10.04.2015 Єдиний унікальний номер 205/4984/14-к
Провадження №1-кп/205/134/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українця, не одруженого, який працює в ТОВ «АКОРДС-С» водієм, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
28.04.2014 року, близько 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «DAF Trucks», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «МЕТАСО SB 3380» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проспекту Петровського, з боку вул. Вахрушева, в напрямку вул. Авіаційної в місті Дніпропетровську.
Під час руху ОСОБА_5 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, відновив рух свого автомобіля, не переконавшись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників руху, внаслідок чого в районі перехрещення з вул. Воздухофлотською скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину з права наліво по ходу його руху, по пішохідному переходу, позначеному дорожнім знаком №5.35.1 «пішохідний перехід» та дорожньою розміткою зебра.
В результаті дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ., заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла з явищами травматичного шоку 1-2 ст. закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна ta підшкірної гематоми в тім`яній області праворуч; травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки; масивної скальпованої рани лівої гомілки від рівня верхньої третини гомілки до області передніх відділів стопи, відкритих багатоуламкових внутрішньо-суглобових переломів великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків, ушкодження великої підшкірної вени; синців обох плечей та садна правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1641е від 16.05.2014 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Порушення правил безпеки дорожнього руху згідно висновку судово-автотехнічной експертизи №70/27-334 від 20.05.2014 виразилося в тому, що водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DAF Trucks», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «МЕТАСО SB 3380» реєстраційний номер НОМЕР_2 порушив вимоги п. 10. 1, Правил дорожнього руху України, які свідчать:
п. 10.1. - " Перед початком руху, перестроюванням і будіь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ".
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно він, при викладених у цьому вироку обставинах, 28.08.2014 року близько 16 годині 30 хвилин керував технічно справним автомобілем «DAF Trucks», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «МЕТАСО SB 3380» реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався по проспекту Петровського, з боку вул. Вахрушева, в напрямку вул. Авіаційної в місті Дніпропетровську. Після чого в районі перехрещення з вул. Воздухофлотською з неуважності скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину з права наліво по ходу його руху, по пішохідному переходу. Після цього, він зупинив автомобіль, вийшов з нього, викликав міліцію та швидку допомогу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про проведення судового слідства відповідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство по справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження.
Провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 28.04.2014 року, фототаблицею та схемою до нього, відповідно до яких був проведений огляд місця дорожньо транспортної пригоди, яким є ділянка місцевості, розташована на перехресті проспекту Петровського та вул. Воздухофлотської в м. Дніпропетровську, під час якого були встановлені та зафіксовані навколишня обстановка на місці ДТП, розташування слідів та уламків, особистих речей потерпілої, /аркуші провадження 5-19/;
- висновком судово-медичної експертизи №1641L від 16.05.2014 року, відповідно до якої потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла з явищами травматичного шоку 1-2 ст. закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна ta підшкірної гематоми в тім`яній області праворуч; травматичної ампутації правої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини гомілки; масивної скальпованої рани лівої гомілки від рівня верхньої третини гомілки до області передніх відділів стопи, відкритих багатоуламкових внутрішньо-суглобових переломів великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків, ушкодження великої підшкірної вени; синців обох плечей та садна правого ліктьового суглобу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, /аркуші провадження 52-56/;
- висновком судово-автотехнічної експертизи №70/27-334 від 20.05.2014 року, відповідно до якого дії водія автомобіля «DAF Trucks TE 95 XF» д.н. НОМЕР_1 повинні були, проте не відповідали вимогам п. 10.1 правил дорожнього руху України, а невиконання водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 ПДР України знаходяться в причинному зв`язку з настанням події дорожньо-транспортної пригоди /аркуші провадження 59-60/;
Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтвердилась під час судового слідства, та його необережні дії, що виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 286 КК України кваліфіковано вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке вчинене з необережності та відноситься до категорії тяжких, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем роботи в ТОВ «АККОРД-С» характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.
Обставинами пом`якшуючими покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та часткове відшкодування шкоди завданої його діянням у добровільному порядку.
Обставин обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Представником потерпілої ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення моральних збитків у сумі 200 000 гривень.
Цивільний відповідач ОСОБА_5 подав суду заперечення проти цивільного позову в якому посилався на часткове відшкодування моральної шкоди шляхом грошових переказів на загальну суму 105 000 гривень у зв`язку з чим, просив цивільний позов задовольнити частково. Оскільки для відшкодування моральної шкоди потерпілій стороні він позичив гроші у свого підприємства і має перед ним матеріальні зобов`язання, та задоволення судом позовних вимог у повному обсязі стане непосильним тягарем для нього та його родини, у зв`язку з чим просив суд визнати вже відшкодовану потерпілій стороні в рахунок відшкодування саме моральної шкоди суму 105 000 гривень, оскільки на вимогу суду потерпілою стороною не було надано жодних документальних підтверджень з приводу понесення матеріальних витрат.
Суд вважає, що позовні вимоги заявлені представником потерпілої - адвокатом ОСОБА_4 , до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження, заявлена сума моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень була частково, у добровільному порядку, відшкодована, а також, з урахуванням вже наявних фінансових зобов`язань у ОСОБА_5 та для запобігання навмисного введення сім`ї ОСОБА_5 в скрутне матеріальне положення, суд вважає суму 200 000 гривень такою, що підлягає частковому відшкодуванню. Разом з цим, в ході досудового розслідування та судового слідства потерпілою стороною не було заявлено цивільного позову про відшкодування саме матеріальних збитків, які були понесені у зв`язку з вчиненим правопорушенням. Однак, вказане не позбавляє права звернутися до суду з позовом про відшкодування фактично понесених матеріальних збитків, завданих злочином, після винесення вироку в порядку, передбаченому цивільним судочинством.
Витрати на проведення експертиз по вказаному кримінальному провадженню суд відносить за рахунок Державного бюджету України
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає можливим призначити покарання у вигляді покарання у вигляді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від реального відбування покарання встановивши іспитовий строк, та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, без призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати усіма видами транспортними засобами.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк один рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язок повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця мешкання, роботи, періодично являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Цивільний позов заявлений представником потерпілої адвокатом ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення моральної школи - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральних збитків 70 000 (сімдесят тисяч) гривень.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцяти денний строк з моменту його проголошення в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.

Суддя: ОСОБА_1

Копія вірна: Суддя -

Секретар -