Справа № 1-268/2010р.
ВИРОК

іменем України

"02" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської

області у складі:

головуючого Закутського В.І.

при секретарі Сиверин Л.А

з участю прокурора Нижнік Л.І., Арделя А.М., Луценко С.В

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 1. 08.09.1995 року Доманівським районним судом по ст. 17, 81 ч.3, ч. 2 ст. 140 КК України / в редакції 1960 року/ до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Копичанської ВК №112 Тернопільської області по відбуттю строку покарання;

1)
2 6 . 0 1. 1 9 9 8 року Доманівським районним судом по ч. 3 ст. 81 КК України / в редакції 1 9 6 0 року/ до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, звільнений 2 6 .0 1 . .2 0 0 1 року з Казанківської ВК 9 3 по відбуттю строку;

2) 23.12.2002 року Доманівським районним судом по ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 81 КК України з Ольшанської ВК №53 умовно-достроково на не відбутий строк покарання 11 місяців 5 днів;

3) 25.05.2006 року Доманівським районним судом по ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;

5. 15.11.2006 року Доманівським районним судом по ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнився на підставі ст. 81 КК України 19.12.2006 року з Казанківської ВК №93 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 7 місяців 18 днів;

6. 15.12.2009 року Доманівським районнм судом по ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 185, 395, 70 КК України до 6 місяців арешту, звільнений 12.01.2010 року з Кіровоградського СІЗО по відбуттю строку покарання,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ

26 травня 2010 року біля 10.00 годин на вулиці Леніна, 473-а в с. Бузьке Вознесенського району в магазині «У Влада» ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, з корисних мотивів, повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном « LG-KG245 вартістю 300 грн., сим- картою мобільного оператора МТС вартістю 30 грн., на рахунку якої знаходилося 18 грн., який належав ОСОБА_1, спричинивши останній матеріальний збиток на загальну суму 348 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав і пояснив суду, що 26 травня 2010 року біля 10.00 годин він зайшов в магазин У Влада і попросив у продавця мобільний телефон , щоб зателефонувати своїй жінці, на що продавець відповіла, що у неї на рахунку нема грошей, зателефонувала і відключилась. Через кілька хвилин його жінка зателефонувала на мобільний продавця, яка дала йому свій мобільний і він почав розмовляти з жінкою, побачив, що до магазину під»їхав його знайомий Микола і пішов до виходу з телефоном, оскільки розмовляв з жінкою. Телефон був на зарядкі, він цього не бачив, шнур відірвався, продавець каже: «Куди пішов», на що він відповів, що зараз віддасть. Ніякого умисла на крадіжку телефону у нього не було. Після допиту потерпілої ОСОБА_1 підсудний ОСОБА_2 свою вйну у скоєні злочину, передбаченого ч. ст. 186 КК України визнав повністю.

Крім повного визнання своєї вини, вина підсудного ОСОБА_2 повністю підтвердилася в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_1, яка суду пояснила, що 26 травня 2010 року біля 10.00 годин вона була на робочому місці в якості продавця в магазині «У Влада». В магазин зайшов незнайомий її чоловік, це був підсудний, який був сильному стані сп»яніння. Він попросив у неї мобільний телефон зателефонувати до дружини, яка була вагітна. Вона спочатку відмовила, але він дуже її просив і вона погодилась, але у зв»язку з тим, що на її рахунку було мало грошей, він сказав їй номер мобільного телефону дружини і вона скинула дзвінок по цьому номеру. На протязі хвилини на її мобільний телефон зателефонувала якась жінка. Вона дала підсудному телефон і той балакав з жінкою. В цей час до магазину під»їхала машина, з якої вийшов чоловік, якого побачив підсудний, після чого вирвав з підзарядки її мобільний телефон, склав його і почав виходити із магазину. Вона почала кричати і вимагати віддати їй її мобільний телефон, але підсудний не звертав на неї уваги. На виході з магазину він зіткнувся з покупцем, який заходив в магазин, і вона вспіла схопити підсудного і забрала свій мобільний телефон. Дії підсудного вона оцінювала як крадіжку, бо він вирвав з підзарядки телефон, пошкодивши гніздо зарядки телефону, і склав телефон, не збираючись віддавати його. Не наполягає на його суворому покаранні.

Вина підсудного ОСОБА_2 також повністю підтвердилася в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

заявою ОСОБА_1, в якій вона просить притягти до кримінальної відповідальності чоловіка, який 26.05.10 року біля 10.00 годин в магазині «У Влада» намагався заволодіти її мобільним телефоном /а.с. 2/;

протоколом огляду місця пригоди від 26.05.2010 року в магазині У Влада», під час проведення якого ОСОБА_1 надала для огляду свій мобільний телефон, який намагався у неї відкрито викрасти підсудний /а.с. 4-7/;

довідкою про вартість /а.с. 11/;

протоколом огляду мобільного телефону /а.с. 29/;

протоколом пред»явлення особи для впізнання від 24.06.2010 року, під час якого ОСОБА_1 вказала на ОСОБА_2 як на чоловіка, який 26.05.2010 року в магазині «У Влада» в с. Бузькому Вознесенського району відкрито викрав її мобільний телефон /а.с. 33/; та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 визнав свою вину повністю, то суд, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналіз і оцінка приведених у сукупності доказів приводить суд до переконання, що підсудний ОСОБА_2 скоїв відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, вчинений повторно, і органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного по ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом»якщують та обтяжують покарання підсудного.

В якості обставин, що пом»якшують покарання підсудного, суд враховує каяття у скоєному та відсутність шкоди.

В якості обтяжуючих вину обставин суд враховує скоєння злочину у стані алкгольного сп»яніння та рецидив злочину.

Враховуючи всі обставини справи, особу винного, який в січні 2010 року звільнився з місць позбавлення волі, а у травні 2010 року скоїв новий злочин, суд не знаходить підстав для призначення покарання, не пов»язаного з позбавленням волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КГОС України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_2 визнати у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_2 залишити тримання під вартою, зарахувавши йому в строк покарання тримання під вартою з 30.06.2010 року.

Речові докази по справі: мобільний телефон , який повернуто потерпілій ОСОБА_1 - залишити у потерпілої ОСОБА_1

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 діб.

Суддя