Апеляційний суд міста Києва

У Х В А Л А
Іменем України

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0001281 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу підготовчого судового засідання Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст. 287 КК України, повернуто прокурору прокуратури м. Києва ОСОБА_7 .
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за ст. 287 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до положень закону, так як, в порушення вимог п. 5, ч. 2 вказаної вище статті, формулювання обвинувачення викладене слідчим у формі фактичних обставин кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд за обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, суд першої інстанції незаконно вказує на відсутність формулювання обвинувачення в обвинувальному акті та правову кваліфікацію правопорушення, з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , як зазначається в апеляційній скарзі прокурора, містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону України про кримінальну відповідальність ст. 287 КК України та формулювання обвинувачення, тобто відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому висновки суду є невірними.

Крім того, жоден учасник підготовчого судового засідання не заперечував щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , однак суд, як вважає прокурор, у своєму рішенні безпідставно використав п. 3, ч. 3 ст. 314 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, у відповідності до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, за результатами підготовчого судового засідання, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт, поряд з іншими відомостями, повинен містити викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 287 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 жовтня 2014 року за № 0001281, який було складено старшим слідчим в ОВС відділу розслідування ДТП СУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_8 та затверджено прокурором прокуратури м. Києва ОСОБА_7 вказаний процесуальний документ, як обґрунтовано зазначено в ухвалі суду, не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, всупереч вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 фактично не містить в собі формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме на час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та які вказують на об`єкт і об`єктивну сторону складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, оскільки в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 відсутнє формулювання обвинувачення у тому вигляді, як це передбачено законом, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений обвинувальний акт за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому вважає обґрунтованим рішення суду про повернення його прокурору для усунення недоліків, як це передбачено п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 відповідає всім вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, не може бути визнане обґрунтованим, оскільки воно не спростовує висновків суду, які наведені в оскаржуваній ухвалі та ґрунтується на помилковому тлумаченні закону.

Більш того, наведені в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також формулювання обвинувачення, яке по суті є повтором фактичних обставин кримінального правопорушення, містять зайву деталізацію дій іншої особи, які не мають жодного відношення до обвинувачення ОСОБА_6 за ст. 287 КК України, що також свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що жоден учасник підготовчого судового засідання не заперечував щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з чим суд, на думку прокурора, у своєму рішенні безпідставно використав п. 3, ч. 3 ст. 314 КПК України, також не можуть служити підставою для скасування ухвали суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки закон повязує можливість повернення обвинувального акту прокурору не з думкою учасників підготовчого судового засідання, а з його відповідністю вимогам закону, зокрема вимогам ст. 291 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні повинна бути залишена без задоволення, а ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року про повернення обвинувального акта прокурору без змін, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва,

у х в а л и л а :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 лютого 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001281 за ст. 287 КК України відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору прокуратури м. Києва залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні без задоволення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/796/688/2015

Категорія: ст. 287 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_9

Доповідач - суддя ОСОБА_1