Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 4-33/12
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2012 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Федорчук О.В.

за участю:

прокурора Вінійчук Я.М.

захисників: ОСОБА_1

ОСОБА_2

затриманого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Олевську подання слідчого СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватного підприємця, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В :

З подання слідує, що 30.04.2012 року, близько 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3, за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим слідством особами, знаходячись в районі кладовища, яке розташоване поблизу с.Болярка Олевського району Житомирської області, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоровя ОСОБА_4, яке виразилося в тому, що вони за допомогою липкої стрічки типу «скотч» звязали руки останньому подолавши тим самим його волю та погрожуючи ножем, відкрито заволоділи коштами в сумі 9 000.00 гривень, внаслідок чого завдали ОСОБА_4, матеріального збитку на вище вказану суму.

01 травня 2012 року СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області порушено кримінальну справу у відношенні ОСОБА_3, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

01 травня 2012 року слідчим СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3, було затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України в порядку ст.115 КПК України.

04.05.2012 року строк затримання підозрюваному ОСОБА_3, було продовжено Олевським районним судом Житомирської області до десяти діб.

Постановою Олевського районного суду від 11 травня 2012 року в обрані запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_3, - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2012 року скасовано постанову Олевського районного суду Житомирської області від 11 травня 2012 року.

Постановою Олевського районного суду від 27 червня 2012 року обрано запобіжний захід у виді взяття під варту ОСОБА_3, однак Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 липня 2012 року зазначену постанову суду скасовано, оскільки судом першої інстанції не достатньо було враховано характеризуючи дані затриманої особи, його стан здоровя, а також те, що судом першої інстанції не було враховано, що затриманій особі може бути застосовано більш мякі запобіжні заходи.

Так слідчий обґрунтовує своє подання тим, що ОСОБА_3, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі понад 5 років, характер та обставини вчинення злочину, групою осіб, що являє собою збільшену суспільну небезпеку, може ухилятися від слідства та суду, може продовжити займатись злочинною діяльністю, а також те що на даний час і в ході досудового слідства встановити місце перебування співучасників останнього не представилося можливим та допитати по даній кримінальній справі, що не дає змоги прийняти обєктивне рішення.

Суд, у судовому засіданні заслухавши слідчого який підтримав подання із підстав, які наведено у поданні, думку прокурора, яка просить задовольнити подання слідчого Олевського РВ, оскільки на час вчинення злочину та направлення до суду подання про застосування до затриманого ОСОБА_3, запобіжного заходу у виді взяття під варту не було відомостей про його стан здоровя і інших характеризуючих даних, думку захисників ОСОБА_3, якій вважають, що законних підстав для задоволення даного подання немає, а особа затримана не є суспільно небезпечною, вважає що дане подання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених в ст.148 КПК України, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

В п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 квітня 2003 року N 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» зазначено, що при вирішенні питань, повязаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і продовженням строків тримання під вартою (ст.156 КПК), суди мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і ст. 14 КПК, відповідно до яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Згідно п.3 даної Постанови, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв'язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.149 КПК, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов'язків, що випливають із ч. 2 ст. 148 КПК, і його належної поведінки.

З подання та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, даний злочин було вчинено за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим слідством особами.

З вимоги про судимість слідує, що ОСОБА_3, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак жодного доказу про те, що особу було засуджено за вчинені у минулому злочини у матеріалах справи відсутні. Із вимоги слідує, що «Данних по делу нет».

Прокурор у судовому засіданні та слідчий Олевського РВ УМВС стверджували те, що підставою направлення подання до суду про взяття під варту ОСОБА_3, послугувало те, що останній не надає свідчень відносно співучасників вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_3, будучи хворим не надав органу досудового слідства довідки щодо хвороби.

Статтею 63 Конституції України передбачено, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сімї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Крім того ст.29 Конституції України зазначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Суд, заслухавши пояснення слідчого СВ Олевського РВ, затриманого ОСОБА_3, його захисників, які заперечували щодо обрання до ОСОБА_3, виду запобіжного заходу на взяття під варту, думку прокурора, яка у судовому засіданні зазначила про те, що якби затриманий ОСОБА_3, вчасно подав відповідні довідки із лікувального закладу про стан здоровя то не було б підстав його затримання, і приймаючи до уваги те, що на час розгляду подання у суді досудове слідство закінчено, а кримінальну справу у відношенні ОСОБА_3, направлено до суду 08.08.2012 року, а також враховуючи те, що ОСОБА_3, хворіє, має одну нирку (а.с.90-91), має постійне місце роботи, є приватним підприємцем, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується по місцю свого проживання, його вік, а також те, що затриманий переконав суд, що не вчинить нового злочину і не уникне від суду та органів досудового слідства, буде зявлятися за викликами до органів досудового слідства і суду, приходить до висновку, що дане подання слідчого СВ Олевського РВ про обрання виду запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_3, не підлягає до задоволення.

Разом із тим як слідчим СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області та і прокурором у судовому засіданні не було наведено обґрунтованих підстав і не надано доказів про те, що ОСОБА_3, будучи на волі може уникнути від слідства та вчинити нові злочини. Посилання прокурора та слідчого на те, що затриманий ОСОБА_3, не дає показань відносно своїх співучасників вчиненого ним та його співучасниками злочину не є підставою в розумінні ст. 165-2 КПК України, як підстава для обрання ОСОБА_3, виду запобіжного заходу - взяття під варту.

На підставі викладеного, керуючись ст.29, 63 Конституції України, ст.ст.148- 150,155,165-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Слідчому СВ Олевського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5, в задоволенні подання, щодо обрання виду запобіжного заходу у виді взяття під варту ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_5, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, приватному підприємцю, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_6, - відмовити за відсутністю підстав.

Обрати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, вид запобіжного заходу - підписку про невиїзд із місця проживання.

ОСОБА_3 з під варти звільнити із залу суду.

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області протягом 3 діб з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_6