Справа № 487/496/15-к
Провадження № 1-кп/487/177/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора- ОСОБА_3 ,

неповнолітніх потерпілих- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законних представників малолітніх потерпілих- ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

адвоката- ОСОБА_8 ,

обвинуваченого- ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 11.08.2002 р. Біляєвським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.5 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст.69,70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 31.01.2008р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст.321, ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.07.2014р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, без реєстрації, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

встановив:

11.07.2014 року о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Весняне Миколаївського району Миколаївської області, зустрів неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підійшовши до яких в нього виник умисел на відкрите заволодіння майном останніх. Реалізуючи задумане, ОСОБА_9 завів праву руку за спину та повідомив, що в нього в руці пістолет та про можливість його застосування, при цьому сказав неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_5 дістати з їх кишень всі речі, які в них знаходяться. Побачивши в руках ОСОБА_4 мобільний телефон марки Nokia - Asha 308 вартістю 500 гривень та наручний годинник марки М&С вартістю 45 гривень, та у ОСОБА_11 наручний годинник марки С&С, вартістю 55 гривень, ОСОБА_9 , відкрито заволодів вказаними речами та не зважаючи на те, що неповнолітні ОСОБА_12 та ОСОБА_5 вимагали повернути йому речі, ОСОБА_9 відмовився їх повернути.

З викраденим майном ОСОБА_9 покинув місце вчинення злочину та у подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_9 спричинив неповнолітньому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 545 гривень та неповнолітньому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 55 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою провину визнав повністю та суду показав, що 11.07.2014 року він їхав на маршрутці з с. Крива Балка, де був у своєї сестри, додому в Баштанку. В маршрутці йому стало погано, так як пив спиртне, тому біля посту ДАІ в с. Весняному він вийшов та побачив, що напроти неповнолітні хлопці збирають шовковицю. Він підійшов до них, назвався охоронцем та запитав, що вони роблять та як будуть вирішувати з ним питання, сказав, щоб дали по 100 грн., оскільки грошей у хлопців не було, то сказав, що в нього є пістолет та щоб вони дістали все, що в них є в кишенях. Потерпілий ОСОБА_13 дістав телефон та годинник, а потерпілий ОСОБА_14 - годинник, які він забрав у потерпілих. Після чого він сів в маршрутку та поїхав в бік м. Миколаєва, однак на блокпосту ДАІ біля Варварівського мосту він був затриманий працівниками міліції. Телефон та годинники працівниками міліції були в нього вилучені та повернуті потерпілим. У скоєному щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_12 , допитаний в присутності законного представника матері - ОСОБА_6 , суду показав, що 11.07.2014 року він разом із потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_15 збирали шовковицю біля посту ДАІ в с. Весняному. До них підійшов незнайомий чоловік, який назвався охоронцем, запитав про гроші, а потім сказав йому та ОСОБА_14 , що в нього є пістолет, тому став вимагати дістати усе, що було в їх кишенях. Оскільки чоловік тримав руку за спиною, то вони злякалися, і він дістав телефон та годинник, а ОСОБА_14 дістав годинник та віддали незнайомому чоловікові. Після того як незнайомий чоловік сів в маршрутку, вони пішли до посту ДАІ та повідомили про все працівників міліції. Через деякий час чоловіка затримали біля Варварівського моста. Потерпілий стверджує, що цим незнайомим чоловіком був обвинувачений. Викрадене потерпілому було повернуто, претензій не має.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , допитаний в присутності законного представника матері - ОСОБА_16 дав в суді аналогічні покази, додатково вказав, що в нього особисто обвинувачений забрав годинник, який потім було вилучено у обвинуваченого та повернуто працівниками міліції, претензій не має.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 11.07.2014 року ввечері їй зателефонував її син - ОСОБА_13 та повідомив, що знаходиться в міліції, куди вона зразу поїхала. Про скоєне дізналася зі слів сина та працівників міліції, а саме, що обвинувачений погрожуючи наявністю у нього пістолета забрав у сина телефон та годинник, які були повернуті працівниками міліції. Претензій не має, але вважає, що обвинувачений повинен понести відповідне покарання за скоєний ним злочин.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 11.07.2014 року їй зателефонував син - ОСОБА_7 та повідомив, що знаходиться в міліції. Дуже емоційно син розповів, що обвинувачений йому погрожував пістолетом, тому син віддав йому годинник. Оскільки в цей день вона працювала в с. Крива Балка і її не відпустили з роботи, то до міліції поїхала на наступний день. В її присутності сина допитали, а згодом повернули годинник. Претензій не має, але вважає, що обвинувачений повинен понести відповідне покарання за скоєний ним злочин.

За згодою обвинуваченого та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_9 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 скоїв злочин середньої тяжкості, свою провину визнав, розкаюється у скоєному, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем мешкання негативно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння .

Цивільні позови не заявлялися.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.07.2014 року виконувати самостійно.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання рахувати з 11 липня 2014 року.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1