Провадження № 1-кп/642/897/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 08.07.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, покарання не відбув,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, не має реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.09.2006 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, 185 ч.2 в силу ст. 70, 70 ч.4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

-25.04.2006 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч.2 КК України в силу ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі , ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2006 року покарання знижено до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; звільнений 31.07.2009 року за відбуттям покарання;

- 28.10.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України в силу ст.ст. 70,71 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 29.08.2014 року по відбуттю терміну покарання,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи судимим 08.07.2014 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 1 КК України до 100 годин громадських робіт, маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, та не відбувши вказане покарання, і ОСОБА_5 , будучи судимим 28.10.2010 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 29.08.2014 року після відбуття терміну покарання, маючи не зняту і непогашену у встановленому законом судимість, повторно вчинили корисне кримінальне правопорушення за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Так, 23 грудня 2014 року близько 05 год. 00 хв. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою і в групі, попередньо розподіливши між собою ролі, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, зайшли до супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: м. Харків, пл. Привокзальна, 2, де відповідно до раніше розподілених між ними ролей ОСОБА_5 підійшов до торгового прилавку лікеро-горілчаних виробів, правою рукою взяв скляну пляшку віскі «Jemeson», об`ємом 0,5 л., та сховав її до внутрішньої кишені куртки, яка була одягнена на ньому. В послідуючому ОСОБА_4 взяв в руку з прилавку пляшку невстановленого в ході досудового розслідування коньяку та направився разом із ОСОБА_5 до каси магазину.

Знаходячись на касі, діючи по розподіленим між собою ролям, ОСОБА_4 , тримаючи в руках пляшку коньяку, підійшов до касира, та намагався розплатитися банківською карткою, яку знайшов на вулиці ОСОБА_5 . При цьому, не знаючи пін-коду, ОСОБА_4 відволікав увагу касира, а ОСОБА_5 з пляшкою віскі «Jemeson», об`ємом 0,5 л., яку сховав до внутрішнього карману куртки, пройшов через касу та вийшов з приміщення магазину. ОСОБА_4 , не розрахувавшись за пляшку коньяку, залишив її на касі та вийшов з магазину без покупок, після чого ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ -маркет» матеріальну шкоду на суму, відповідно до висновку товарознавчої експертизи №170 від 23.12.2014 року на суму 174 грн. 99 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював, заявлений цивільний позов визнав, та пояснив, що дійсно домовився з ОСОБА_4 про вчинення крадіжки спиртного у магазині «АТБ», для чого Хліболюб відволікав увагу касира, намагаючись розрахуватися за взяту їм пляшку спиртного банківською карткою, яку він- ОСОБА_6 - знайшов, а він - ОСОБА_6 - в цей час взяв у торговому залі пляшку віскі 0,5 л, сховав у внутрішню кишеню куртки та пройшов через касу, не оплативши товар, після чого вони вийшли з магазину з пляшкою віскі, та її розпили. В той же день зайшли у цей же магазин за цигарками через декілька годин, та були зупинені охоронцем у зв`язку з вчиненням крадіжки віскі. Щиро розкаявся у скоєному.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював, заявлений цивільний позов визнав, та пояснив, що дійсно домовився з ОСОБА_5 про вчинення крадіжки у магазині «АТБ», для чого за домовленістю він відволікав увагу касира, намагаючись розрахуватися знайденою Примаченком на вулиці кредитною карткою, пін-код якої йому не був відомий, а ОСОБА_6 в цей час виніс викрадену ним пляшку віскі, пройшовши через касу, не оплативши її, та вони вийшли з магазину. Пляшку віскі розпили удвох. Щиро розкаявся у скоєному.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадк, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що своїми діями ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що вони на обліку у психіатра не перебувають. Обидва раніше судимі. Не працюють. За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, вищенаведені обставини, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, а також суму викраденого, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді арешту.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 липня 2014 за ст.185 ч.1 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт, з розрахунку одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є злочином середньої тяжкості, вищенаведені обставини, вищезазначені дані про особу обвинуваченого, а також суму викраденого, та вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді арешту.

Відповідно до ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України цивільний позов, заявлений потерпілим - ТОВ «АТБ -маркет» про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 295 грн. підлягає частковому задоволенню, у сумі 174 грн. 99 коп. - вартості викраденої пляшки віскі «Jemeson», об`ємом 0,5 л., відповідно до висновку товарознавчої експертизи №170 від 23.12.2014 року, оскільки вказана матеріальна шкода заподіяна неправомірними діями обвинувачених. Відповідно до ст. 1190 ЦК України вказана суму слід стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу відповідно до ч.3 ст. 377 КПК України слід залишити без змін.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 8 липня 2014 року у вигляді 100 годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 місяців 10 днів арешту.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_5 і ОСОБА_4 рахувати з 24 грудня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у строк відбуття покарання перебування під вартою в Харківському слідчому ізоляторі з 24 грудня 2014 року, з розрахунку 1 день тримання під вартою дорівнює одному дня арешту.

Цивільний позов, заявлений ТОВ «АТБ -маркет» задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ТОВ «АТБ -маркет» 174 грн. 99 коп. В інший частині позову відмовити.

Запобіжний захід з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Харківському слідчому ізоляторі.

Речовий доказ - диск з відеозаписом з камери відеоспостереження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженими - з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1