АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 184/3074/13-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/418/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 05 серпня 2015 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001087 від 08 серпня 2013 року на вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Набережні Челни республіки Татарстан, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 27.03.1995 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.72 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 28.07.1997 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.229-6 КК України (1961 року) до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 3 роки та штраф 340 грн.;

- 18.05.1998 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1, 2 ст.141, ст.ст.42, 43 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, ст.14 лікування від наркоманії, з приєднанням невідбутого строку, призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.03.2003 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2, 3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі з приєднанням невідбутого строку, призначено 4 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 20.02.2008 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі;

- 25.03.2011 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ст.ст.70, 71 КК України до 2 років 3 місяцям позбавлення волі з приєднанням невідбутого строку, призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 01.12.2011 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 30.01.2012 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано невідбутий строк покарання 1 місяць за вироком від 01.12.2011 року, остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 24.04.2012 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Солонянського районного суду від 27.05.2013 року звільнився 07.06.2013 року із Солонянської ВК-21 в Дніпропетровській області умовно-достроково на 8 місяців 11 днів,

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, який визнаний винним та засуджений за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту ОСОБА_6 частину покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2012 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 782 (сімсот вісімдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить призначити йому більш м`яке покарання, шляхом часткового приєднання до покарання, визначеного за ст.185 ч.3 КК України, невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2012р. у вигляді 8 місяців, а не у повній мірі.
Вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України КК України за наступних обставин.
ОСОБА_6 , будучи неодноразово судимим за скоєння умисних корисливих злочинів, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 06 серпня 2013 року приблизно о 1 годині ночі ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_3 , яка належить громадянці ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел в цей же день і час ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна протиправно через відкрите балконне вікно та шляхом пошкодження метало-пластикової балконної двері проник до вищевказаної квартири, де діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме:

- браслет-ланцюжок золотий 585 проби вагою 12 грамів вартістю 430 грн. за 1 грам загальною вартістю 5 160 грн.;

- обручка золота 585 проби вагою 1,65 грам вартістю 430 грн. за 1 грам загальною вартістю 709 грн. 50 копійок;

- золотий підвісок 585 проби, виготовлений у формі янгола вагою 2,14 грам и вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 920 грн. 20 копійок;

- золотий хрестик 585 проби вагою 1,74 грами вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 748 грн. 20 копійок;

- золотий хрестик 585 проби вагою 0,88 грам вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 378 грн. 40 копійок;

- золоте кільце 585 проби, виготовлене у формі змії вагою 2,24 грами вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 963 грн. 20 копійок;

- золоте кільце 585 проби вагою 6 гр. вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 2580 грн.;

- золоте кільце 585 проби вагою 4,65 гр. вартістю 430 грн. за 1 гр., загальною вартістю 1999 грн. 50 копійок;

- золоте кільце 585 проби вагою 3,5 гр. вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 1505 грн.;

- золоте кільце 585 проби вагою 4 гр. вартістю 430 грн. за 1 грам, загальною вартістю 1720 грн.;

- ланцюжок срібний вагою 15 грам вартістю 20 грн. за 1 грам загальною вартістю 300 грн.;

- хрестик срібний вагою 5 грам вартістю 20 грн. за 1 грам загальною вартістю 100 грн.;

- срібне кільце жіноче вагою 10 грам вартістю 20 грн. за 1 грам загальною вартістю 200 грн.;

- срібне кільце жіноче вагою 8 грам вартістю 20 грн. за 1 грам загальною вартістю 160 грн.;

- кільце жіноче біжутерія фірми «AVON» вартістю 100 грн.;

- годинник чоловічий вартістю 230 грн.;

- електрошокер фірми «ОСА-800» вартістю 390 грн.;

- копилка, виготовлена у формі собаки вартістю 40 грн.;

- нетбук фірми «Asus x 101Н» білого кольору вартістю 2700 грн.;

- сумка жіноча, виготовлена із кожезамінника вартістю 250 грн.;

- туалетна воді жіноча фірми «Gucci» вартістю 500 грн.;

- туалетна вода чоловіча фірми «Adidas» вартістю 150 грн.;

- сувенір, виготовлений у формі жаби вартістю 20 грн.;

- гаманець жіночий, виготовлений із кожезамінника вартістю 150 грн.;

- кепка чоловіча чорного кольору вартістю 60 грн.;

- сумка спортивна фірми «Адідас» вартістю 230 грн.;

- веб-камера вартістю 50 грн.;

- 15 пар шкарпеток вартістю 15 грн. кожні загальною вартістю 225 грн.;

