№ провадження 1-кп/208/154/15
ВИРОК
Іменем України
06 березня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає : АДРЕСА_2 , судимого, останній раз 18.06.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 309, 71 КК України до 3 років позбавлення волі,
який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 395 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , щодо якого встановлено адміністративний нагляд, з метою ухилення від адміністративного нагляду, на початку серпня 2014 року (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) самовільно залишив місце проживання, а саме адресу: АДРЕСА_1 .
Так, щодо ОСОБА_6 , засудженого 02.11.2010 Заводським районним судом м.Дніпродзержинська за ст.ст. 309 ч. 2, 317 ч.2, 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяця, звільненого 03.07.2013 з Солонянської ВК УДПС України в Дніпропетровській області № 21, постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2013 встановлено адміністративний нагляд строком на один рік шість місяців та встановлено такі обмеження: заборонити вихід з будинку (квартири) з 22.00 год. до 05.00 год. та відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив; заборонити виїзд в особистих справах за межі району (міста) без дозволу органів внутрішніх справ більше ніж на дві доби; з`являтись на реєстрацію в міліцію 2 рази на місяць.
Гроднову оголошено постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 21.06.2013 про встановлення адміністративного нагляду та під підпис попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.
Гроднов прибув до адреси, яку вказав, як постійне місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 , на територію, що обслуговується Заводським районним відділом Дніпродзержинського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. 09.12.2013 ОСОБА_4 зареєстровано в Заводському РВ Дніпродзержинського МУ, ознайомлено з правилам адміністративного нагляду та відносно нього заведено справу адміністративного нагляду.
На початку серпня 2014 року ОСОБА_6 достовірно знаючи про свій обов`язок не залишати місце проживання, маючи умисел на самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, реалізовуючи свій злочинний умисел, самовільно, без поважних причин, не повідомивши про це працівників міліції, залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 та почав проживати у своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 .
Під самовільним залишенням особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду розуміються зміна піднаглядним без поважних причин і повідомлення працівників міліції, що здійснюють нагляд, як місця проживання у межах одного населеного пункту, так і виїзд без дозволу органів внутрішніх справ до іншого населеного пункту, а саме:
а) залишення ним будинку (квартири) у час, в який йому заборонено з них виходити;
б) виїзд без дозволу міліції в особистих справах за межі району (міста), з якого йому заборонено виїжджати взагалі чи у певний час;
в) виїзд за межі зазначеного району (міста) у службових справах без повідомлення міліції.
Крім того, ОСОБА_6 достовірно знаючи про свій обов`язок з`являтись на реєстрацію до Заводського РВ Дніпродзержинського МУ 2 рази на місяць, з 25.08.2014 року по теперішній час на реєстрацію до Заводського РВ без поважних причин не з`являється.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи попередженим 03.07.2013 року про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, на початку серпня 2014 року, умисно, самовільно залишив місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим навмисно порушив правила адміністративного нагляду.
У судовому засіданні обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що 02.11.2010 року його засуджено до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі. 03.07.2013 року він звільнився умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 5 днів. По приїзду додому, йому повідомили, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, та він повинен з`являтись на реєстрацію до органів міліції, не виїзжати за межі населеного пункту без дозволу міліції. Він виконував свої обов`язки, поки 18.06.2014 року не був засуджений до 3 років позбавлення волі. Після цього, свої обов`язки встановлені постановою суду виконувати перестав.
Вину визнає у повному обсязі. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи клопотання обвинуваченого про недоцільність дослідження у судовому засіданні доказів його винуватості, позицію прокурора, який не заперечував, при з`ясуванні обставин справи та доказів на їх підтвердження, обмежитись допитом підсудного, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 395 КК України як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.
Обставиною, що пом`якшує покарання є визнання обвинуваченим своєї вини.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання, і вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ст. 395 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців.
Відповідно до ст. 71 ч.1, 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 18.06.2014 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 років 1 дня позбавлення волі.
Початок строку відбуття ОСОБА_4 призначеного судом покарання, рахувати з 19.12.2014 року.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого до набрання вироку законної чинності, залишити раніше обрану, тримання під вартою.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1