Справа № 1-12 2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р. м.
Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі : головуючого
судді Гордія В.І. при секретарі Корбутяк Н.М. з участю прокурора Бельмеги О.І.,
представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Косові справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя с. Уторопи Косівського району, Івано-Франківської області, з
середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина,
військовозобов'язаного, громадянина України, українця, працюючого охоронцем
Коломийського ВДСО, раніше не судимого за ст. 123 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 умисно спричинив тяжке тілесне ушкодження, заподіяне в стані
сильного душевного хвилювання, що раптом виникло внаслідок протизаконного
наслиства з боку потерпілого.

Злочин було вчинено за наступних обставин:

16 січня 2004 року близько 21 години в с. Уторопи Косівського
району Івано-Франківської області, під час сварки, що виникла на грунті
неприязних взаємовідносин з ОСОБА_4 переросла у бійку, перебуваючи в стані
сильного душевного хвилювання, що виникло в наслідок протизаконного насильства
відносно нього та його дружини ОСОБА_3 і виразились в нанесенні їм тілесних
ушкоджень ОСОБА_4, умисно наніс ОСОБА_4 удар сокирою в ділянки голови і
спричиниву йому тілесні ушкодження у вигляді поперечної рубаної рани тім'яної
кістки зліва з переломом тім'яної кістки та відкритої черепно-мозкової травми з
забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості, які відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину за ст. 123 КК України визнав і
пояснив, що з сім'єю ОСОБА_4 його родина тривалий час перебуває у неприязних
стосунках. 16 січня 2004 року в день він працював у лісі, ввечері повертався
додому і по дорозі бачив коні сусіда ОСОБА_4 дома, коли він розпрягав коней, до
його прийшов потерпілий ОСОБА_4, який був у нетверезому стані. Потерпілий почав
до нього чіплятися, обзивати нецензурною лайкою його, матір та дружину. Біля
ОСОБА_4 знаходилися його родичі, які хотіли забрати його додому, однак останній
уперався, рвався до нього з лайкою погрозами. Весь цей час він з дружиною
знаходився на своєму подвір'ї. Через деякий час вони почули, що до господарства
хтось біжить і побачили, що попереду біг ОСОБА_4 з дерев'яним кілком в руках,
за ним бігли ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, неповнолітні ОСОБА_8 і ОСОБА_9. Вони зловили
ОСОБА_4, щоб відвести додому, але ОСОБА_4 від них вирвався, підскочив до його
дружини ОСОБА_10 і вдарив її кулаками в обличчя. Побачивши це ОСОБА_3, то

2

перелякався
за себе і за дружину вирішив оборонятися. Коли ОСОБА_4 підскочив до нього з
кілком в руках, він з переляку схопив якийсь предмет, що першим попав під руку.
Коли ОСОБА_4 замахнувся на нього кілком, він підставив руку, а другою рукою
вдарив потерпілого предметом, яким виявилася сокира. Опам'ятавшись він від
криків родичів ОСОБА_4, які кричали, що він вбив ОСОБА_11, і тоді побачив в
своїх руках сокиру. Виявивши це, він взяв сокиру і пішов у райвідділ міліції,
де про все розповів. Наміру вбивати ОСОБА_4 він не мав, а наніс йому тілесні
ушкодження внаслідок страху за себе і дружину.

Вина ОСОБА_3 у вчиненому, крім власного визнання, доведено зібраними по
справі доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4, підтримав змінене в суді обвинувачення за ст. 123
КК України, пояснив, що 16 січня 2004 року після роботи його коней обігнав
своїми кіньми сусід ОСОБА_3 При обгоні ОСОБА_3 зачепив його коней від чого ті
злякалися і понесли. Коли він проходив біля подвір'я ОСОБА_3, то останній почав
до нього чіплятися і провокувати на сварку. Вони сперечалися, потім зі стайні
вийшла дружина ОСОБА_3 ОСОБА_10 і також почала його обзивати. На ці крики та
лайку до них підбігла тітка ОСОБА_10, сестра ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які почали йому кричати щоб він тікав. Під час цих криків сестри ОСОБА_3
підскочив до нього із заду і вдарив лезом сокири по голові. Він втратив
свідомість і прийшов до свідомості вже вдома свідки його повезли в лікарню.

Свідок ОСОБА_12 дала суду показання про те, що 16 січня 2004 року ввечері
вона була вдома, коли зайшла ОСОБА_13 і сказала, що ОСОБА_4 хоче бити її
чоловіка ОСОБА_3. Коли вона вийшла на подвір'я, то чоловік розповів, що до
нього приставав п'яний ОСОБА_4, аж поки його не забрали родичі. Після цих слів
вони почули, що від господарства ОСОБА_4 хтось біжить. Це прибігли родичі
ОСОБА_4. Серед них прибіг ОСОБА_4, який сильно вдарив її кулаком в обличчя.
Вона на деякий час втратила свідомість і опам'яталась коли з чоловіком заходила
до хати. Він сказав, що з переляку вдарив ОСОБА_4 сокирою. Потім чоловік
сказав, що іде в міліцію.

З протоколу огляду місця події видно, що подія відбувалася на подвір'ї
господарства ОСОБА_3

Висновком експерта № 64 від 26.03.2004 року стверджується, що у ОСОБА_3
виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із
струсом головного мозку, забійних ран в ділянці 2-3 пальця правої китиці, забою
м'яких тканин правого передпліччя. Описані тілесні ушкодження відносяться до
легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров'я. ОСОБА_3
було нанесено 3-4 удари.

З висновку експерта 16-Б від 26.03.2004 року видно, що у ОСОБА_12 виявлено
тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом
головного мозку, синців в ділянці голови, обличчя, які відностяться до легких
тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров'я. ОСОБА_12 було
нанесено не менше 2 ударів.

Згідно акту амбулаторної, судовопсихіатричної експертизи № 126 від 04.05.2004
року ОСОБА_3 психічними розладами не страждає і не страждав раніше і на період
часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій. На період часу
інкримінованих йому протиправних дій ОСОБА_3 перебував у стані і перебуває в
даний час при якому здатні в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати
ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

З висновку експерта № 40-Е від 16.03.2004 року вбачається, що у ОСОБА_4
виявлено тілесні ушкодження у вигляді відкритої чекрепно-мозкової травми з
забоєм головного мозку середнього ступеня тяжкості. Рубаної рани тім'яної
кістки зліва та перелому кістки. Дані тілесні ушкодження спричинені від дії
гостро-рублячого предмету, яким могло бути лезо сокири. ОСОБА_4 було нанесено і
удар. В момент

3

отримання
ушкоджень ОСОБА_4 міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього
положенні. Незадовго до отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 вживав алкогольні
напої.

З висновку амбулаторної судово-психологічної експертизи № 401 від 24 грудня
2004 року вбачається, що ОСОБА_3 на момент скоєння протиправних дій був у стані
сильної і різкої фрустрації, яка призвела до фізіологічного афекту. Цей
емоційний стан ОСОБА_3 вплинув на його свідомість і поведінку. На емоційний
стан ОСОБА_3 дії потерпілого ОСОБА_4 мали безпосередній вплив, призвели до
фізіологічного афекту.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 знаходився на своєму подвір'ї і не чинив
протправних дій по відношенню до потерпілого, намагався уникнути сварки,
оборонявся, також те, що у нього немає схильності до агресії, можна визначити
що агресивні дії ОСОБА_3 не притаманні. Враховуючи виникнення сильної і різкої
фрустрації /згадка про вбивство батька родиною потерпілого, нанесення тілесних
ушкоджень дружині у його присутності та напад потерпілого на ОСОБА_3, що
сприймалося як загроза для життя/, яку викликали протиправні дії потерпілого:
наявність стану різкої звуженості свідомості, амнезтичного періоду, астенічної
фази в обстежуваного, можна вважати, що ОСОБА_3 під час вчинення інкримінованих
йому дій, перебував в стані фізіологічного афекту.

Таким чином в судовому засіданні повністю доведено вину ОСОБА_3, його дії
правильно кваліфіковано за ст. 123 КК України, оскільки він 16 січня 2004 року
близько 21 години в с. Уторопи Косівського району під час сварки, що виникла на
грунті неприязних відносин з ОСОБА_4 і переросла в бійку, перебуваючи в стані
сильного душевного хвилювання, що виникло внаслідок протизаконного насильства
вчиненого відносно нього та його дружини ОСОБА_12, умисно наніс ОСОБА_4 удар сокирою
в ділянку голови і спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді поперечної
рубаної рани тім'яної кістки та відкритої черепно-мозкової травми з забоєм
головного мозку середньої тяжкості, які відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 просить застосувати відносно нього ЗУ „
Про амністію" та звільнити від кримінальної відповідальності.

Суд вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що
заявлене клопотання підсудного підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.1 п. „б", Закону України „ Про амністію" від 23.06.2005
p.- звільняються від кримінальної
відповідальності у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань
не пов'язаних із позбавленням волі засуджені за умисні злочини за які законом
передбачено покарання менш суворе ніж позбавлення волі на строк не більше п'яти
років - особи, які мають неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 6 Закону України „Про амністію" від 23.06.2006 р. -
звільняються від кримінальної відповідальності в порядку та умовах, визначених
цим Законом, особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, кримінальні
справи стосовно яких перебувають у провадження органів дізнання, досудового
слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не
набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання цим Законом чинності.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1 п. "б", 6 ЗУ „Про
амністію" 6 п.4 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

4

На підставі ст. 1 п. „б", ст. 6 Закону України „Про амністію" від
23 червня 2005 року ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.
123 КК України.

Міру запобіжного заходу підписку про не виїзд залишити без змін до вступу
постанови в законну силу.

Речовий доказ - сокира , яка знаходиться в кімнаті речових доказів
Косівського РВ УМВС - знищити.

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду
протягом 7 діб з моменту проголошення.