Провадження № 11-сс/795/238/2015 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2015 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року,

За участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 червня 2015 року задоволено клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, а саме на грошові кошти в сумі 3 958,00 грн., що належать їй на праві власності.

Задовольняючи клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя ухвалу вмотивував тим, що викладені в клопотання доводи про необхідність накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , вилучене під час обшуку 22 червня 2015 року, є обґрунтованими, оскільки наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вказане майно могло бути набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення можливою конфіскації майна на вилучені грошові кошти, оскільки санкція ч. 3 ст. 307 КК України передбачає додаткову міру покарання у виді конфіскації майна.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою у задоволенні клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 про арешт майна, вилученого під час проведеного обшуку 22. 06.2015 року за адресою проживання підозрюваної ОСОБА_7 , відмовити.

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у придбанні та незаконному зберіганні наркотичних засобів, а не їх збуті, а тому твердження суду про набуття даних грошових коштів в результаті вчинення кримінального правопорушення є безпідставним. Вказує на те, що слідчий суддя не взяв до уваги доводи захисту та підозрюваної про те, що дані грошові кошти були зібрані для продовження лікування ОСОБА_7 та утримання її неповнолітньої дочки. Вважає, що на підставі викладеного ухвала слідчого судді є необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, думку захисника, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити з підстав у ній наведених, слідчого та прокурора, які не погодились з апеляційною скаргою захисника, просили залишити її без задоволення, вважали рішення слідчого судді законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Начальник відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 за погодженням зі старшим прокурором відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_11 23 червня 2015 року звернувся до слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова з клопотанням про накладення арешту на гроші в сумі 3958 грн., купюрами номіналом 500 грн., серії ВГ 0922733, 20 грн., серії ЄД 6684205, ЄЦ 7134122, ЄЦ 7300501, КИ 5897916, ЕШ 6199381, ПБ 0034649, ПГ 9564613, ЕГ 9489695, ЄЩ 5070586, ВД 6690011, КЖ 9561168, ЄЯ 2677415, КЕ 1317885, ЄИ 2576529, СВ 7915084, КЙ 1823666, 100 грн., серії КС 6584288, 50 грн., серії СЄ 8529041, 20 грн., серії ТЖ 3900369, МР 1127021, МЗ 7064422, ЕЖ 5652767, 10 грн., серії МЗ 9933294, 2 грн., серії ЄХ 4938852, ТА 4902923, ТВ 2508164, ЄЯ 0851436, ПЖ 3849333, СЗ 1848662, 1 грн., серії НА 1924367, НБ 6302288, ТБ 0105942, ПВ 7503750, ПА 7957747, ПЗ 8442141, що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_7 .

За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту у встановленому цим Кодексом порядку. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підозрюваної ОСОБА_7 є цілковито законним та обґрунтованим.

При постановленні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог статті 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, достатність доказів, на даному етапі досудового розслідування, що вказують на вчинення підозрюваною ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307 КК України.

Згідно пункту першого та четвертого частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, чи то одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.

Наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, тому грошові кошти, що були виявлені за місцем проживання ОСОБА_7 під час обшуку, вилучені у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним протоколом обшуку від 22 червня 2015 року, що долучений до матеріалів клопотання, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту вилученого майна.

На думку колегії суддів, твердження апеляційної скарги захисника про безпідставність вказівки суду на те, що вилучені грошові кошти були здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, так як ОСОБА_7 оголошено про підозру у придбанні та незаконному зберіганні наркотичних засобів, а не їх збуті, не заслуговують на увагу.

З наданих до клопотання документів вбачається, що 23 червня 2015 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу в особливо великих розмірах, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Таким чином, у слідчого судді були всі підстави стверджувати про те, що наявні в матеріалах кримінального провадження дані дають достатні підстави вважати, що вилучене майно могло бути набуте ОСОБА_7 в результаті вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, санкція частини третьої статті 307 КК України передбачає додаткову міру покарання у виді конфіскації майна, а тому слідчий суддя вірно оцінив всі підстави, перевірив доводи викладені слідчим у клопотанні та прийшов до вірного і обґрунтованого рішення про необхідність накладення арешту на грошові кошти, вилучені у підозрюваної ОСОБА_7 , в сумі 3958 гривень.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 167, 170-173, 175, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 червня 2015 року, якою задоволено клопотання начальника відділення СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 та накладено арешт на гроші в сумі 3958 гривень, купюрами номіналом 500 грн., серії ВГ 0922733, 20 грн., серії ЄД 6684205, ЄЦ 7134122, ЄЦ 7300501, КИ 5897916, ЕШ 6199381, ПБ 0034649, ПГ 9564613, ЕГ 9489695, ЄЩ 5070586, ВД 6690011, КЖ 9561168, ЄЯ 2677415, КЕ 1317885, ЄИ 2576529, СВ 7915084, КЙ 1823666, 100 грн., серії КС 6584288, 50 грн., серії СЄ 8529041, 20 грн., серії ТЖ 3900369, МР 1127021, МЗ 7064422, ЕЖ 5652767, 10 грн., серії МЗ 9933294, 2 грн., серії ЄХ 4938852, ТА 4902923, ТВ 2508164, ЄЯ 0851436, ПЖ 3849333, СЗ 1848662, 1 грн., серії НА 1924367, НБ 6302288, ТБ 0105942, ПВ 7503750, ПА 7957747, ПЗ 8442141, що належать на праві власності підозрюваній ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14