Справа № 1-95/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

Головуючого судді Деметрадзе Т.Р.

при секретарі Секереш О.В.

з участю прокурора Голуб В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, України, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого у вчиненні злочину,

передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 02 липня 2010 року, о 20 год. 00 хв. під час сварки зі своєю дружиною, ОСОБА_3, умисно штовхнув останню на деревяне бильце ліжка у спальній кімнаті дачного будинку, № 7, розташованого по вул. Червоногвардійська, у с.Оноківці, Ужгородського району, внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому переднього відрізка 7-го ребра по передньо- аксилярній лінії, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, суду повідомив, що проживає разом з сімєю за адресою АДРЕСА_1.

Так, 02.07.2010 року близько 19 год. 30 хв. він разом з своєю дружиною ОСОБА_3 та двома своїми онучками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 приїхали на свою дачу у с.Оноківці, куди їх привезла його донька ОСОБА_6.

Після того, як ОСОБА_1 разом з своєю донькою ОСОБА_6 випили по пляшці алкогольного пива ємкістю 1 літер, остання поїхала з дачного будинку разом із знайомим йому чоловіком на імя Віталій та залишившись на дачі разом з своєю дружиною, ОСОБА_3 та двома онуками, перебуваючи у стані алкогольного спяніння в спальній кімнаті дачного будинку у присутності онучок, затіяв сварку зі своєю дружиною та взявши свою дружину ОСОБА_3 за одяг у області грудей потягнув її до себе та штовхнув на ліжко, внаслідок чого вона впала спиною на деревяне бильце ліжка.

Того ж вечора його дружина ОСОБА_3 звернулась до ЦМКЛ де їй встановлено діагноз перелом переднього відрізка 7-го ребра по передньо-аксилярній лінії, саме у тому місці де ОСОБА_3 відчула різкий біль після удару на деревяне бильце ліжка.

Просить його суворо не карати, так як, вину свою визнає повністю у вчиненому щиро розкаюється та запевнив, що у майбутньому не буде вчиняти злочини.

Зважаючи на думку учасників судового розгляду, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як вони ніким не оспорюються. Учасникам судового розгляду розяснено вимоги ч. 3 ст. 299 КПК України. У суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного стосовно викладених обставин.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки своїми діями він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя або значну стійку втрату працездатності менш як не одну третину.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що обтяжували покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає вчинення ним злочину у стані алкогольного спяніння.

Беручи до уваги те, що підсудний ОСОБА_1, вчинив злочин середньої тяжкості, суд, враховуючи дані про особу винного, обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і вважає за можливе прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Судових витрат не має.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Судових витрат не має.

Цивільного позову не заявлено.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_1 до набуття вироком законної сили залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб з часу його оголошення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе