Справа № 199/9739/13-к
ВИРОК

іменем України

20 вересня 2013 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Лисенка В.О.

при секретарі - Капацин Ю.В.

за участю прокурора - Коваля І.Ю.,

потерпілої - ОСОБА_1,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровську кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Орджонікідзе
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, росіянина,
громадянина України, освіта повна
середня, одруженого, є батьком
малолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, інваліда 3
групи, зареєстрованого та проживаючого
за адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:

1) 20.12.1985 Брежневським народним судом
міста Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 141, ч.
3 ст. 14 ч. 2 ст. 140, ст. 17 ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК
УРСР до 5 років позбавлення волі. На
підставі п. «е» ст. 9 Наказу ПВС СРСР від
18.06.1987 строк скорочено на 1 рік 5 місяців
13 днів;

2) 26.05.1989 Баглійським районним судом
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 2153
КК УРСР до 1 року позбавлення волі;

3) 08.02.1991 Бабушкінським районним судом
міста Дніпропетровська за ст. 17 ч. 2 ст.
2153 КК УРСР до 1 року 6 місяцям
позбавлення волі;

4) 18.05.1993 Самарським районним судом
міста Дніпропетровська за ст. 17 ч. 2 ст.
140, ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 2153,
ст. 17 ч. 2 ст. 2153, ст. 42 КК України (в
редакції 1960 року) до 6 років позбавлення
волі;

5) 06.01.1999 Баглійським районним судом
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 2153
КК України (в редакції 1960 року) до 2
років позбавлення волі;

6) 26.12.2002 Дніпропетровським районним
судом Дніпропетровської області за ч. 2
ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3
років позбавлення волі;

7) 30.06.2010 Баглійським районним судом
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186
КК України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі;

8) 16.02.2011 Заводським районним судом
міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185,
ч. 3 ст. 185, ч.ч. 1 і 4 ст. 70 КК України до 4
років 6 місяців позбавлення волі.
Звільнення: 03.07.2013 на підставі ст. 81 КК
України умовно-достроково, невідбутий
строк: 1 рік 5 місяців 1 день,

який обвинувачується у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, маючи непогашені судимості за
злочини проти власності знову вчинив
умисний корисливий злочин проти
власності на території міста
Дніпропетровська за наступних
встановлених судом обставин.

08.07.2013 приблизно о 13:00 годині ОСОБА_2
знаходився біля під'їзду № 2 будинку № 8
по вул. Маршала Малиновського в місті
Дніпропетровську, де в нього раптово
виник злочинний умисел на відкрите
заволодіння чужим майном (грабіж), яке
належить ОСОБА_1

У цей же день приблизно о 13:00 годині
ОСОБА_2, реалізовуючи свій злочинний
умисел на відкрите заволодіння чужим
майном (грабіж), перебуваючи біля
під'їзду № 2 будинку № 8 по вул. Маршала
Малиновського у місті
Дніпропетровську, підійшов до входу в
вищевказаний під'їзд, де стояла ОСОБА_1,
наблизився до неї та, діючи умисно,
повторно, з корисливої
заінтересованості, правою рукою
обхватив за шию потерпілу ОСОБА_1,
спричинивши потерпілій фізичний біль,
а лівою рукою, шляхом ривка, зірвав з
шиї ОСОБА_1 два золотих ланцюжка
загальною вартістю 8000 гривень, чим
відкрито заволодів вказаним майном
потерпілої ОСОБА_1, після чого з місця
вчинення злочину зник, розпорядившись
викраденим на власний розсуд, чим
спричинив потерпілій ОСОБА_1
матеріальну шкоду на загальну суму 8000
гривень.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 вину у вчинені злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
визнав в повному обсязі, щиро покаявся
у вчиненому. Не оспорюючи фактичні
обставини у справі, ОСОБА_2 пояснив, що
дійсно він при вищевикладених
обставинах, місці і часу, відкрито
заволодів майном потерпілої ОСОБА_1, а
саме: двома золотими ланцюжками, які
здав до ломбарду за суму приблизно 2100
гривень, гроші витратив на власні
потреби.

