Справа № 336/1504/15-К
Провадження № 1-кп/336/208/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003689 від 11.10.2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, студента 3-го курсу Державного навчального закладу «Запорізький професійно-промисловий ліцей № 17», офіційно не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В період часу з 21 год. 30 хв. по 22 год. 30 хв. 09.10.2014 року неповнолітній ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, знаходячись на автостоянці готелю «Гранд Палац», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Косигіна, 15, де він працював охоронцем, направився до автомобіля «ВАЗ 21011», д.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 та підійшовши до нього відчинив незачинені дверцята з боку водія та сів до салону вказаного автомобілю на місце водія. Після чого, ОСОБА_4 рукою повернув реле замку запалювання, тим самим запустив двигун автомобіля та розпочав його рух, тим самим ОСОБА_4 незаконно заволодів автомобілем «ВАЗ 21011», д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та направився в сторону сел. «Зелений Яр» в м. Запоріжжі.

В подальшому ОСОБА_4 продовжуючи свої незаконні дії в період часу з 21 год. 30 хв. 09.10.2014 року до 13 год. 00 хв. 10.10.2014 року пересувався на автомобілі «ВАЗ 21011», д.н. НОМЕР_1 по м. Запоріжжя, до часу коли в автомобілі не закінчилося пальне. Після чого ОСОБА_4 залишив зазначений автомобіль.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспорти засобом.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення, укладеною між потерпілим та обвинуваченим від 24.02.2015 року, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся, відшкодував завдану шкоду. Також вказаною угодою визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75,76, 104 КК України на строк 1 рік, та з покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України..

Відповідно до вказаної угоди, потерпілий претензій матеріального та будь-якого іншого характеру до обвинуваченого не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про примирення.

Захисник обвинуваченого та його законний представник не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий підтримав угоду та просив її затвердити.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.

Судові витрати, відшкодування яких передбачено ст.118,122 КПК України, по справі відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжній захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 24.02.2015 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Згідно із правилами ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням строком в один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього зобов`язання, а саме:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Речовий доказ, а саме:

- автомобіль «ВАЗ 21011», в кузові синього кольору, д.н. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 залишити за належністю ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1