Іллінецький районний суд Вінницької області
В И Р О К

ІМЯМ УКРАЇНИ

5 березня 2010 року Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Марчук В.C.

при секретарі Тетерук Т.В.

з участю прокурора Струся О.Ю.

адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці справу про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м. Іллінці Вінницької області; жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 вул. Б. Хмельницького-29 Іллінецького району Вінницької області; українця; громадянина України; освіта середня; судимого 17.12.2008 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст. 263 ч. 2 КК України до 150 год. громадських робіт, які повністю відбуті; не працюючого; не одруженого,

по ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України,

і

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 Б. Хмельницького-58, Іллінецького району Вінницької області; українця; громадянина України; не судимого; не працюючого; освіта середня; не одруженого,

по ч. 2 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_3 27 травня 2009 року біля 17-ї год. в с. Якубівка Іллінецького району Вінницької області, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, з метою крадіжки чужого майна, прийшов до житлового будинку ОСОБА_5, що по вул. Кооперативна-11, і з допомогою господарського молотка, який знайшов на подвірї даного домогосподарства, збив навісний замок на вхідних дверях будинку, та, проникнувши в будинок, таємно викрав звідти музичний інструмент іоніку «ELECTRONIC KEYBOARD» за 1200 грн.; мікрофон за 80 грн. та диск CD за 20 грн. і гроші в сумі 800 грн., а всього викрав майна на 2100 грн..

Крім того, 6 серпня 2009 року біля 22 год. підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, на автобусній зупинці по вул. Леніна в с. Красненьке Іллінецького району Вінницької області з метою викрадення чужого майна підійшли до неповнолітнього ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, який проходив повз них та за попередньою домовленістю про дії кожного, вчинили відкрите викрадення майна ОСОБА_6, виконавши слідуюче: підсудній ОСОБА_4 умисно наніс удар неповнолітньому потерпілому кулаком правої руки у живіт, від якого ОСОБА_6 упав на землю ОСОБА_3 в цей час силоміць вихопив з рук потерпілого мобільний телефон марки «Моторола-Л-6» вартістю 545 грн. зі стартовим пакетом «МТС» за 25 грн., які належать ОСОБА_6 і втекли з місця події.

У судовому засіданні, а також на досудовому слідстві обидва підсудніх повністю визнали вину в інкримінованих злочинах та підтвердили обставини їх скоєння. Підсудній ОСОБА_4 при цьому зазначив, що саме він запропонував викрасти телефон.

Крім того, вина підсудніх підтверджується матеріалами справи та показами потерпілого і свідка.

Зокрема, щодо факту крадіжки майна потерпілого ОСОБА_5, то вина підсудного ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину підтверджується такими матеріалами справи, як заява про крадіжку від ОСОБА_5 на а/с 4; протокол огляду місця події домогосподарства потерпілого, де зазначено, що на вхідних дверях у житловий будинок частково пошкоджена деревина де знаходиться металевий ланцюжок, прикріплений до скоби та що в будинку виявлена паперова коробка з зображенням іоніки (а/с 5); заява потерпілого про те, що все викрадене майно йому повернуте (а/с 6); довідка про вартість викраденого (а/с 9); протокол допиту потерпілого у якому ОСОБА_5 підтверджує, що 27 травня 2009 року з його житлового будинку було викрадене майно, зокрема музичний інструмент іоніка, шляхом зриву навісного замка на вхідних дверях (а/с 20); протокол допиту свідка ОСОБА_7, у якому свідок вказує, що 27.05 09 року біля 20-ї години до нього додому прийшов ОСОБА_5 і сказав, що пасинок свідка ОСОБА_3 у нього викрав іоніку, мікрофон, диск та 800 грн.

Знайшовши після цього, пяного ОСОБА_3, ОСОБА_7 запитав у нього навіщо він вчинив крадіжку. На це ОСОБА_3 став шукати гроші та інше викрадене майно. Від автобусної зупинки, де ОСОБА_3 спав, він приніс іоніку і диск, ці речі та своїх 400 грн. ОСОБА_7 віддав потерпілому, пообіцявши решту додати (а/с 25); протокол допиту свідка ОСОБА_8 про те, що 27.05.09 року ОСОБА_3 продав йому за 5 грн. мікрофон. При цьому в коробці у ОСОБА_3 була іоніка (а/с 26); протокол допиту свідка ОСОБА_9, у якому зазначені покази аналогічні показам свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а/с 27) тома ІІ.

