Справа № 527/2473/14-к
провадження № 1-кп/527/5/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Білорусь, білоруса, громадянина Білорусії, освіта середня, одруженого, маючого на утриманні 4 малолітніх дітей, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :
29 червня 2014 року, близько 11.00 год., ОСОБА_7 по дорозі на пасовище в с. Кордубанове Глобинського району Полтавської області, на ґрунті давніх неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_4 . В ході сварки ОСОБА_7 умисно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_4 , схвативши однією рукою ОСОБА_4 за волосся, іншою рукою наніс декілька ударів в область голови, потиличну частину, хватав за руки, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, синців правого та лівого плеча, які згідно висновку судово медичної експертизи № 113 від 01.07.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав. Пояснив, що з ОСОБА_4 у нього склалися давні неприязні відносини. 29.06.2014 року зранку близько 9.00 год. до нього прийшов сусід, який повідомив, що сіно, яке він заскирдував, розкидане. Він підозрював, що це могла зробити ОСОБА_4 і тому вирішив піти до неї поговорити, в зв`язку з чим близько 11 год. в цей же день він разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 під`їхав на своєму автомобілі до місця, де ОСОБА_4 гнала корів на пасовище, підійшов до ОСОБА_4 , яка гнала корів на пасовище разом зі своїм сином ОСОБА_9 та кумою ОСОБА_10 , щоб «розібратись», запитав «тобі що війна потрібна», проте ОСОБА_4 почала висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою та намагалася нанести удар прикорнем ( металевий прут, яким припинають скот) в область лиця, проте він ухилився і вона лише зачепила йому зуб. Потім ОСОБА_4 другим прикорнем, який знаходився у неї на плечі, нанесла йому ( ОСОБА_7 ) удар по руці, якою він прикривав голову. Він ( ОСОБА_11 ) став забирати у ОСОБА_4 прути, проте вона дряпала йому шию та обличчя, і він схватив її за руки. В цей час ОСОБА_12 сказала своєму синові «Вадим, бий» і він відчув, що ззаду ОСОБА_9 наніс йому удар по спині. Він (обвинувачений) схватив ОСОБА_13 за волосся лівою рукою, а правою відмахувався від ОСОБА_9 , після цього двома руками схватив ОСОБА_4 за волосся в передній частині голови, пригнувши, ОСОБА_10 почала їх розбороняти і він ( ОСОБА_7 ) відштовхнув ОСОБА_4 вбік. Після цього він пішов до свого автомобіля. Вслід йому ОСОБА_4 кинула прикорень, але не влучила. Пояснив, що тілесних ушкоджень у вигляді синців плечей він ОСОБА_4 точно не спричиняв, ударів по голові не наносив, вважає, що струс головного мозку він міг спричинити ОСОБА_4 , коли штовхав та тягав її за волосся. Пояснив, що під час сварки більше ніхто тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не спричиняв. Примиритися в добровільному порядку з ОСОБА_4 не намагався.

Не дивлячись на невизнання ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується показами потерпілої та свідків по справі.

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 29.06.2014 року близько 11 год. вона разом зі своїм сином ОСОБА_14 та кумою ОСОБА_10 гнали скот на пасовище. Син гнав 2 корів трішки попереду. Вона побачила, що із-за повороту виїхав ОСОБА_7 , зупинився та чекав в автомобілі поки вони підійдуть. Вона ( ОСОБА_4 ) відразу сказала синові, щоб той мовчав та не вступав у суперечку. Коли вони наблизились, то ОСОБА_7 вийшов з машини та почав рухатися до її сина ОСОБА_9 , вираз обличчя в нього був агресивний. Вона кинула прикорні та налигачі, які були в неї в руках та підійшла до сина й стала попереду нього, сказала ОСОБА_15 , щоб він відійшов, у відповідь останній почав лаятися та ударив її кулаком правої руки в обличчя. Потім схватив рукою за праву руку вище ліктя, а правою рукою вдарив по голові в лівий бік. Вона (потерпіла) намагалася відштовхнути ОСОБА_7 , але він схватив її за волосся в області голови, пригнув їй голову та почав наносити чисельні удари рукою по голові, в потиличну частину. Вона виривалася, ОСОБА_10 почала кричати, щоб ОСОБА_16 припинив, той перестав бити, сів у свою машину і вони з дружиною поїхали. Вона пішла додому, бо в неї паморочилася голова і самопочуття було погане. З дому вона викликала міліцію, а її чоловік викликав швидку допомогу. В лікарні вона пролежала 22 дні. Вважає, що тілесні ушкодження у вигляді синців ОСОБА_7 спричинив їй, коли хватав за руки. Вважає, що в результаті спричинення їй тілесних ушкоджень вона зазнала значних моральних страждань, які виразилися в тому, що ОСОБА_17 , з яким вона проживає в цивільному шлюбі однією сім`єю, змушений був покинути роботу, щоб мати змогу поратися по господарству та доглядати за дітьми і за нею, поки вона лежала в лікарні; вона змушена була позичати гроші для лікування; постійно нервує; погіршився стан її здоров`я, в неї часто болить голова; вона хвилюється за психологічний стан сина ОСОБА_9 , який був присутній при побитті матері; змінився звичайний ритм її життя.

Допитаний в якості свідка неповнолітній ОСОБА_18 , який є сином потерпілої ОСОБА_4 пояснив, що 29.06.2014 року близько 11.00 год. вони разом з мамою та ОСОБА_10 вели корів на пасовище. Побачили, що неподалік зупинилася машина ОСОБА_7 та він чекав поки вони підійдуть ближче. Мати сказала, щоб він ( ОСОБА_9 ) не вступав у суперечку з ОСОБА_7 . Коли вони наблизились, то ОСОБА_7 вийшов з машини та почав рухатися до нього. Мама підійшла та стала між ним ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_16 , в цей час у неї в руках нічого не було. ОСОБА_11 почав лаятися, хватав маму за руки, потім ударив кулаком в обличчя. Після цього почав бити по голові в область задньої частини. Мама намагалася вирватися, відштовхнути ОСОБА_19 , але в неї не виходило, її голова була нагнута донизу. Щоб захистити матір він ( ОСОБА_9 ) ударив ОСОБА_7 прикорнем по спині. Після бійки мама сказала, що в неї болить голова і її нудить.

Подібні покази дала в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , яка є дружиною брата ОСОБА_7 та кумою ОСОБА_4 , яка підтвердила, що під час сутички ОСОБА_7 наніс ОСОБА_20 удар в обличчя, хватав за волосся, наносив удари в область голови. ОСОБА_4 намагалася вирватися, відштовхуючи ОСОБА_19 Повідомила, що ОСОБА_7 коли підійшов до них, був агресивно налаштований,кричав, матюкався. Після події ОСОБА_4 відразу пішла додому, бо в неї було погане самопочуття. Прикорень вдогонку ОСОБА_7 . Володіна не кидала.

Свідок ОСОБА_21 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком, 29.06.2014 року до них прийшов сусід і повідомив, що їхнє сіно розкидане. Вони поїхали подивитися, думали, що це могли зробити ОСОБА_12 зі своїм сином ОСОБА_9 і чоловік вирішив поїхати розібратися до них. Стали на дорозі, по якій ОСОБА_4 веде скот на пасовище й стали чекати поки вони підійдуть. Коли ОСОБА_4 , разом з сином ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наблизилися, чоловік ОСОБА_7 пішов їм назустріч, а вона залишилася стояти біля автомобіля на відстані десь 50 м. від місця, де трапилася бійка. Чоловік підійшов до ОСОБА_4 та запитав у неї скільки вона ще буде їм шкодити, а ОСОБА_12 у відповідь замахнулася на нього прикорнем в область лиця, другим прикорнем вдарила по руці, якою він прикривав голову. ОСОБА_7 намагався вихватити у ОСОБА_22 , схватив за руки, в цей час ОСОБА_9 замахнувся та вдарив ОСОБА_19 прикорнем по спині. ОСОБА_16 схватив ОСОБА_4 за волосся. ОСОБА_4 лізла до ОСОБА_7 , намагалася його подряпати. Після того, як ОСОБА_7 схватив ОСОБА_13 за волосся, ОСОБА_10 , яка стояла поряд, почала їх розбороняти. Пояснила, що вона не бачила, щоб ОСОБА_23 штовхав ОСОБА_24 , чи наносив їй удари. Пояснила, що під час бійки вона знаходилася боком й викликала працівників міліції по телефону, тому події бачила не чітко, та могла бачити не всі події, що відбувалися. Пояснила, що вона не бачила, що ОСОБА_4 кидала вдогонку ОСОБА_7 , коли він ішов до машини, прикорень.

Свідок ОСОБА_25 пояснила суду, що вона 29.06.2014 року йшла до себе на огород, поперед неї вели корів ОСОБА_4 , ОСОБА_14 та ОСОБА_10 . ОСОБА_16 вийшов з автомобіля та направився їм назустріч. ОСОБА_16 запитав у Володіної скільки вона ще буде йому шкодити, вона сказала, щоб ОСОБА_26 відійшов з дороги. В зв`язку з тим, що вона знаходилася позаду ОСОБА_4 вона лише бачила, що остання махала руками, чи спричиняла при цьому удари ОСОБА_15 вона не бачила. Після цього ОСОБА_14 ударив ОСОБА_27 по спині прикорнем і ОСОБА_16 схватив ОСОБА_4 за волосся. Стверджує, що ОСОБА_16 лише тягав за волосся ОСОБА_4 . Після сутички ОСОБА_16 повикидав прикорні, а ОСОБА_4 втекла. В ході дачі пояснень в судовому засіданні свідок ОСОБА_25 змінювала свої покази, пояснюючи це тим, що вона не може зосередитись. Так, спочатку вона пояснюювала, що ОСОБА_11 схватив ОСОБА_28 за волосся, після того як вона почала на нього махати руками, а в подальшому пояснювала, що він її схватив за волосся вже після того, як ОСОБА_9 ударив ОСОБА_29 по спині.

Свідок ОСОБА_30 , яка є сестрою ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_4 є її сусідкою і 29.06.2014 року вона бачила, як ОСОБА_31 прибігла з пасовища, помила ноги та пішла в хату, волосся в неї було розкуйовджене, інших тілесних ушкоджень на потерпілій вона не помітила. Десь через 20 хв. приїхала швидка допомога й ОСОБА_24 забрали до лікарні. Вже пізніше брат ОСОБА_16 повідомив, що у них з ОСОБА_32 відбулася бійка.

Вина ОСОБА_7 підтверджується також наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

· згідно висновку судово медичної експертизи № 113 від 01.07.2014 року, ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, синців правого та лівого плеча, які утворилися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими можуть бути пальці рук стиснуті в кулак, або ноги у взутті, можливо в строк та вказаних обставинах, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ( а.с. 95-96);

· протоколом проведення слідчого експерименту від 26.09.2014 року за участю потерпілої ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_4 розповіла та показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ( а.с.97-100);

· висновком експерта № 164 від 29.09.2014 року, згідно якого покази ОСОБА_4 , дані нею під час слідчого експерименту, відповідають даним судово медичної експертизи ( а.с.101).

В діях ОСОБА_7 суд встановив наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .

Невизнання обвинуваченим своєї вини суд розцінив, як обрану форму захисту з метою уникнути покарання за вчинене.

Так, в своїх поясненнях ОСОБА_7 стверджує, що він лише захищався від дій ОСОБА_4 , яка до нього чіплялася, подряпала йому шию та лице. Проте, згідно висновку судово медичної експертизи № 112 від 01.07.2014 року ( а.с. 134), у ОСОБА_7 виявлені лише наступні тілесні ушкодження: синці лівого передпліччя та грудної клітки. Тобто, тілесних ушкоджень, які характерні від подряпин, в огляду огляду ОСОБА_7 не виявлено, що свідчить про неспроможність версії ОСОБА_7 щодо захисту від дій ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_7 вказує, що синці на плечах у Володіної могли утворитися від того, що вона несла прикорень на плечі. Проте, згідно висновку СМЕ № 113, синці у ОСОБА_4 на правому та лівому плечі утворилися по внутрішній поверхні плеча в середній його третині, тобто посередині між локтевим і плечовим суглобом.

ОСОБА_7 допускає в своїх пояснення, що тілесні ушкодження у ОСОБА_4 у виді струсу головного мозку виникла внаслідок його дій, коли він штовхав ОСОБА_4 та тягав за волосся.

Крім цього, суд досить критично оцінив показання всіх свідків обвинувачення та захисту, оскільки як встановлено в судовому засіданні, всі вони між собою пов`язані сімейними чи родинними відносинами. З огляду на викладене, суд вбачає заінтересованість усіх названих учасників та очевидців події і саме цим пояснює деякі розбіжності в їх показаннях щодо обставин події та описання механізму спричинення тілесних ушкоджень. Ні обвинувачення, ні захист в судовому засіданні не ініціювали питання про проведення додаткової судово-медичної експертизи по механізму спричинення тілесних ушкоджень, огляду місця події, а суд, зважаючи на змагальність процесу, вимогу закону про безсторонність, відповідно до норм КПК України, ініціювати такі процесуальні дії не вправі.

Після аналізу та оцінки всіх наданих доказів, встановивши, що до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій інші особи, крім ОСОБА_7 , не причетні, суд дійшов висновку про можливість ухвалення обвинувального вироку.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 вчинив злочин невеликої тяжкості, в силу ст. 89 КК України не судимий, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей ( а.с. 130-133), офіційно не працевлаштований, постійних заробітків не має.

За місцем проживання Глобинська міська рада компрометуючих матеріалів на ОСОБА_7 не має ( а.с. 104).

Згідно довідки Глобинської ЦРЛ № 1180 від 04.07.2014 року, ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( а.с.105).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_7 , в ході судового засідання не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Врахувавши викладене в сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і вважає за доцільне, як не працюючій особі, призначити йому покарання у виді громадських робіт в розмірі, передбаченому санкцією статті, яке буде достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров» я на лікування потерпілого від цього злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров» я, що є у державній власності, … власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

З огляду на викладене, позов прокурора прокуратури Глобинського району ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на лікування потерпілої від кримінального правопорушення ОСОБА_4 у сумі 3026,95 грн. підлягає до задоволення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на її користь 3771,78 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково.

Придбання лікарських засобів та медикаментів для лікування на суму 3771,78 грн. підтверджено фіскальними чеками ( а.с. 34 38), проте, згідно довідки Глобинської ЦРЛ № 2003 від 05.11.2014 року, лікарський препарат сінарта в кількості 6 ампул призначався для лікування супутнього захворювання остеохондрозу шийного відділу хребта ( а.с.108). Вартість 6 ампул препарату сінарта, згідно фіскальних чеків, становить 260,04 грн. Враховуючи викладене, позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково на суму 3511,74 грн. (3771,78 грн. 260,04 грн.). Суд погодився, що в зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла переносила фізичний біль і страждання, тобто їй була спричинена моральна шкода. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань потерпілої, їх тривалості, ступеня вини обвинуваченого, а також виходячи із засад розумності і справедливості, та встановлюється в сумі 2000 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Підстав для обрання запобіжного заходу на період набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Позовну заяву прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь фінансового управління Глобинської районної державної адміністрації кошти, витрачені Глобинською центральною районною лікарнею на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_4 в сумі 3026 грн. 95 коп.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 3511 грн. 74 коп., у відшкодування моральної шкоди 2000 грн.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1