АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/1153/14-к Номер провадження 11-кп/786/79/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Биковка Яковлєвського району Бєлгородської області, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий:

· 31 жовтня 2011 року вироком Решетилівського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,-
визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно вироку суду, 10 вересня 2014 року близько 21 год. обвинувачений ОСОБА_7 під час спільного розпиття алкогольних напоїв біля літнього майданчика кафе "Оберіг" в с Чапаєвка Диканського району Полтавської області, пребуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 удар долонею правої руки по лівій частині обличчя, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на несення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_8 два удари правою ногою в нижню частину живота, тобто в життєво важливі ограни, та чотири удари правою ногою в нижню частину спини.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді внутрішньочеревного розриву сечового міхура з розвитком сечового перитоніту, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1425 від 24.10.2014 року, кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оскаржуючи фактичні обставини справи, просить пом`якшити призначене судом покарання, в зв`язку зі станом здоров`я, а також просить розглядати справу у його відсутності.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили. Судова колегія, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Винуватість ОСОБА_7 у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_8 підтверджується зібраними по справі доказами і не спростовується в апеляційній скарзі.

На досудовому слідстві і в суді свою вину у вчиненні злочину ОСОБА_7 визнав повністю і не заперечував фактичні обставини справи.

Його дії правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання судом першої інстанції правильно враховано, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття обвинуваченого, активне сприяння органам досудового слідства та наявність у нього двох неповнолітніх дітей, також обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому - враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецедив злочинів.

А також, дані про особу обвинуваченого, який раніше був засуджений за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, однак на шлях виправлення не став, в період непогашеної та не знятої судимості вчинив новий злочин проти здоров`я особи, не займається суспільно корисною діяльністю, а займається злочинною, суд прийшов до правильного висновку, що виправлення обвинуваченого можливе і досягне мети при призначенні йому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України і не знайшов підстав для застосування положень ст. 69 та ст. 75 КК України.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання правильно врахована поведінку потерпілого ОСОБА_8 , який під час конфлікту також перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, та застосував до обвинуваченого мінімальну міру покарання, визначеної санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що постановлений вирок є законним, обгрунтованим і справедливим, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року відносно нього без змін.

СУДДІ:

__________________ ______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
копія:

з оригіналом згідно: