Справа № 482/384/26
Номер провадження 1-кс/482/203/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса клопотання слідчого кримінальному провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відділом розслідувань злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Миколаївській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2025 року, більш точні дату та часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів вирішили висунути вимогу ОСОБА_10 , який перебував у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі державна установа) за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, у передачі майна з погрозою насильства над потерпілим.

24.04.2025 о 18 год 52 хв під час телефонної розмови у режимі відеоконференції, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 , висунули вимогу ОСОБА_10 , у передачі майна, звинувативши останнього у продажі зброї, спонукавши під час розмови останнього до продажу автомобілів, і передачі їм грошових коштів. Таким чином, ОСОБА_4 діючи у за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, висунули ОСОБА_10 вимогу у передачі грошових коштів у розмірі 1000 доларів США.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, 29.04.2025 в період часу з 18 год 13 хв до 20 год 58 хв, ОСОБА_4 під час спілкування з ОСОБА_8 , перебуваючи в камерному приміщенні № 125 державної установи, вирішили, що ОСОБА_10 є особою, що вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься, на їх погляд, до так званих «не порядних» статей, а сам ОСОБА_10 , на їх переконання, є «баригою», який повинен заплатити грошові кошти, щоб спокійно утримуватись в державній установі.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_10 утримується у камерному приміщенні № 133 державної установи разом із ОСОБА_9 , надав вказівку останньому, відповідно до наданих йому функцій, продовжувати висунення вимог і здійснення тиску на потерпілого з метою спонукання ОСОБА_10 до передачі грошових коштів з погрозою насильства, змушуючи останнього звернутись до родичів за матеріальною допомогою.

Далі, ОСОБА_10 , розуміючи, що він перебуває у пенітенціарній установі, яка призначена для тимчасового утримування осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не має можливості вільного пересування, будучі під постійним тиском учасників злочинної групи, з метою захисту свого здоров`я, зателефонував своїй сестрі ОСОБА_11 , якій повідомив про необхідність перерахунку грошових коштів, на що остання погодилася.

04.06.2025 та 06.06.2025 в ході проведення контролів за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_11 перерахувала грошові кошти у розмірі 9 000 гривень та 13 000 гривень на банківські картки, номери яких ОСОБА_10 отримав від злочинної групи осіб.

Крім цього, в кінці червня 2025 року, більш точні дату та час досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел направлений на отримання грошових коштів вирішили висунути вимогу ОСОБА_12 , який перебував у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» (далі державна установа) за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, ув передачі майна з погрозою насильства над потерпілим.

Продовжуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на отримання грошових коштів, у не встановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 24.06.2025, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, висунули вимогу ОСОБА_12 , в передачі грошових коштів у розмірі 15 000 гривень, оскільки вважають, що ОСОБА_12 є особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься, на їх погляд, до так званих «не порядних» статей (ч. 1 ст. 307 КК України), а сам ОСОБА_12 , на їх переконання, є «баригою», який повинен заплатити грошові кошти, щоб спокійно утримуватися в державній установі. При цьому, у разі не виконання вимог погрожували вчинити відносно нього насильницькі дії.

Далі, ОСОБА_12 , розуміючи, що він перебуває у пенітенціарній установі, яка призначена для тимчасового утримування осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не має можливості вільного пересування, з метою захисту свого здоров`я, зателефонував свої дружині ОСОБА_13 та матері ОСОБА_14 , яким повідомив, що у нього вимагають грошові кошти з погрозою насильства і у разі не перерахунку грошових коштів йому будуть спричиненні тілесні ушкодження, через що ОСОБА_14 погодилась перерахувати частину грошових коштів, у розмірі 7 500 гривень.

24.06.2025 о 16 год 32 хв ОСОБА_14 перерахувала на карту АТ «ПУМБ» за номером НОМЕР_1 частину грошових коштів у розмірі 7500 гривень, що вимагали, номер якої ОСОБА_12 отримав від учасників злочинної групи осіб.

У цей же день о 17 год 40 хв, ОСОБА_8 під час спілкування із ОСОБА_4 перебуваючи у камерному приміщенні № 125 державної установи, повідомив останньому, що грошові кошти у розмірі 7 500 гривень, за ОСОБА_12 надійшли.

У подальшому, з початку липня до серпня 2025 року включно, більш точний період часу досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групи осіб із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , розуміючи, що ОСОБА_12 утримується у камерному приміщенні № 133 державної установи разом із ОСОБА_9 , і за їх переконанням не виплатив всі грошові кошти із загальної суми у розмірі 15 000 гривень, надали вказівку останньому, відповідно до наданих йому функцій, продовжувати висунення вимог і здійснення тиску на потерпілого з метою спонукання ОСОБА_12 до передачі грошових коштів, змушуючи останнього звернутися до родичів за матеріальною допомогою.

Далі, 11.07.2025 о 12 год 12 хв ОСОБА_12 , перебуваючи у камерному приміщенні № 133 державної установи, виконуючи вимогу учасників групи, з метою захисту свого життя та здоров`я, зателефонував свої дружині ОСОБА_13 , який повідомив про необхідність перерахунку грошових коштів, на що остання погодилася, в цей же день в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту остання перерахувала 2 000 гривень на банківську карту за номером НОМЕР_2 , номер якої ОСОБА_13 отримав від злочинної групи осіб.

У подальшому, 05.08.2025 о 15 год 41 хв ОСОБА_12 , хвилюючись за своє життя та здоров`я, продовжив виконувати вимогу ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 зателефонував своїй дружині ОСОБА_13 , якій повідомив, що у нього продовжують вимагати грошові кошти. Отримавши вказану інформацію, з метою захисту свого чоловіка ОСОБА_13 та збереження його життя та здоров`я, ОСОБА_13 погодилась перерахувати суму у розмірі 1 000 гривень.

06.08.2025 в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, ОСОБА_13 перерахувала грошові кошти у сумі 1 000 гривень на банківську карту за номером НОМЕР_3 , номер якої ОСОБА_13 отримав від учасників злочинної групи осіб.

Відомості за вказаними фактами внесені до ЄРДР за № 0000236 від 18.03.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України.

24.10.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, а саме:

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, повторно.

28.10.2025 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного Миколаївської області, обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 24.12.2025 включно.

19.12.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, а саме до 24.04.2026 року .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою спливає 22.02.2026 року.

Проте, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, оскільки необхідно виконати слідчі та процесуальні дії, проведення та завершення яких погребує додаткового часу.

Водночас, ризики, які були встановлені судом при обранні підозрюваній особі запобіжного заходу, не зменшились та не припинили свого існування, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Захисник вказувала на те, що підозру її підзахисному було вручено без участі захисника, що є порушенням його права на захист та свідчить про те що він не набув статусу підозрюваного, а відтак відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ним вказаних у клопотанні кримінальних правопорушень.

Також вказувала, що ризики не обґрунтовані оскільки він у теперішній час вже перебуває в слідчому ізоляторі таким чином не доведено, яким чином запобіжний захід про продовження якого просить прокурор зможе запобігти ризикам.

ОСОБА_4 від надання пояснень відмовився, підтримав думку свого захисника.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості за вказаними фактами внесені до ЄРДР за № 0000236 від 18.03.2024, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України.

24.10.2025, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, а саме:

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна чи права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, повторно.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 5 серпня 2025 року по справі №711/171/24 ,вказав що КПК України не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні особі про підозру.

28.10.2025 ухвалою слідчого судді Новоодеського районного Миколаївської області, обрано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 24.12.2025 включно.

19.12.2025 року строк досудового розслідування продовжено до 4 місяців, а саме до 24.04.2026 року .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому злочинів повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_15 від 01.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 02.06.2025;

-заявою ОСОБА_10 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, передбаченої статтею 263 КПК України, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_10 від 03.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_4 від 01.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_16 від 01.07.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю місця стосовно ОСОБА_4 від 21.05.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 04.06.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 06.06.2025;

-заявою ОСОБА_13 від 25.06.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 27.06.2025, 12.08.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_14 від 27.06.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_13 від 21.08.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_13 від 21.08.2025;

-протоколом про результати проведення негласної слідчої розшукової дії, аудіо-, відео контролю особи стосовно ОСОБА_12 від 21.08.2025;

-протокол про хід і результати контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 21.08.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_17 від 24.10.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозра, як визначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, що можна перевірити у судовому розгляді, та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлено під час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Підставами стверджувати про існування вказаного ризику є те, що ОСОБА_4 на даний час підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких відповідно до ст. 12 КК України. Крім того, ані постійного офіційного, ані тимчасового місця роботи останній не має, тобто не має легальних джерел доходу. Утриманців не має. Обвинувальний акт за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, пов`язаних з незаконним збутом наркотичних засобів перебуває на розгляді Корабельного районного суду. Вказані обставини в достатній мірі вказують на те, що ОСОБА_4 , будучи достеменно обізнаним про вид та міру покарання, які можуть бути призначені йому у разі визнання винним за вироком суду, може вжити спроби до переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення шляхом виїзду до інших областей, за кордон, на непідконтрольні Україні території, в тому числі із порушенням вимог закону. Висока ступіть вказаного ризику підтверджується й тим, що відносно ОСОБА_4 на розгляді у суді перебуває декілька кримінальних справ.

Щодо ризику незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, ступінь причетності яких до вчинення кримінальних правопорушень ще перевіряється органом досудового розслідування, з метою зміни їх показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують підозрюваного (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), Вказаний ризик підтверджується тим, що в рамках кримінального провадження підозрюваний неодноразово акцентував увагу потерпілих в ході здійснення вимагання на тому, що погрози їх здоров`ю є реальними, оскільки він обізнаний про місця їх перебування, їх анкетні данні, тощо. Таким чином, у разі незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, існує висока вірогідність реалізації вказаного ризику ОСОБА_4 , який шляхом вмовляння, примушування, погроз може схилити свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 та інших, до показів, що повністю або частково виправдовують його та не відповідають дійсності. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити тиск на потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , з метою зміни їх показів, на такі, що не відповідають дійсності, оскільки в ході досудового розслідування неодноразово зафіксовані факти психологічного тиску підозрюваного ОСОБА_4 на потерпілих з метою визнання їх неіснуючих боргів, і погрози застосування фізичного насильства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження доказів свідчить про те, що ОСОБА_4 неодноразово вдавався до вчинення злочинних дій пов`язаних із вимаганням грошових коштів із погрозами застосування насильства над потерпілими. Наразі підозрюваний вже притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Будь-яких офіційних джерел доходу ОСОБА_4 не має і не мав. Крім цього, навіть перебуваючи у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 вчинив декілька особливо тяжких кримінальних правопорушень, що свідчить про його кримінально направлену поведінку. Вказане дає підстави обґрунтовано припускати, що і в подальшому підозрюваний може продовжити займатися злочинною діяльністю перебуваючи на свободі.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження.

Таким чином ризики, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на сьогоднішній день не відпали та не зменшилися.

На сьогоднішній день саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованим і застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним процесуальних обов`язків на даному етапі. Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не заважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Надані в судовому засіданні захисником пояснення не спростовують існування ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, які послужили підставами для обрання запобіжного заходу.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою на шістдесят днів, до 23.04.2026 року.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 погоджене із прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000236 від 18.03.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч. 4 ст. 189 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.04.2026 рокувключно, без визначення розміру застави.??

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1