Справа № 521/1793/26
Номер провадження:1-кс/521/757/26
УХВАЛА

18 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000070 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000070 від 07.08.2025 року за ч. 3 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Досудовим розслідуванням встановлено осіб, які організували схему щодо незаконного виробництва, зберігання, транспортування та збут тютюнових виробів, шляхом реалізації на ринках Одеської області, а також через мережу «Інтернет» з подальшою відправкою замовлень через «Нову Пошту», а саме: ОСОБА_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (встановлені координати: НОМЕР_1 , 30.3906670).

Детективами групи детективів 12.02.2026 на підставі ухвал слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеса, від 10.02.2026 у справі № 521/1793/26, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 (встановлені координати: НОМЕР_1 , 30.3906670), в ході якого виявлено та вилучено:

1) Zip пакет із рослинною речовиною, подрібненою із написом «Parliament»

Вилучені підакцизні товари підлягають експертному дослідженню.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 12.02.2026р., вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (встановлені координати: 46.1286388, 30.3906670), 12.02.2026, товарно - матеріальні цінності визнано речовими доказами.

Власниками вилучених товарно-матеріальних цінностей, є ОСОБА_4 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище вказаного факту, а також наявністю достатніх підстав вважати, що вищевказані вилучені предмети є речовими доказами, у зв`язку з чим прокурор звернувся з клопотанням до суду про накладення арешту на вилучене майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти накладення арешту зазначивши, що це не являється майном його клієнта.

ОСОБА_4 підтримав думку представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, також з метою запобігання можливості відчуження вищевказаного майна, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 (встановлені координати: НОМЕР_1 , 30.3906670), а саме:

1)Zip пакет із рослинною речовиною, подрібненою із написом «Parliament»

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1