Щодо епізоду відкритого викрадення у неповнолітнього ОСОБА_6 мобільного телефона зі стартовим пакетом, то вина підсудніх підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 про те, що 6.08.09. року біля 22 год. він ішов по вул. Леніна в с. Красненьке Іллінецького району додому повз автобусну зупинку і розмовляв по мобільному телефону, тримаючи його в руці. В цей час до нього підбігли два хлопці, один з яких ударив його один раз кулаком у живіт. А коли потерпілий від болю, завданого ударом, упав на землю, у нього з руки інший хлопець вирвав телефон і вони втекли. Телефон був марки «Моторола-Л-6» зі стартовим пакетом МТС.

Показами свідка ОСОБА_10, яка є матірю неповнолітнього потерпілого та яка вказала, що вечером 6.08.09 року син ОСОБА_11 прийшов додому плачучи і розповів що на нього напали двоє хлопців, набили і забрали мобільний телефон.

На даний час телефон повернутий, шкода повністю відшкодована обома підсудніми і вона та син ні до кого з них претензій не мають.

Ще підтверджується вина заявою ОСОБА_10 про те, що 6.28.09 року її неповнолітнього сина було побито та було забрано у нього мобільний телефон (а/с 5); протоколом огляду місця події вул. Леніна в с. Красненьке (а/с 6); протоколом огляду місця події житлового будинку № 12 по вул. Б. Хмельницького в с. Якубівка Іллінецького району, де проживає підсудній ОСОБА_3 та де було виявлено і вилучено мобільний телефон «Моторола-Л-6» (а/с 7); свідоцтвом про народження потерпілого, з якого видно, що він неповнолітній (а/с 12); довідкою про вартість викраденого (а/с 15); довідкою про те, що підсудній ОСОБА_3 відбув міру покарання за попереднім вироком (а/с 37); протоколом огляду речового доказу телефону (а/с 45); постановою про приєднання до справи речових доказів вилученого викраденого майна (а/с 46) та іншими матеріалами справи І тома.

Оцінивши досліджені докази у сукупності, суд вважає встановленим, що підсудній ОСОБА_3 своїми діями по викраденню майна ОСОБА_5, вчинив злочин, який слід кваліфікувати по ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена з проникненням у житло.

Щодо дій підсудніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вчинених відносно неповнолітнього ОСОБА_6, то їх слід кваліфікувати по ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, а для підсудного ОСОБА_3 ще і з кваліфікуючою ознакою - вчинений повторно.

Призначаючи обом підсуднім міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним з них, роль кожного у вчиненому, наслідки вчинених злочинів; особи винних, зокрема: підсудній ОСОБА_3 раніше судимий проте позитивно характеризується. Підсудній ОСОБА_4 раніше не судимий і теж характеризується позитивно.

Враховує суд і обтяжуючі для обох підсудніх обставини вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та щодо малолітнього, а для підсудного ОСОБА_3 ще і рецидив злочинів.

Також суд враховує помякшуючі обставини такі, як повне визнання вини кожним з підсудніх, їхнє щире каяття у вчиненому та сприяння розкриттю даних злочинів; повне відшкодування збитків завданих злочинами та те, що потерпілий ОСОБА_6 просить суд не позбавляти волі обох підсудніх.

І суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства, проте є підстави застосувати до нього ст. 69 КК України та призначити йому по ч. 2 ст. 186 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції зазначеної частини статті.

Остаточне покарання йому слід призначити за правилами ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Щодо міри покарання підсудному ОСОБА_4, то на думку суду, до нього можна застосувати ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, надавши йому можливість виправитись без ізоляції від суспільства.

При цьому, той факт, що ОСОБА_4 був у розшуку, суд не бере до уваги, тому, що, як вияснилось в судовому засіданні, його батьки спільно не проживають і його забрала проживати до себе сестра разом з матірю, тому він і був відсутній по місцю проживання. Батько ж не повідомив йому про виклик до суду. Тому суд розцінює це як складні сімейні обставини.

Відносно цивільного позову потерпілого ОСОБА_5, то він від нього відмовився своєю заявою у звязку з відшкодуванням завданих збитків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним та призначити покарання по ч. 3 ст.185 КК України три роки позбавлення волі; по ч. 2 ст. 186 КК України два роки позбавлення волі з застосуванням ст. 69 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів за правилами ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим три роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі. Строк відбуття покарання слід рахувати з часу затримання з 10.08.2009 року. Запобіжний захід залишити взяття під варту.

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання по ч. 2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на три роки в силу ст. 75 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 - взяття під варту змінити на підписку про невиїзд в залі суду.

Речові докази: мобільний телефон зі стартовим пакетом залишити ОСОБА_10, а майно потерпілого ОСОБА_5 у ОСОБА_5

На вирок протягом 15 діб з часу його проголошення, а для засудженого ОСОБА_3 з часу отримання вироку, може бути подана апеляція.

Суддя: /підпис/