У Х В А Л А

2013 року вересня дев'ятого дня
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська, одноособово, під
головуванням судді Чулініна Д. Г.,

за секретаря -
Коляда В. В.,

з участю:
прокурора Павлійчук К. В.,

у відкритому судовому засіданні в
місті Дніпропетровськ у залі суду в
рамках кримінального провадження з
розгляду подання № 200/12231/13-к
лікаря-психіатра Комунального закладу
Дніпропетровської обласної ради
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр», яка надає
психіатричну допомогу:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянину
України, українцю за національністю,
народженому у Заветинському районі
Ростовської області, з середньою
освітою, інваліда II групи за загальним
захворюванням, який постійно проживає
у АДРЕСА_1, -

про припинення застосування
примусових заходів медичного
характеру, -

встановив:

За постановою Широківського районного
суду Дніпропетровської області від
другого березня 2006 року ОСОБА_1
поміщений в Українську психіатричну
лікарню з суворим наглядом у зв'язку з
вчиненням ним в стані неосудності
суспільно небезпечного діяння, що
підпадає під ознаки злочину за ч. 1 ст. 115
КК України.

Подання внесено 04.09.2013 на предмет
припинення надання особі амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку. ОСОБА_1, його законний
представник, ОСОБА_2, і лікар-психіатр
Воєцька А. Ю. про відкладення розгляду
подання не клопотали і в судове
засідання не з'явилися, причини неявки
не повідомили, що судовому розглядові
цього питання відповідно до ч. 3 ст. 514
КПК України і ст. 22 Закону України «Про
психіатричну допомогу» не перешкоджає.

За висновками судово-психіатричної
експертизи у ОСОБА_1 13.12.2005 виявлене
хронічне психічне захворювання у формі
параноїчної шизофренії безперервного
типу перебігу з вираженим змішаним
типом психічного дефекту, і в ході
застосування примусових заходів
медичного характеру через поліпшення
стану здоров'я ці заходи судовими
постановами за місцем лікування
змінені 07.02.2012 з переведенням з 01.03.2012 до
відділення Дніпропетровської обласної
клінічної психіатричної лікарні з
посиленим наглядом, 26.04.2012 - з
переведенням з 25.05.2012 до відділення зі
звичайним наглядом та 25.02.2013 - на
надання амбулаторної психіатричної
допомоги в примусовому порядку з 28.03.2013.

Як вбачається з акта № 30 від 20.02.2013
психіатричного огляду ОСОБА_1 комісія
лікарів-психіатрів дійшла висновку про
зміну стану його психічного здоров'я на
стабільний зі зростанням дефекту
психіки в поєднанні з соматичними
захворюваннями і віковими змінами,
який знизив його суспільну
небезпечність, але за якого він
потребує постійного нагляду і
стороннього догляду, що слугувало
підставою для надання амбулаторної
психіатричної допомоги взамін
госпіталізації до психіатричного
закладу.

Згідно з ст.ст. 12, 19 Закону України «Про
психіатричну допомогу» питання про
припинення надання особі амбулаторної
психіатричної допомоги в примусовому
порядку вирішується судом відповідно
до ч. 2 ст. 514 КПК України у зв'язку із
з'ясуванням обставин видужання особи
або змін у стані її психічного здоров'я,
за яких відпаде потреба в наданні
амбулаторної психіатричної допомоги,
що має запобігати погіршенню
психічного стану внаслідок тяжкого
психічного розладу, з чим пов'язана
можливість завдання значної шкоди
своєму здоров'ю.

Проте, в порушення п. 16 затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 397 від 08.10.2001 Порядку
застосування примусових заходів
медичного характеру в психіатричних
закладах до осіб, які хворі на психічні
розлади і вчинили суспільно небезпечні
діяння, комісія лікарів-психіатрів КЗ
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» ДОР виклала
свій висновок у довільній формі без
проведення належного психіатричного
огляду ОСОБА_1, за наслідками якого був
би складений відповідний акт.

Крім того, всупереч п. 15 зазначеного
Порядку у поданому суду висновку не
вказані зміни психічного стану особи
та ступеня її суспільної небезпечності
порівняно з відображеним в акті № 30 від
20.02.2013. Зокрема, наявне лише посилання
на симптоматику хворого ОСОБА_1 без
його характеристики за активним чи
пасивним типом суспільної
небезпечності, без висновку про
спостереження у ОСОБА_1 психічного
розладу і про його тяжкість. У поданні
відсутні дані про призначене лікування
хворому, чи ухилявся ОСОБА_1 від нього.

Таким чином, за відсутності достатніх
даних про зміни стану здоров'я
душевнохворого настільки, що могло б
виключити погіршення психічного стану
ОСОБА_1 і завдання ним значної шкоди
своєму здоров'ю, належить дійти
висновку, що за характером
захворювання він не втратив суспільну
небезпеку для себе, і потреба в
амбулаторній психіатричній допомозі
за визначенням в ч. 2 ст. 12 Закону
України «Про психіатричну допомогу» не
відпала.

Суд, вислухавши думку прокурора, яка
внесене подання не підтримала
внаслідок його невмотивованості,
оцінивши обґрунтованість висновку
комісії лікарів-психіатрів,
обговоривши подання лікаря-психіатра,
за стійким внутрішнім переконанням у
судовому засіданні доходить висновку
про відсутність достатніх підстав для
його задоволення за ч. 2 ст. 514 КПК
України, про що згідно з ст. 516 цього
Кодексу постановляє цю ухвалу.

Керуючись ст.ст. 372, 514, 516 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У припиненні надання амбулаторної
психіатричної допомоги ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає у АДРЕСА_1, в
примусовому порядку в умовах
Комунального закладу
Дніпропетровської обласної ради
«Дніпропетровський спеціалізований
психоневрологічний центр» відмовити.

Ухвала підлягає оскарженню до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подання через
Бабушкінський районний суд м.
Дніпропетровська апеляційної скарги
протягом семи днів, починаючи з
наступного після її оголошення дня, із
плином яких набирає законної сили.

Головуючий