У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Школярова В.Ф.,

за участю прокурора

Брянцева В.Л.,

засудженої потерпілого

ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянула в
судовому засіданні у місті Києві 25 березня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок колегії суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2007
року.

Вказаним вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
України, раніше судима: - 26.01.1981
р. Уманським міським судом за ст.ст. 94, 208 КК УРСР на 13 років 10 місяців
позбавлення волі; - 17.09.1991 р. Ширяєвським районним судом за ч. 1 ст. 183
КК УРСР на 4 роки позбавлення волі; - 21.10.1997 р. Уманським міським судом
за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України на 5 років позбавлення волі і
звільнена 26.03.2002 року по відбутті строку покарання,

засуджена за ч. 2 п. 13 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на
14 років.

ОСОБА_1 визнана винною і засуджена за те, що вона, будучи раніше судимою 26
січня 1981 року Уманським міським судом Черкаської області за ст. 94 КК України
за вчинення умисного вбивства, наприкінці грудня 2005 року у м. Звенигородка
Черкаської області, у приміщенні
приватного будинку АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у ході сварки
з останньою на ґрунті неприязних стосунків вчинила її умисне вбивство за наступних
обставин.

Під час сварки, що виникла з приводу
повернення пенсії, яку ОСОБА_1 отримала замість ОСОБА_3, остання почала
наносити ОСОБА_1 удари палицею. У відповідь на це ОСОБА_1, взявши молоток, з
метою убивства нанесла ОСОБА_3 удар по голові, від якого остання впала на
підлогу. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_1 взяла шнур від кип'ятильника
і здавила ним шию потерпілої, чим заподіяла замкнено розташовану в поперечному
напрямку странгуляційну борозну на шиї, від чого настала смерть потерпілої.
Потім ОСОБА_1 перетягла труп ОСОБА_3 у кладову, накрила його старим одягом, замкнула будинок і пішла з
нього. Труп ОСОБА_3 було виявлено у грудні 2006 року.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджена ОСОБА_1 просить вирок
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, посилаючись на
неповноту та однобічність досудового та судового слідства, порушення вимог
кримінально-процесуального закону та неправильне застосування кримінального
закону. ОСОБА_1 вказує на застосування до неї під час досудового слідства
недозволених методів слідства, внаслідок чого вона була вимушена визнати себе
винною у вбивстві і написати явку з повинною.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, засуджену, яка
підтримала свою скаргу з доповненнями, потерпілого ОСОБА_2, який просив
залишити вирок без зміни, думку прокурора, який вважає вирок законним і
обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1
злочину, за який її засуджено, відповідає фактичним обставинам справи і
підтверджується дослідженими в судовому засіданні і наведеними у вироку
доказами.

Як видно з матеріалів справи, в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала
свою причетність до вбивства ОСОБА_3 і пояснювала, що на досудовому слідстві
обмовила себе у вчиненні злочину внаслідок застосування до неї недозволених
методів ведення слідства.

Однак, ці показання ОСОБА_1
спростовуються, насамперед, написаною нею власноручно одразу після затримання
11 грудня 2006 року явкою з повинною, у якій вона детально пояснила про мотиви
і обставини конфлікту та вбивства ОСОБА_3. При цьому ОСОБА_1 зазначила, що
наносила потерпілій удари молотком по голові, а потім зав'язала їй на шиї
електричний провід і штовхнула у спину, від чого ОСОБА_3 впала, а вона закрила
хату і втекла. Пізніше ОСОБА_1 повернулась, закидала труп ганчір'ям, забрала
молоток, який пізніше викинула в посадку, закрила будинок і залишила місце злочину.
ОСОБА_1 уточнила, що явку з повинною написала власноручно, в повній свідомості,
без будь-якого фізичного чи психологічного впливу.

Під час допиту в якості підозрюваної з застосуванням відеозапису ОСОБА_1
більш детально пояснила про обставини вбивства ОСОБА_3, підтвердивши свої
показання під час відтворення обстановки і обставин події з участю її
захисника, понятих, спеціалістів, експертів, а також під час допиту як
обвинуваченої при пред'явленні їй обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 п.13 ст. 115 КК України, у якому вона повністю визнала себе
винною.

Колегія суддів вважає, що суд
обґрунтовано визнав достовірними ці показання ОСОБА_1, оскільки вони об'єктивно
підтверджуються сукупністю інших доказів, що є в справі і були перевірені судом
та наведені у вироку.

Цими доказами, зокрема, є показання в
судовому засіданні потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_4 - онуків потерпілої, про те, що
після зникнення ОСОБА_3 вони неодноразово цікавились у ОСОБА_1 місцем її
знаходження, але ОСОБА_1 кожен раз давала різні відповіді, показання свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
протоколи огляду місця події і трупа потерпілої, протокол відтворення
обстановки і обставин події, речові докази, висновок психолого-психіатричної
експертизи, висновок судово-медичної експертизи про характер заподіяних ОСОБА_3
тілесних ушкоджень і причину її смерті, яка настала внаслідок механічної
асфіксії.

Оцінюючи показання на досудовому слідстві і в судовому засіданні ОСОБА_1,
показання потерпілих, свідків та інші вищенаведені докази, суд прийшов до
правильного висновку про вчинення ОСОБА_1
злочину, за який її засуджено, а доводи касаційної скарги про неповноту,
однобічність і необ'єктивність досудового слідства та судового розгляду справи
є необґрунтованими.

Також колегія суддів вважає
безпідставними доводи скарг ОСОБА_1 про застосування до неї недозволених
методів ведення слідства, оскільки ці обставини ретельно перевірялись судом
першої інстанції, показання засудженої в цій частині спростовуються показаннями
свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13 і ОСОБА_14, а також відповідною постановою прокурора
з цього приводу.

Суд дослідив усі обставини, з'ясування яких мало істотне значення для
правильного вирішення справи. Ці та інші наведені у вироку докази переконливо
свідчать про те, що ОСОБА_1, яка раніше скоїла умисне вбивство, вчинила умисне вбивство ОСОБА_3

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 п. 13
ст. 115 КК України є правильною.

При призначенні ОСОБА_1 покарання суд відповідно
до вимог ст. 65 КК України врахував характер і ступінь тяжкості
вчиненого злочину, дані про її особу, обставини, що обтяжують і пом'якшують
покарання.

Також колегія суддів не вбачає істотних
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для
зміни чи скасування вироку.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області від 20 грудня 2007 року щодо ОСОБА_1 -
без зміни.

с у д д і :

Присяжнюк
Т.І. Косарєв
В.І. Школяров
В.Ф.