Суд вважає, що вина обвинуваченого
ОСОБА_2 у вчиненні злочину за обставин,
викладених у вироку, підтверджується
повністю дослідженими в судовому
засіданні доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_1 в судовому
засіданні про те, що 08.07.2013 приблизно о
13:00 годині раніше невідомий їй ОСОБА_2
біля під'їзду № 2 будинку № 8 по вул.
Маршала Малиновського в місті
Дніпропетровську відкрито заволодів
її двома золотими ланцюжками, а саме:
ОСОБА_2 однією рукою обхватив її за шию,
спричинивши фізичний біль, а іншою
рукою, шляхом ривка, зірвав з шиї два
золотих ланцюжка загальною вартістю 8000
гривень;

- протоколом огляду від 08.07.2012, згідно
якого встановлено та оглянуто місце
злочину: майданчик перед під'їздом № 2
будинку № 8 по вул. Маршала
Малиновського в місті
Дніпропетровську (Т. 2 а.с. 8);

- протоколом пред'явлення особи для
впізнання по фотознімкам від 29.07.2013,
згідно якого потерпіла ОСОБА_1, серед
пред'явлених їй фотознімків, упізнала
на фотознімку № 2 чоловіка, який 08.07.2013
перед під'їздом будинку № 8 по вул.
Маршала Малиновського в місті
Дніпропетровську відкрито заволодів
її двома золотими ланцюжками. На
фотознімку № 2 зображений ОСОБА_2 (Т. 2
а.с. 19-20);

- протоколом огляду від 30.07.2013, згідно
якого оглянуті 2 ланцюжки з жовтого
металу, які були закладені в ломбард
ОСОБА_2.(Т. 2 а.с. 41);

- дублікатом договору про надання
фінансового кредиту ломбардом № К17-000643
від 08.07.2013, згідно якого ОСОБА_2 ПТ
«Рябцева і компанія «Ломбард золотий
ковчег» надано фінансовий кредит в
розмірі 2116 гривень під заставу майна, а
саме: золотого ланцюжка, загальною
вагою 11,14 г. (Т. 2 а.с. 42);

- протоколом пред'явлення речей для
впізнання від 31.07.2013, згідно якого
потерпіла ОСОБА_1 впізнала під № 3
належний їй ланцюг з металу жовтого
кольору, вагою близько 8 г., довжиною
близько 50 см. (Т. 2 а.с. 47-48);

- протоколом пред'явлення речей для
впізнання від 31.07.2013, згідно якого
потерпіла ОСОБА_1 впізнала під № 4
належний їй ланцюг з металу жовтого
кольору, вагою близько 3 г., довжиною
близько 60 см. (Т. 2 а.с. 49-50);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 01.08.2013 з фото-таблицею
до нього, згідно якого на місці
вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_2
показав і розповів, яким чином він
08.07.2013 відкрито заволодів майном
потерпілої ОСОБА_1, після чого показав,
як він здав ланцюжки в ломбард в обмін
на грошові кошти (Т. 2 а.с. 54-55, 56-58);

- протоколом проведення слідчого
експерименту від 31.07.2013 з фото-таблицею
до нього, згідно якого на місці
вчинення злочину потерпіла ОСОБА_1
показала і розповіла, яким чином 08.07.2013
обвинувачений ОСОБА_2 відкрито
заволодів її 2 золотими ланцюжками (Т. 2
а.с. 61-62, 63-65).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2
знайшла своє повне підтвердження в
процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2
правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК
України, як такі, що виразилися у
відкритому викрадені чужого майна
(грабіж), поєднані з насильством, яке не
є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілої, вчинені повторно.

Призначаючи вид і міру покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який відноситься до категорії тяжких,
дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2,
який раніше неодноразово судимий, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, офіційно не
працює, є батьком малолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, має інвалідність у
зв'язку із ампутацією кисті правої
руки, за місцем проживання
характеризується позитивно.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд визнає: його
повне визнання вини, щире каяття у
вчиненому, активне сприяння у
розкритті злочину, думку потерпілої,
яка не наполягала на суворій мірі
покарання обвинуваченому.

Обставиною, що обтяжує покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, суд визнає:
рецидив злочинів.

З урахуванням вищевикладеного суд
вважає, що виправлення обвинуваченого
ОСОБА_2 можливе виключно в умовах
ізоляції від суспільства, оскільки він
вчинив злочин, не відбувши покарання за
попереднім вироком, тому йому
необхідно призначити покарання у
вигляді позбавлення волі з урахуванням
вимог ст. 71 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів
законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації,
буде необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та
попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,
суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді позбавлення волі на строк
чотири роки.

На підставі ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати покарання, невідбуте
обвинуваченим за вироком Заводського
районного суду міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 16.02.2011 та остаточно
призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді
позбавлення волі на строк чотири роки
два місяці.

Строк відбуття покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 обчислювати з
30.07.2013.

Запобіжний захід обвинуваченому
ОСОБА_2 до набрання вироком законної
сили залишити колишній - тримання під
вартою.

На вирок можуть бути подані апеляційні
скарги протягом 30 днів з дня його
проголошення , а обвинуваченим, який
перебуває під вартою - з моменту
вручення йому копії вироку, до судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя:
В.О. Лисенко