Справа № 496/6446/13-к
Провадження № 1-кп/496/352/13
Біляївський районний суд Одеської
головуючого - судді Горяєва І.М.,
за участю секретаря - Шубинської А.Ю.,
прокурора - Деордиця М.М.,
представника потерпілого - ОСОБА_1,
обвинуваченого - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні у залі суду у м.
Біляївка матеріали кримінального
провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Троїцьке, Біляївського району Одеської
області, українця, громадянина України,
освіта середня-спеціальна, не
одружений, працюючого молодшим
оператором на ТОВ «Енерготрейд»,
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190
13.04.2011 р., ОСОБА_2 маючи умисел на
незаконне заволодіння грошових коштів
шляхом обману, особисто склав та подав
до Біляївського районного центру
зайнятості заяву про надання допомоги
по безробіттю, в якій зазначив, що на
момент подання заяви він не
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудової
діяльністю не займається, пенсію не
отримує, не має право на пенсію за
віком, у тому числі на пільгових умовах
та за вислугу років. 13.04.2011 р. у зв'язку з
наданням статусу безробітного ОСОБА_2
призначено виплату допомоги по
безробіттю відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст.22,
п. 1 ст. 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та п.п.2.1. «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності». Разом з тим, установлено,
що ОСОБА_2 працював в Августівській
сільській раді сезонно на 0,5 ставки
кочегаром Черевиченського сільського
клубу за сумісництвом з 01.11.2010 р. по
01.05.2011 р. та мав дохід у вигляді
заробітної плати в період перебування
в центрі зайнятості на обліку
безробітного, що підтверджується
розпорядженням від 01.11.2010 № 18/2010,
розпорядженням від 01.05.2011 № 15/2011,
довідкою № 784 від 12.06.2012 р. про заробітну
плату та ніші доходи за 2010-2011 рік на ім'я
ОСОБА_2. На день отримання статусу
безробітного та призначення допомоги
по безробіттю обвинувачений
відносився до категорії зайнятого
населення та одночасно перебував на
обліку у центрі зайнятості та
отримував допомогу по безробіттю.
Згідно вимог Закону України «Про
зайнятість населення» - не можуть бути
визнані безробітними громадяни, які
займаються трудовою, підприємницькою
та іншою діяльністю. Таким чином,
ОСОБА_2 зловживаючи довірою службових
осіб Біляївського районного центру
зайнятості заволодів державними
коштами - допомогою по безробіттю на
загальну суму 14 535, 45 грн.
За таких обставин, суд вважає
доведеним, те що своїми діями ОСОБА_2
вчинив кримінальне правопорушення за
ч. 1 ст. 190 КК України, за кваліфікуючою
ознакою - заволодіння чужим майном
шляхом обману (шахрайство).
10.12.2013 року між прокурором Біляївської
міжрайонної прокуратури Одеської
області Деордиця М.М. та обвинуваченим
ОСОБА_2 укладено угоду про визнання
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_2
беззастережно визнав свою винуватість
в обсязі підозри у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а
також погодився на призначення
покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у
вигляді штрафу у розмірі 850 грн.
У підготовчому судовому засіданні
прокурор та обвинувачений ОСОБА_2
просили суд затвердити зазначену угоду
про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження
угоди про визнання винуватості суд
виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим про
визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про
визнання винуватості між прокурором та
підозрюваним чи обвинуваченим може
бути укладена у провадженні щодо
кримінальних проступків, злочинів
невеликої чи середньої
тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок
яких шкода завдана лише державним чи
суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений
ОСОБА_2 визнав себе винним, віднесений
до категорії злочинів невеликої
Судом з'ясовано, що обвинувачений
ОСОБА_2 цілком розуміє, що він має право
на судовий розгляд, під час якого
прокурор зобов'язаний довести кожну
обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують, а також він має такі
права: - мовчати, і факт мовчання не
матиме для суду жодного доказового
значення; - мати захисника, у тому числі
на отримання правової допомоги
безоплат но у порядку та випадках,
передбачених законом, або захищатися
самостійно; - допитати під час судового
розгляду свідків обвинувачення, подати
клопо тання про виклик свідків і подати
докази, що свідчать на його користь.
При цьому суд роз'яснив обвинуваченому
наслідки укладення та затвердження
угоди, передбачені статтею 473 КПК
України та характер кожного
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винуватим, а також вид покарання
та інші заходи, які будуть застосовані
до нього у разі затвердження угоди
судом.
Крім того, суд переконався, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дії
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови даної угоди
відповідають вимогам Кримінального
процесуального Кодексу та
Кримінального Кодексу України,
інтересам суспільства, а кримінальне
провадження свідчить про наявність
фактичних підстав для визнання
Також судом встановлено, що узгоджені
сторонами вид і міра покарання є
такими, що відповідають ступеню
тяжкості кримінального правопорушення
та особі обвинуваченого (він є людиною
похилого віку, раніше не судимим, має
постійне місце мешкання за яким
характеризується позитивно, щиро
розкаявся у вчиненому та активно
сприяв розкриттю злочину, повністю
відшкодував завдану шкоду та
потерпілий не має жодних претензій до
нього), та не суперечать загальним
засадам призначення покарання,
визначених ст. 65 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов
висновку про можливість затверджен ня
угоди про визнання винуватості між
прокурором Біляївської міжрайонної
прокуратури Одеської області Деордиця
М.М. та обвинуваченим ОСОБА_2 і
призначення обвинуваченому узгодженої
сторонами міри покарання.
Цивільний позов по справі заявлений не
був, арешт на майно обвинуваченого не
накладався, речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468-470, 472-475 КПК
України, суд, -
Затвердити угоду від 10.12.2013 року про
визнання винуватості між прокурором
Біляївської міжрайонної прокуратури
Одеської області Деордиця М.М. та
обвинуваченим ОСОБА_2
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190
КК України та призначити йому
покарання у вигляді штрафу у розмірі 850
(вісімсот п'ятдесят) грн.
Запобіжний захід не обирався. Речові
докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Одеської області через
Біляївський районний суд Одеської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного
еннярисутнім в судовому засіданні.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області

Горяєв І.М.