№3634397/13к
ВИРОК

Іменем України

27 грудня 2013 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді -
Скарлат О.І.

при секретарі -
Грабовській А.О.

за участі прокурора -
Синюка Д.О.

захисника
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді кримінальне
провадження за №0000244 про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Василівка Сокирянського району
Чернівецької області, громадянина
України, освіта середня, офіційно не
працюючого, одруженого, проживаючого
та зареєстрованого АДРЕСА_1, , раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 8:00 години
ОСОБА_2, керуючи на підставі наявного
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_1,
технічно-справним вантажним
автомобілем «КАМАЗ 55111 КТА 25»
реєстраційний номер НОМЕР_2, типу
автокран, що належить ОСОБА_3, під час
руху заднім ходом поблизу будинку №64
по вул.Визволителів в с.Лютіж
Вишгородського району Київської
області, діючи необережно, проявив
неуважність та безпечність, не
переконався, що це не створить
небезпеки для інших учасників руху, для
забезпечення не скористався допомогою
інших осіб та допустив наїзд на
пішохода ОСОБА_4, яка знаходилася
позаду транспортного засобу.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пішохід ОСОБА_4 від отриманих
тілесних ушкоджень загинула на місці
пригоди.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи №220тр. від 26.08.2013 року
смерть ОСОБА_4 наступила від множинних
травм тіла з руйнуванням голови і
речовини головного мозку.

При судово-медичному дослідженні трупа
ОСОБА_4 були виявлені :відкрита
черепно-мозкова травма в виді
руйнування голови з ранами, множинними
переломами кісток мозкового і
лицьового черепу, евісцерацією
речовини головного мозку, відкрита
травма грудної клітини в виді
відшарування м'яких тканин, утворення
кишень і крововиливів в них, розривами
міжреберних м'язів, евісцерацією і
розривами внутрішніх органів і їх
розміжчення, множинні переломи ребер
по всім анатомічним лініям; відкрита
травма черевної порожнини, з
випаданням внутрішніх органів та їх
руйнування, множинні переломи хребта,
кісток тазу та лопаток, рани, та
відшарування м»яких тканин,
розміжчення м»язів, переломи кісток
кінцівок.

Всі описані тілесні ушкодження могли
виникнути від дії тупих предметів чи
при стисканні (переїзді) тіла, що могло
мати місце при автомобільній травмі та
в своїй сукупності мають ознаки тяжких
тілесних ушкоджень , як небезпечних для
життя в момент їх спричинення та
знаходяться в прямому причинному
зв'язку з настанням смерті.

Керуючи транспортним засобом
обвинувачений ОСОБА_2 порушив Правила
дорожнього руху України, а саме таких
пунктів:

- пункт 2.3. Для забезпечення безпеки
дорожнього руху водій зобов'язаний: б)
бути уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу
і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі; д) не створювати
своїми діями загрози безпеці
дорожнього руху;

- пункт 10.9. Під час руху транспортного
засобу заднім ходом водій не повинен
створювати небезпеки чи перешкод іншим
учасникам руху. Для забезпечення
безпеки руху він у разі потреби
повинен звернутися за допомогою інших
осіб.

Порушення водієм ОСОБА_2 зазначених
вимог пунктів Правил дорожнього руху
перебуває в прямому причинному зв'язку
з вчиненням ДТП ІНФОРМАЦІЯ_2 та
наслідками у вигляді смерті ОСОБА_4

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_2 винним себе у
скоєнні інкримінуємого злочину визнав
і пояснив, що 02.08.2013 року близько 08
години він перебував на паркувальному
майданчику , що розташований в с.Лютіж
по вул.Визволителів, 64 Вишгородського
району Київської області, поблизу
ринка, де розмістив автомобіль і
очікував запрошень на роботу. В цей час
йому зателефонував ОСОБА_3 та
повідомив, що необхідно розвантажити
будівельні матеріали в с.Демидів і
почав збиратися від»їзджати. Перед цим
він знаходився біля автомобіля, нікого
крім нього не було. Завів автомобіль та
почав здавати назад, проїхавши 3 метри
заднім ходом через ліве дзеркало
заднього вигляду помітив, що позаду
автомобіля , щось випало та він відразу
зупинився та проїхав вперед, так як
вважав, що наїхав на сміття. Коли
вийшов з кабіни автомобіля , підійшов
до задньої частини та помітив, що
позаду автомобіля лежить тіло людини,
біля якої був ручний візок від якого
відлетіли пакунки. В судовому
засіданні щиро розкаявся , попросив
пробачення у потерпілої та просив
суворо не карати та не позбавляти його
права керування транспортним засобом,
оскільки це єдине джерело його
існування.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому
засіданні пояснила, що про трагедію
вона дізналася від дружини свого
батька. На місці трагедії не була.
ОСОБА_2 попросив пробачення у всієї
сім»ї загиблої , вони йому пробачили,
надав кошти на поховання, претензій до
обвинуваченого у неї немає. Щодо міри
покарання, то вважає, що вона не повинна
бути пов'язана з позбавленням волі.

Відповідно до положень статті 349 КПК
України, суд визнав недоцільним
дослідження доказів щодо тих обставин,
які ніким не оспорюються, з урахуванням
думки учасників процесу, які не
заперечували проти цього.

При цьому судом з'ясовано,
добровільність та вільне
волевиявлення, прокурора
обвинуваченого та потерпілого, щодо
правильного розуміння ними наслідків,
щодо позбавлення їх права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку у
такому випадку.

Отже, оцінюючи докази у сукупності,
відповідно до приписів статті 94 КПК
України, судом зазначається про
доведеність вини обвинуваченого у
вчиненні злочину за частиною 2 статті 286
КК України за результатами розгляду
кримінального провадження у суді.

Своїми діями, які виразились у
порушенні правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинили смерть
потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_2 вчинив
злочин, передбачений частиною 2 статті
286 КК України. Вину ОСОБА_2 у вчиненні
якого суд вважає доведеною.

При призначенні міри покарання,
відповідно до вимог статті 65 КК
України, суд враховує характер і
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані що характеризують особу
обвинуваченого та обставини що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2 судом не
встановлено

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого відповідно до статті 66
КК України є: щире каяття
обвинуваченого та активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне
відшкодування шкоди.

Призначаючи покарання обвинуваченому
ОСОБА_2 суд враховує характер і ступінь
тяжкості вчиненого злочину, обставини
вчинення злочину та особу винного, з
урахуванням обставин справи та даних
про особу обвинуваченого ОСОБА_2,суд
приходить до висновку про
необхідність призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі
в межах санкції ч.2 ст.286 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 має стаж
водія близько 30 років, отримав
посвідчення крановика та протягом
всього свого життя займається
відповідною професією, яка є єдиним
джерелом його доходу та враховуючи
думку потерпілої, яка не наполягала на
позбавленні ОСОБА_2 права керування
транспортним засобом, суд вважає за
необхідне призначити покарання без
позбавлення права керувати
транспортними засобами.

При призначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд, враховуючи
особу винного, наявність пом'якшуючих
покарання обставин те, що він раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувався, на обліку у лікаря
нарколога та психіатра не перебуває,
позитивно характеризується за місцем
проживання та роботи, також враховує
думку потерпілої щодо визначення міри
покарання не пов'язаної із реальним
позбавленням волі, щиру позицію
обвинуваченого щодо розкаяння у
вчиненому злочині, суд приходить до
висновку, що виправлення та
перевиховання обвинуваченого можливе
без ізоляції від суспільства, але в
умовах нагляду за його поведінкою з
боку органів кримінально-виконавчої
інспекції, тому суд вважає за можливе
звільнити обвинуваченого ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням
на підставі ст.75 КК України та покласти
на нього обов'язки згідно п.2, 3, 4 ч.1 ст.76
КК України.

Суд вважає, що саме за таких обставин в
повній мірі буде дотримано положення
статті 50 КК України, згідно якої
покарання є заходом примусу, що
застосовується від імені держави за
вироком суду до особи, визнаної винною
у вчиненні злочину, і полягає в
передбаченому законом порядку
обмеження прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а
й виправлення засуджених, а також
запобігання вчиненню нових злочинів як
засудженим так і іншими особами.

Речові докази по справі відсутні,
процесуальні витрати відповідно до
частини 2 статті 124 КПК України за
проведення судово-автотехнічної
експертизи у розмірі 782,40 грн.
підлягають стягненню із
обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Підстав для обрання запобіжного заходу
щодо обвинуваченого не вбачається.

На підставі викладеного та
керуючись статтями 373, 374 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 - визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК
України і призначити покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення
волі без позбавленням права керувати
транспортними засобами .

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_2 від
відбування основного покарання, якщо
він протягом двох років не вчинить
нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_2 обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи
та повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
процесуальні витрати за проведення
судової авто-технічної експертизи в
розмірі 782,40 грн. на рахунок № 008
МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі
м.Києва, код 378975298

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не
обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області
через Вишгородський районний суд
Київської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги вирок, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя
О.І.Скарлат