Справа № 533/132/24
Провадження № 1-в/533/10/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу пробації - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення від призначеного покарання:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянин України, місце народження: с. Григоро-Бригадирівка Кобеляцького району Полтавської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ; засуджений 07 березня 2024 року вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ст. 336 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2024 року ОСОБА_5 засуджений вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ст. 336 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно зі ст. 76 КК України судом на нього було покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

17 березня 2026 року від уповноваженого органу з питань пробації надійшло клопотання про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Клопотання обґрунтоване тим, що за час перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_5 зарекомендував себе добре. У період іспитового строку систематичних порушень порядку та умов відбування покарання, обов`язків, встановлених Кримінально виконавчим кодексом України, Законом України «Про пробацію» засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням не допускав. До адміністративної відповідальності засуджений притягувався, але систематичних адміністративних правопорушень не вчиняв, нове кримінальне правопорушення не скоїв.

За допомогою оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення визначено рівень ризику, криміногенні потреби та встановлено, що ОСОБА_5 має низький рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та виявлено криміногенні потреби «Вживання алкоголю». Для їх вирішення було заплановано заходи, зокрема, за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до лікаря нарколога для проходження індивідуальної консультації з приводу відмови від вживання спиртних напоїв. Засуджений ОСОБА_5 заплановані заходи виконав.

З метою профілактики вчинення кримінальних правопорушень залучався до участі у соціально - виховних заходах. За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується добре.

Окрім того, у клопотанні повідомлено, що ОСОБА_5 прийнятий на військову службу до ЗСУ підставі наказу № 682 від 12.05.2025.

Солдат ОСОБА_5 04 липня 2025 року був зарахований до списків військової частини та продовжує проходити військову службу.

28.11.2025 засуджений ОСОБА_5 прибув до уповноваженого органу з питань пробації та надав пояснення, що він дійсно проходить військову службу у військовій частині та тривалий час перебуває на лікуванні після отриманого поранення, надав для підтвердження медичні документи.

29.12.2025 надійшло повідомлення із військової частини НОМЕР_1 , що ОСОБА_5 02.12.2025 самовільно залишив військову частину та не повернувся, у зв`язку з чим відсутня можливість здійснювати контроль за його поведінкою, а також відсутній механізм його повернення до військової частини через самовільне залишення військової частини, що унеможливлює його повернення до військової частини.

У подальшому засуджений був направлений до військової частини Національної Гвардії України для продовження служби. Наразі він перебуває у військовій частині НОМЕР_2 та отримав направлення до лікаря-терапевта КНМП «ЛІЛ Кременчуцька». Документів, що підтверджують його місцеперебування у військовій частині НОМЕР_2 , немає.

10.02.2026 надійшло повідомлення із військової частини, у якому зазначено, що 14.01.2026 ОСОБА_5 , який був прикомандирований до військової частини, переданий до Військової служби правопорядку у АДРЕСА_1 .

02.03.2026 представником уповноваженого органу з питань пробації направлено запит до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Хмельницькому з метою з`ясування інформації про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 02 грудня 2025 року.

28 лютого 2026 року солдат ОСОБА_5 прибув із військової частини НОМЕР_3 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_4 .

Досудове розслідування проти встановленого поряду несення військової служби військовослужбовцем ОСОБА_5 не здійснюється.

У зв`язку зі спливом іспитового строку ініціювати питання направлення вироку на виконання військової частини орган пробації уважав недоцільним, адже це спричинить порушення вимог кримінально-виконавчого законодавства щодо звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Обов`язки покладені вироком суду засуджений виконав.

Іспитовий строк закінчився 07 березня 2026 року.

У судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, належним чином повідомлявся судом про дату, місце та час розгляду клопотання.

Представник уповноваженого органу з питань пробації у судовому клопотання підтримав та просив звільнити засудженого від призначеного покарання.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання органу пробації.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття (ч. 5 ст. 539 КПК України).

Оскільки суд не визнавав участь учасників провадження обов`язковою та учасники не повідомляли про поважні причини неприбуття, суд уважав за можливе розглянути клопотання без участі представника органу пробації та засудженого.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, з`ясувавши думку представника органу пробації, прокурора, суд уважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки закінчився іспитовий строк, встановлений вироком суду, та суду не надано доказів вчинення засудженим нових кримінальних правопорушень протягом іспитового строку.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, статтями 537-539 КПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку зі закінченням іспитового строку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 07 березня 2024 року.

Копію ухвали направити до Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, прокурору та засудженому.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1