краю, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах спини зліва з висотою розташування від підошви стопи до нижнього краю 120см, крововилив в м`яких тканинах в поперековій ділянці зліва з переходом на м`які тканини сідниці з висотою розташування 74см від підошви стопи до нижнього краю, переломи лівих ребер-з 1 -го по 10-е включно по лопатковій лінії (непрямі) та ребер з 1 - го по 10-е включно по середньо-пахвинній лінії з грубим пошкодженням пристінкової плеври та крововиливами в міжреберні м`язи (прямі); вертикальний перелом симфізу лобкового зчленування з розходженням і крововиливами в оточуючи м`які тканини, крововилив під вісцеральну плевру лівої легені та пошкодженнями по зовнішньо-боковій поверхні обох часток, з крововиливами в ділянках пошкоджень, крововиливи в прикореневі ділянки легень, в клітковину середостінь, травматичний розрив серця і навколосерцевої сорочки, крововилив в ліву плевральну порожнину - гемоторакс об`ємом 1.5 л згортків і рідкої темної крові, крововилив біля верхнього полюсу лівої нирки. Виявлені тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_7 характерні для тупої травми, могли утворитися в короткому проміжку часу і в швидкій послідовності до настання її смерті в результаті контактної взаємодії з тупими виступаючими частинами автомобіля вагонного типу (за обставинами даного випадку викладеними наїзду автобусу «Богдан А 09202») характерні для дорожньо-транспортної пригоди. Тупа поєднана травма голови, грудної клітки з пошкодженнями внутрішніх органів, а також ушкодження, що були виявлені при зовнішньому дослідженні трупа являються прижиттєвими, перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо - транспортною пригодою, в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на момент її спричинення. Виходячи з локалізації, висот розташування ушкоджень на тілі трупа ОСОБА_7 , слід рахувати, що на момент первинного контакту із транспортним засобом вона могла перебувати у вертикальному положенні і повернута лівою задньо-боковою поверхнею тулуба до тупих виступаючих частин автобуса.

Кримінальна відповідальність за дане кримінальне правопорушення передбачена ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно 05 квітня 2014 року о 07 годині 00 хвилин, керував автобусом «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався ним у місті Львові по вулиці Личаківській у напрямку до центру міста. При проїзді її ділянки в районі будинку № 193. В цей час перед його автобусом у невстановленому місці почали переходити дорогу пішоходи, Даний факт змусив його натиснути на гальма, однак система гальм не спрацювала і з метою уникнення наїзду на попутні транспортні засоби та пішоходів, які знаходилися на проїзній частині дороги попереду нього, він змінив напрямок руху праворуч, внаслідок чого він виїхав за межі проїзної частини на правий по напрямку його руху тротуар, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 та дерево. Внаслідок наїзду пасажир автобуса «Богдан А 09202», ОСОБА_8 отримала травми середньої тяжкості, а потерпіла ОСОБА_7 внаслідок отриманих травм померла. Вказав, що перед тим як виїхати на маршрут механіки кожен день зранку перевіряють автобуси. В той день механік перевірив автобус перевірив справність освітлення та щіток, однак більш суттєвої перевірки автобус того дня не проходив. Обвинувачений також зазначив, що попросив вибачення в потерпілого, а також його сім`я вже неодноразово матеріально допомагала потерпілому, розуміючи свою провину пообіцяв постійно здійснювати догляд за потерпілим та надавати йому все можливу допомогу. Крім того зазначив, що на даний час він ніде не працює, оскільки здійснює догляд своєї тещі, яка внаслідок хвороби є паралізованою. Просить суд суворо не карати його

Потерпілий в судовому засіданні вказав, що всі обставини викладені в обвинувальному акті та всі покази дані обвинуваченим під час судового слідства відповідають дійсності. Крім того додатково пояснив, що 05.04.2014 року йому на мобільний телефон з номеру, який належить його матері подзвонила знайома та повідомила, що його мати ОСОБА_7 загинула внаслідок ДТП. Він одразу ж поїхав на місце вчинення ДТП та побачив там водія та автобус, який вчинив вказане ДТП. Потім приїхав власник підприємства, якому належить автобус та почав доливати гальмівну рідину в систему гальм, що в подальшому ускладнило проведення деяких експертиз. Також вказав, що на протязі пів року часу після того як загинула його мати помер його батько. Смерть його батька виникла внаслідок душевних страждань, які пережив його батько після смерті матері. Пояснив, що його батько ніколи не хворів, а після смерті матері він почав хворіти переніс інсульт і внаслідок чого в подальшому і наступила його смерть. На даний час він навчається на другому курсі коледжу та є сиротою. Прохання відшкодувати хоч елементарну задану шкоду, які ставилися до власника підприємства були останнім проігноровані. На даний час йому двічі матеріально допомагала сім`я обвинуваченого, а також від обвинуваченого дійсно прозвучала обіцянка в подальшому здійснювати догляд за ним. Більше по самому факту ДТП нічого пояснити не зміг, так як не був його свідком. Просить суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, а також задоволити заявлений ним позов до ТзОВ «Міра і К» в повному обсязі»

Представник цивільного відповідача в судовому засіданні цивільний позов визнала частково, Вказала, що підприємство дійсно не заперечує проти відшкодування шкоди, однак визнає завдані матеріальні збитки в розмірі 12315 грн. в повному обсязі, аморальну шкоду визнає частково тільки на суму 150 000 грн.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду транспортного засобу від 05.04.2014 року, медичним оглядом водія № НОМЕР_2 від 05.04.2014 року, висновком судово-медичного експерта №297/2014 від 06.05.2014 року, висновком транспортно-трасологічної експертизи №1293 від 04.06.2014 року, висновком судово-автотехнічної експертизи технічного стану №1294/2780 від 29.07.2014 року, висновком судово-медичного експерта №225/2014 від 02.06.2014 року, висновком судово-медичного експерта №59/2014 року від 27.06.2014 року, висновком судово-медичного експерта №699 від 05.05.2014 року висновком судово-медичного експерта №325/2014 року від 28.08.2014 року, висновком комісійної експертизи від №3400/1/795 від 29.12.2014 року, копією трудової книжки обвинуваченого

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 кваліфікує його дії за ст. 286 ч. 2 КК України оскільки він вчинив порушення правил дорожнього руху, які спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 та завдання середньої тяжкості ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання суд не знаходить.

Також при обрання міри покарання суд бере до уваги позитивну характеристику з місця проживання, той факт, що обвинувачений раніше не судимий, прохання потерпілого не позбавляти волі обвинуваченого,факт надання допомоги сім`єю обвинуваченого потерпілому, також той факт, що на даний час обвинувачений здійснює догляд за матір`ю його померлої дружини гр. ОСОБА_9 1933 року народження не здатною до самообслуговування, що вбачається з довідки від 23.01.2015 року виданої Жовківською районною адміністрацією.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання в межах санкцій ст. 286 ч.2 КК України із застосуванням ст. ст. 75,76 КК України.

Потерпілим також було у даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про стягнення з ТзОВ Міра і К» на його користь 12315 грн майнової шкоди та 600 000 гривень моральної шкоди.

Відповідно до ст..23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

У відповідності до змісту ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

Згідно ст. 1168 ЦК України Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить з п.п. З, 5,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Внаслідок винних дій обвинуваченого, який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ТзОВ «Міра і К», що підтверджується його трудовою книжкою та наказом про прийняття його на роботу №99 від 21.03.2014 року потерпілому було завдано моральну шкоду, яка полягала в тому, що будучи студентом він втратив матір, а через пів року помер його батько, на даний час особа є студентом другого курсу коледжу, крім стипендії та допомоги яка виплачується при втраті годувальника інших джерел заробітку особа не має. Він зазнав значних фізичних, душевних, психічних страждань, внаслідок смерті матері, дані обставини призвели до складних вимушених змін у його житті.

Згідно норм ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Виходячи з наведеного суд вважає за необхідне частково задовольнити позов про відшкодування моральної шкоди та стягнути з ТзоВ «Міра і К» на користь ОСОБА_10 300 000 грн. моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, оскільки такий розмір об`єктивно відповідає завданим потерпілому моральним стражданням. Що ж до відшкодування матеріальної шкоди то суд задовольняє такі вимоги в повному обсязі враховуючи той факт, що потерпілому слід понести витрати пов`язані зі спорудженням надгробного пам`ятника. Саме цю суму витрат потерпілий підтверджує накладною та квитанцією за номерами 17 від 24.02.2015 року. Враховується судом і той факт, що представник цивільного відповідача також визнала цивільний позов у цій частині. Суд відмовляє у стягнення з ТзоВ «Міра і К моральної шкоди на суму 600 000 грн, оскільки, як стверджує потерпілий його вимоги полягали у стягненні 300 000 грн. моральної шкоди завданої внаслідок смерті матері та 300 000 грн. моральної шкоди заданої смертю батька, який помер внаслідок душевних страждань, які він переніс після смерті матері. Суд задовольнивши позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди частково на суму 300 000 грн. також виходив з того, що ні потерпілим ні його представником не надано суду належних та допустимих доказів того що смерть батька була в причиновому зв`язку зі смертю його матері.

Речові докази по справі, а саме: автобус марки «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути у власність ТзОВ «Міра і К».

У відповідності до ст. 124 КПК України також слід вирішити питання про стягнення з обвинуваченого витрати понесених за проведення ряду судових експертиз.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369,370,373,374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три ) роки

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу не обиралася.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міра і К» на користь потерпілого ОСОБА_10 12 315 гривень (дванадцять тисяч триста п`ятнадцять гривень) майнової шкоди та 300 000 гривень (триста тисяч гривень) моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовити у зв`язку з безпідставністю.

Речові докази по справі, а саме: автобус марки «Богдан А 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути у власність ТзОВ «Міра і К»

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати понесені за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні в сумі 7947 (сім тисяч дев`ятсот сорок сім) грн. 10 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1