Справа № 381/6636/13-к
Провадження № 1-кп/362/93/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою,не одруженого,не працюючого, раніше не судимого,-
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронківка,Вишгородського району,Київської області,українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 ,з середньою освітою,не одруженого,не працюючого, раніше судимого вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2012 року до 3 років позбавлення волі,звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців ,-
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,уродженця м. Прага, Чехія, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_3 , з середньою освітою, не одруженого,в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
Згідно обвинувального акту ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підозрюються в тому, що 30.08.2013 року,приблизно о 21 годині 30 хв.,вони перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися неподалік будинку АДРЕСА_4 помітили раніше не знайомих їм неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ,які рухалися пішохідною доріжкою по вказаній вулиці, в напрямку магазину «Кооператор». Після цього, ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 попередньо домовившись між собою,вирішили вчинити кримінальне правопорушення щодо неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_4 ,з метою відкритого викрадення їх майна.
Далі , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підійшли до неповнолітніх ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та розуміючи,що діють відкрито у громадському місці, діючи умисно ,з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи ступінь того, що відбувається, здійснили напад на останніх, який супроводжувався застосуванням фізичного насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих та виразилося у нанесенні ОСОБА_5 не менше 2- х ударів руками та ногами по голові та тулубу,спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на голові та тулубу,які згідно висновку експерта № 125 від 10.09.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та рани на голові, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я та нанесенні ОСОБА_4 не менше 2 х ударів руками та ногами по голові та тулубу, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на голові та синці в лопатковій області справа, які згідно висновку експерта № 124 від 03.09.2013 року ,відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, діючи з корисливих мотивів, обшукали кишені одягу неповнолітніх та відкрито заволоділи майном ОСОБА_5 , а саме мобільним телефоном «Samsung С5212» вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 15 гривень,на рахунку якої коштів не знаходилось та ключами від кватири,які для нього матеріальної цінності не представляють,та майном ОСОБА_16 ,а саме мобільним телефонои «Nokia 500» вартістю 1000 гривень,в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 15 гривень,на рахунку якої коштів не заходилось, флеш карта пам`яті об`ємом 8 Гб вартістю 100 гривень та грошима в сумі 40 гривень.
Після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 з місця вчиненого кримінального правопорушення втекли,завдавши потерпілому ОСОБА_4 збитки на загальну суму 1170 гривень та ОСОБА_5 на загальну суму 315 гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити дане кримінальне провадження до розгляду, вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам закону та просив продовжити ОСОБА_17 і ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні строк утримання їх під вартою в Київському СІЗО строком на два місяці.
Представники потерпілих підтримали думку прокурора.
Захисники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, адвокат ОСОБА_10 покладався на думку суду. Адвокат ОСОБА_14 - ОСОБА_11 просив обвинувальний акт повернути прокурору, з тих підстав, що обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в ньому зазначено, що всі особи в даному кримінальному провадженні не обвинувачуються, а підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень.
Стосовно продовження строку тримання під вартою обвинувачених адвокат ОСОБА_8 і ОСОБА_9 просили змінити запобіжний захід їхньому підзахисному на домашній арешт. . Адвокат ОСОБА_18 покладався на думку суду. Обвинувачені ОСОБА_13 і ОСОБА_12 підтримали думку своїх адвокатів щодо призначення кримінального провадження до розгляду та щодо продовження строку тримання їх під вартою.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Під час підготовчого судового засідання у зазначеному кримінальному провадженні встановлено, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зазначено, що всі вони підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Із обвинувального акту вбачається,що під час відкритого заволодіння майна неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_4 першому із них заподіяно легкі тілесні ушкодження та тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, а другому легкі тілесні ушкодження. Віднесення нанесеного ОСОБА_5 тілесного ушкодження до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я пов`язано із наявністю в нього рани на голові . Хто конкретно спричинив цю рану і якими чином в обвинувальному акті не вказано. При цьому в обвинувальному акті не вказано хто конкретно і яким чином здійснював напад на ОСОБА_5 і хто на ОСОБА_4 ,не вказано хто із підозрюваних і які дії вчинив при нападі,а лише вказано,що всі вчинили дії по спричиненню потерпілим тілесних ушкоджень та по заволодінню чужим майном. Механізм травмування потерпілих в обвинувальному акті не вказано. Дії кожного обвинуваченого не розмежовано, та не конкретизовано які саме дії вчинив кожний із них, хоч це важливо для кваліфікації дій кожного із нападників,оскільки в разі заподіяння лише легких тілесних ушкоджень дії необхідно кваліфікувати за ст. 186 КК України,а при заподіянні легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я за ст. 187 КК України. Вказані обставини свідчать,що в обвинувальному акті належним чином не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення та не надану належну правову кваліфікацію діям кожного із обвинувачених та не обґрунтовано кваліфікацію їх дій.
Зазначений обвинувальний акт також не відповідає вимогам ч. 2 ст. 42 КПК України, відповідно до якої обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України. Тобто, особа набирає статусу обвинуваченого після обвинувачення у відповідному процесуальному рішенні слідчого, затвердженого прокурором - обвинувальному акті. В той же час , в обвинувальному акті вказано,що ОСОБА_14 та інші підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення.
Виходячи з вищевикладеного,у відповідності до вимоги п.3 ст. 314 КПК України, суд вважає, що обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування щодо всіх обвинувачених слід повернути прокурору Фастівської міжрайонної прокуратури Київської області.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши всіх учасників судового розгляду стосовно заявленого клопотання прокурора про продовження ОСОБА_13 та ОСОБА_12 строку тримання під вартою думки їх захисників,потерпілих та їх законних представників та самих обвинувачених з цього приводу, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України продовжують мати місце, а тому враховуючи тяжкість підозри у вчиненні обвинуваченими кримінального правопорушення, можливість їх уникнення від явки до суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, можливість вчинення ними інших кримінальних правопорушень, а тому, суд вважає, що є підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_13 і ОСОБА_12 , а клопотання захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_9 в цій частині до задоволення не підлягає.
Керуючись п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 42, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314, ч.3 ст.331 КПК України, суд,-
Клопотання захисника ОСОБА_11 про повернення прокурору обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування задовольнити.
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки до 25.03.2015 року.
Продовжити відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Воронківка, Вишгородського району, Київської області,українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 ,з середньою освітою,не одруженого,не працюючого, раніше судимого вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28.02.2012 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 2 місяці, а саме: по 20 квітня 2015 року.
Продовжити відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою,не одруженого,не працюючого, раніше не судимого, дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області строком на 2 місяці, а саме: по 20 квітня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1