В И Р О К
іменем України
"16" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

за участю законного представника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0010515 від 13.08.2014 року за обвинувальним актом по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, громадянки України, з неповною середньою освітою, учениці 9го класу СЗШ №28 м.Києва, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 12 серпня 2014 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину ТОВ Пул енд беа Україна, що розташований в торгівельному центрі Скаймол, за адресою: м.Київ, проспект Ватутіна, 2-Т, з метою таємного викрадення чужого майна, взяла жіночі джинси (артикул 5687/304/400), вартістю 121 гривня 64 копійки, та жіночу футболку (артикул 9232/326/833), вартістю 107 гривень 99 копійки, після чого пішла до примірочної, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає ножицями відрізала з вказаних речей захисні магнітні кліпси та поклала дані речі до своєї сумки. Діючи далі, ОСОБА_6 , не сплативши в касі магазину за взятий нею товар, пішла до виходу з магазину, однак виконавши всі дії, які вважала необхідними для заволодіння чужим майном, не довела злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була затримана працівниками охорони, з майном, що належало магазину ТОВ Пул енд беа Україна, на загальну суму 229 гривень 63 копійки, яким ОСОБА_6 намагалася таємно заволодіти.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину в пред`явленому їй обвинуваченні визнала, вищезазначені обставини підтвердила та пояснила, що дійсно 12 серпня 2014 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, вона, знаходячись в приміщенні магазину Пул енд беа Україна, що розташований в торгівельному центрі Скаймол, за адресою: м.Київ, проспект Ватутіна, 2-Т, з метою крадіжки взяла жіночі джинси, вартістю 121 гривня 64 копійки, та жіночу футболку, вартістю 107 гривень 99 копійки, з якими пішла до примірочної, де переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає ножицями відрізала з вказаних речей захисні магнітні кліпси та поклала дані речі до своєї сумки. Після цього, вона, не сплативши в касі магазину за взятий нею товар, пішла до виходу з магазину, однак, не довела злочин до кінця, оскільки при виході з магазину була затримана працівниками охорони, з майном, що належало магазину Пул енд беа Україна, на загальну суму 229 гривень 63 копійки, яким вона намагалася таємно заволодіти.

Свою винність ОСОБА_6 визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, при цьому пояснила, що зробила для себе відповідні висновки, а також зазначила, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні згодна повністю, фактичні обставини справи не оспорювала. Крім того, зазначила, що відшкодувала завдану потерпілому ТОВ Пул Енд Беа Україна матеріальну шкоду та потерпілий не має до неї будь-яких матеріальних претензій.

Дані обвинуваченою ОСОБА_6 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченої ОСОБА_6 повністю підтверджується її показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінальних правопорушень, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_6 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також протоколу огляду місця події та огляду вилучених речей, довідки про вартість майна, яким намагалась заволодіти ОСОБА_6 , в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Винність ОСОБА_6 , яка не оспорювала фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого їй злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, при цьому виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено, з причин які не залежали від її волі.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_6 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу обвинуваченої, яка навчається, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнала, щиро розкаялася, раніше не судима, матеріальна шкода потерпілому відшкодована.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченої, добровільне відшкодування завданої шкоди та вчинення злочину неповнолітньою.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, обставин справи, вищезазначених даних про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, вину у вчиненому визнала, щиро розкаялася, раніше не судима, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, яке буде достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, при призначенні покарання неповнолітній ОСОБА_6 , суд враховує положення ст.497 КПК України про те, що, якщо суд під час судового розгляду дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього обвинуваченого без застосування кримінального покарання, то може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, відповідно до вимог ст.105ч.1 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Виходячи з вище зазначених вимог закону, судом були досліджені дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка є неповнолітньою, навчається, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, завдана злочинними діями шкода відшкодована потерпілому, який не має до обвинуваченої будь-яких матеріальних претензій. Крім того обвинувачена ОСОБА_6 щиро розкаялася в суді у вчиненому, засудила свій вчинок та висловила запевнення щодо не вчинення в майбутньому злочинів.

А тому, з урахуванням наведених позитивних даних про особу неповнолітньої ОСОБА_6 , яка вчинила злочин середньої тяжкості, враховуючи обставини справи, відсутність тяжких наслідків, відшкодування шкоди, відношення обвинуваченої до скоєного, її щире каяття, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітньої ОСОБА_6 від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру, передбачених ч.2 ст.105 КК України.

Вирішуючи питання про те, який саме примусовий захід виховного характеру, перелік яких визначений ч.2 ст.105 КК України, буде найбільш ефективним та забезпечить позитивний виховний вплив, суд з урахуванням вищезазначених позитивних даних про особу ОСОБА_6 , яка вчинила злочин середньої тяжкості, вважає за доцільне застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України у вигляді застереження.
Речові докази у справі: жіночі джинси (артикул 5687/304/400), вартістю 121 гривня 64 копійки та жіночу футболку (артикул 9232/326/833), вартістю 107 гривень 99 копійки, що належать ТОВ Пул Енд Беа Україна та передані представнику ТОВ Пул Енд Беа Україна ОСОБА_7 на зберігання під розписку слід залишити у розпорядженні власника ТОВ Пул Енд Беа Україна.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, 484, 485, 490, 497 КПК України, ст.105 КК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України і призначити їй покарання за цей злочин у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, в доход держави.

Звільнити неповнолітню ОСОБА_6 на підставі ч.1 ст.105 КК України від призначеного покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та застосувати до неповнолітньої ОСОБА_6 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.1 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження.

Запобіжний захід ОСОБА_6 органом досудового розслідування не обирався.

Речові докази у справі: жіночі джинси (артикул 5687/304/400), вартістю 121 гривня 64 копійки та жіночу футболку (артикул 9232/326/833), вартістю 107 гривень 99 копійки, що належать ТОВ Пул Енд Беа Україна та передані представнику ТОВ Пул Енд Беа Україна ОСОБА_7 на зберігання під розписку - залишити у розпорядженні власника ТОВ Пул Енд Беа Україна.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: