У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 1 квітня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Брянківського міського суду
Луганської області від 25 грудня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Луганської області від 30 березня 2007 року.

Вироком Брянківського міського суду
Луганської області від 25 грудня 2006 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження, громадянина України, раніше
неодноразово судимого,-

засуджено
за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_2,
судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30 березня 2007 року вирок
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінено: виключено із описової частини посилання на
вчинення ОСОБА_3 заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого злочину та
заздалегідь не обіцяного придбання і зберігання майна, завідомо одержаного
злочинним шляхом, а також про визнання нею своєї вини; виключено із
мотивувальної частини вироку посилання про неможливість прийняття рішення щодо
ОСОБА_3Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_1 час перебування під вартою
з 3 по 10 травня 2006 року. В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком та внесеними до нього змінами апеляційним судом, ОСОБА_1
визнано винним у тому, що 28 квітня 2006 року, приблизно о 19 год., перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись біля ринку ТОВ «Тотус» в
мікрорайоні 4 м. Брянка Луганської
області, він, за попередньою змовою із засудженим у цій же справі
ОСОБА_4вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_5, під час якого заволоділи мобільним телефоном «Самсунг
Х-200» зі стартовим пакетом до нього загальною вартістю 710 грн. та грошима у
сумі 350 грн., заподіявши при цьому потерпілому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, за її змістом, просить судові
рішення скасувати, посилаючись на те, що він ударів потерпілому не наносив і
його майном не заволодівав. Крім того засуджений зазначає, що справу судом фактично розглянуто без його
участі, йому відмолено в задоволенні клопотань про ознайомлення з матеріалами
справи та протоколом судового засідання. Також вказує на те, що судом не
допитано свідків за його клопотанням та що в основу вироку покладено неправдиві
показання ОСОБА_3. Свою касаційну скаргу засуджений просить розглянути з його
участю.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Відповідно до
вимог ч. 3 ст. 398 КПК України, при вирішенні питань про
наявність підстав для зміни або скасування судових рішень, суд касаційної
інстанції керується статтями 370-372 КПК України, тобто відповідно до змісту
зазначених норм закону, підставами для зміни або скасування вироку суду в
касаційному порядку є лише істотне порушення вимог кримінально-процесуального
закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність
призначеного покарання тяжкості злочину і особі засудженого.

Як вбачається із змісту касаційної скарги, засуджений ОСОБА_1 посилається
на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи,
визначення якого дано у ст. 369 КПК України, тоді як ці обставини не є
предметом дослідження та перевірки касаційним судом. Тому зазначені доводи
касаційної скарги засудженого не можуть бути підставою для скасування
постановлених щодо нього судових рішень.

Разом із тим, перевіркою матеріалів справи встановлено, що висновки суду
про винність засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину
обгрунтовані сукупністю доказів, які з достатньою повнотою зібрані органами
досудового слідства та були ретельно досліджені у судовому засіданні.
Досліджені докази, у тому числі показання потерпілого ОСОБА_5 та підсудної
ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 67 КПК України, отримали належну оцінку у вироку
суду, обгрунтованість якої підтверджено апеляційним судом.

Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних органами досудового
слідства та досліджених у справі доказів, у касаційного суду немає.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин колегія суддів
вважає, що злочинні дії засудженого ОСОБА_1 вірно кваліфіковані судом за ч. 2
ст. 187 КК України, тобто кримінальний закон до нього застосовано правильно, а
тому підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного
суду за доводами його касаційної скарги у колегії суддів немає.

Доводи засудженого про те, що справу судом розглянуто без його участі
спростовуються протоколом судового засідання, із якого вбачається, що ОСОБА_1
брав участь у розгляді справи по суті, незважаючи на те, що він дійсно кілька
разів не доставлявся у судове засідання, але в цих випадках справа по суті не
розглядалася.

З протоколу судового засідання також видно, що суд задовольнив клопотання
ОСОБА_1 про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та приймав
заходи до забезпечення їх явки у судове засідання. Проте забезпечити явку цих
свідків у судове засідання не вдалося і за згодою самого ОСОБА_1 судове
слідство було завершено без їх допиту (а.с. 303 зв.).

Як вбачається із матеріалів справи, відсутність зазначених вище свідків не
вплинула на законність та обгрунтованість вироку.

Не грунтуються на матеріалах справи таклж доводи засудженого ОСОБА_1 про
те, що судом першої інстанції його не було ознайомлено із матеріалами справи та
протоколом судового засідання, бо згідно «графіку ознайомлення з протоколом
судового засідання та матеріалами справи», затвердженого головуючим у справі,
він ознайомився з матеріалами справи та протоколом судового засідання з 1 по 318 сторінку, тобто повністю (а.с. 319).

Зазначене свідчить, що порушень вимог кримінального та істотних порушень
кримінально-процесуального законів органами досудового слідства, судами першої
та апеляційної інстанції у справі не допущено, тому підстав для скасування
судових рішень за доводами касаційної скарги засудженого у колегії суддів
немає.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено судом відповідно до вимог ст. 65
КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про його
особу та обставини, що пом'якшує покарання.

Клопотання засудженого ОСОБА_1 про розгляд касаційної скарги з його участю
задоволенню не підлягає, оскільки не грунтується на вимогах
кримінально-процесуального закону.

На підставі наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

відмовити засудженому ОСОБА_1 у задоволенні касаційної
скарги.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Вус
С.М. Глос Л.Ф.