- ремінь чоловічий, виготовлений із кожезамінника вартістю 60 грн.;

- годинник жіночий, виготовлений у Швейцарії вартістю 1500 грн.;

- USB-флеш-накоплювач об`ємом 16 Гб вартістю 120 грн.;

- гроші копійками по 25 та 50 та металевими гривнями на загальну суму 1000 грн.;

- гроші купюрами різного номіналу на загальну суму 100 грн.;

- 3000 рублів, що по курсу НБУ станом на 06.08.2013 року дорівнює 720 грн.;

- 4 купюри по 1 долару США кожна, що по курсу НБУ станом на 06.08.2013 року дорівнює 32 грн. 48 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник і викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 26 071 грн. 48 копійок.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи фактичних обставин справи та кваліфікації своїх дій за ст.185 ч.2 КК України, посилається на ті обставини, що судом при визначенні йому міри покарання не було враховано всі обставини, які пом`якшують покарання, а саме: явка з повинною, щире розкаяння у вчиненому; сприяння розкриттю злочину; часткове повернення потерпілій викрадених речей; принесення у залі судового засідання чисельних вибачень потерпілій; а також, позитивна характеристика та відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України при визначенні остаточної міри покарання, оскільки застосовано метод повного складання покарань, а не часткового їх складання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінальної справи, підтримав викладені в апеляційній скарзі вимоги та просив призначити йому більш м`яке покарання.

Прокурор в судовому засіданні при апеляційному розгляді просив колегію суддів апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, як безпідставну, а вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року без змін.
Відповідно до ст. 402 КПК України потерпілою ОСОБА_8 були надані заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого, в яких вона просила відмовити обвинуваченому в задоволенні його апеляції, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч.3 ст.349 КПК України, з дотриманням вимог положень ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ст.349 ч.1 КПК України докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційній скарзі обвинуваченого також не оскаржується.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання, то на думку колегії суддів, вони є безпідставними, оскільки призначене судом покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, вчиненому та особі обвинуваченого; воно є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Так, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, той факт, що кримінальне правопорушення скоєно під час умовно-дострокового звільнення, разом з тим, обвинувачений щиро розкаюється у скоєному кримінальному правопорушенні, сприяв його активному розкриттю, у судовому засіданні просив вибачення у потерпілої, що в силу ст. 66 КК України визнається судом як пом`якшуючі обставини.

Також судом першої інстанції було взято до уваги і особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який позитивно характеризується за місцем проживання (а.кп.154), на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває (а.кп.152), але до цього вже був неодноразово засудженим за корисливі злочини (а.кп.148-149, 150).

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, суд не встановив.

Що стосується доводів обвинуваченого щодо не врахування судом першої інстанції обставин, що пом`якшують покарання, таких, як щире розкаяння у вчиненому; сприяння розкриттю злочину; часткове повернення потерпілій викрадених речей; принесення у залі судового засідання чисельних вибачень потерпілій; а також, позитивна характеристика та відсутність обставин, які обтяжують покарання, є безпідставними, оскільки судом такі обставини були враховані при обрані міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .
На думку колегії суддів, зазначені вище обставини, такі як щире розкаяння у вчиненому; сприяння розкриттю злочину; часткове повернення потерпілій викрадених речей; принесення у залі судового засідання чисельних вибачень потерпілій, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання ; а також, позитивна характеристика та відсутність обставин, які обтяжують покарання, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Крім того, визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують покарання, являється перевагою суду, відповідно до вимог ст.66 КК України.
Колегія суддів приходить до висновку, що явка з повинною обвинуваченого не є такою обставиною, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.
Доводи обвинуваченого щодо неправильного застосування судом першої інстанції методу складання покарань при визначенні остаточної міри покарання, також, є безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_6 вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2012 р. був визнаний винуватим та засуджений за вчинення правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України із застосуванням положень ст.70 ч.4 КК України, до 3 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі постанови Солонянського районного суду від 27.05.2013р. звільнився 07.06.2013р. із Солонянської ВК-21 в Дніпропетровській області умовно-достроково на 8 місяців 11 днів.
Відповідно до вимог ст.71 ч.1 та ч.4 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинання одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме частково приєднав до покарання, призначеного за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_6 3 роки 8 місяці позбавлення волі. Тому доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо застосування при визначенні йому остаточної міри покарання саме часткового приєднання покарання невідбутої частини є безпідставними.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції від 22.05.2015р. підлягає залишенню без змін
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України , колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 22 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 , засудженого за ст.185 ч.3 КК України залишити без змін.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3