Справа № 10-63 Головуючий у І інстанції Клочко В.М.
Категорія Доповідач у 2 інстанції Колокольникова
УХВАЛА

Іменем України

17 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - судді - Левчука О.Д.

суддів - Колокольнікової Н.М., Каленченко Н.О.

захисника - ОСОБА_1

підозрюваного - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді подання судом першої інстанції на постанову Сквирського районного суду Київської області від 25 лютого 2011 року, якою в задоволені подання слідчого СВ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

- відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту,

Встановив :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 підозрюється в тому, що 30.01.2011 року близько 03.30 год., вважаючи, що ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, зберігає грошові кошти, з метою заволодіння чужим майном, користуючись темнотою та тим, що він залишається непоміченим сторонніми особами, з дозволу потерпілої зайшов до її будинку, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, застосовуючи по відношенню до ОСОБА_3 фізичне насильство, яке є небезпечним для її життя та здоровя в момент заподіяння і виразилося в тому, що він завдав господарці один удар скляною пляшкою ємністю 0,5 літра, наповненою прозорою рідиною в область життєво важливого органу - голови та наніс їй декілька ударів руками і ногами по різним частинам тіла, тобто застосував фізичне насильство, чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження. Після чого, побачивши в області голови та обличчя потерпілої кров, з місця події зник.

16.02.2011 року порушена кримінальна справа щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.187 КК України. Цього ж дня його було затримано в порядку ст. 115 КПК України.

18.02.2011 року ОСОБА_2 суддею Сквирського районного суду Київської області продовжено строк затримання до десяти діб.

Постановою суду в задоволені подання слідчого СВ Сквирського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту - відмовлено, оскільки судом враховано, що ОСОБА_2 скоїв тяжкий злочин, проте раніше не судимий, має постійне місце проживання, працює, за місцем проживання характеризується позитивно. Також вказує, що ризик переховування ОСОБА_2 від слідства та суду не може оцінюватись виключно на підставі особистої думки про це слідчого. В матеріалах подання та кримінальної справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_2 може перешкоджати чи перешкоджав встановленню істини по справі, чинити тиск на свідків по справі, продовжувати свою злочинну діяльність.

В апеляції прокурор просить постанову суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд, оскільки постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи. Крім того, в порушення ст. 369 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки за наступних підстав.

ОСОБА_2 скоїв злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання до 7 років позбавлення волі. Він ніде не працює, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що дає можливість стверджувати, що застосування більш м'якого запобіжного заходу не може забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, захисника ОСОБА_1 та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню виходячи зі слідуючих підстав.

За змістом ст. 148 КПК України, запобіжний захід застосовується до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилятися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжувати злочину діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжний захід застосовується за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатися ухилятися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до вимог ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підлягають врахуванню: тяжкість злочину, вік особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, її стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини.

Ці вимоги закону суд, при прийнятті рішення про відмову в обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 у виді взяття під варту, дотримався у повному обсязі. Постанова суду, відповідно до вимог ст. 165-1 КПК України, належним чином мотивована.

Враховуючи вищенаведене, а також і те, що підозрюваний свою вину в скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, працює, що стверджується відповідною довідкою, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта є безпідставними, тому апеляцію прокурора слід залишити без задоволення, постанову суду - залишити без зміни.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді подання судом першої інстанції - залишити без задоволення.

Постанову судді Сквирського районного суду Київської області від 25 лютого 2011 року про відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо підозрюваного ОСОБА_2 залишити без зміни.

Головуючий

Судді