УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/359/26

Провадження № 1-кс/486/63/2026

20 лютого 2026 року м. Південноукраїнськ

Слідчий суддя Південноукраїнського міського суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого CВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 03 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Москва, російської федерації, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

старшого слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 03 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000026 від 03 лютого 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, ОСОБА_5 , не маючи законних джерел прибутку, володіючи злочинними зв`язками із невстановленими особами, які займаються незаконним обігом психотропних речовин та особами, які здійснюють незаконний збут таких речовин, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, обрала джерелом доходу діяльність, пов`язану із незаконним зберіганням та збутом на території м.Південноукраїнська, Вознесенського району, Миколаївської області психотропної речовини, обіг яких заборонено PVP.

Так, 18 лютого 2026 року, точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено, однак не пізніше 11:43 год., ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, умисно та незаконно придбала у невстановленої в ході досудового розслідування особи, не менше як 6 (шість) полімерних пакетів з пазовим замком із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, загальною масою 18 г, яку ОСОБА_5 в подальшому, почала незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту виявлення та вилучення вказаної речовини працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку 18 лютого 2026 року у період часу з 11:43 год. по 13:30 год.

За таких обставин, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберігання психотропних речовин з метою збуту в особливо великих розмірах.

ОСОБА_5 18 лютого 2026 року о 13:30 год. затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19 лютого 2026 року, відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: рапортом про вчинене кримінальне правопорушення, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) Відділення поліції № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 613 від 03 лютого 2026 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (анкетні дані свідка змінено відповідно до положень Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» від 23 грудня 1993 року); протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за місцем постійного проживання ОСОБА_5 , в ході якого було вилучено психотропні речовини; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 18 лютого 2026 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

На теперішній час сторона обвинувачення вважає, що існують наступні ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

На думку старшого слідчого, виникли підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

Доказами того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому під тяжбою отримання покарання у виді позбавлення волі у разі визнання її винуватою, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Усвідомлюючи тяжкість інкримінованого їй злочину, будучи обізнаною про покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною за вироком суду, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від суду для уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, відбути у неконтрольовану (окуповану) державою територію України.

Ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Доказами того, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що досудове розслідування триває, заплановано проведення ряду слідчих (розшукових) дій, а ОСОБА_5 у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матиме безперешкодну можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином, в тому числі шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 не навчається, на обліку як безробітння не перебуває, тож не має законних джерел існування, хоча в силу віку та стану здоров`я могла би влаштуватися на роботу в умовах дефіциту кадрів через мобілізацію населення.

Доказами того, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що ОСОБА_5 офіційних доходів не має, тобто не в змозі самостійно забезпечити себе, систематично вживає наркотичні засоби (психотропні речовини), а відповідно має нестабільну поведінку та постійно потребує коштів на придбання психотропних речовин.

Також наявний ризик, як запровадження воєнного стану та збройна агресія в Україні (п. 8 листа Верховного суду від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану»), згідно з яким як відповідний ризик суди мають враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні.

Таким чином, підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Між тим, вік, стан здоров`я є тими факторами, які надають змогу безперешкодно обрати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані, оскільки згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 , жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуховують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваної.

У випадку обрання домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , остання зможе продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, тим більше, що в умовах воєнного стану контролювати її поведінку вкрай важко.

Запобігти ризикам шляхом обрання щодо ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, у зв`язку з тим, що останні не є достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Зазначив, що ризики перелічені у клопотанні мають місце.

Підозрювана в судовому засіданні пояснила, що вона працевлаштована, працює у Державному научно-технічному центрі «Енергоатом», на даний час дистанційно. Просила застосувати їй домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні зауважив, що крім великого розміру наркотичних засобів, підозра не обґрунтована. Мета збуту не підтверджується, ОСОБА_5 раніше не судима. Під час обшуку добровільно видала наркотичні засоби, упакувань та вагів знайдено не було. Підозрювана має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та місце роботи. Просить застосувати домашній арешт з 20:00 год. до 06:00 год. ранку.

Заслухавши прокурора, підозрювану, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 внесені відомості за ч. 3 ст. 307 КК України. Короткий виклад обставин: 03 лютого 2026 року до ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт від о/у СКП ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП В Миколаївській області про те, що мешканка м. Південноукраїнська, Миколаївської області за місцем свого проживання незаконного зберігає без мети збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVР у великих розмірах.

Постановою слідчого від 18 лютого 2026 року змінено попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 лютого 2026 року за № 0000026 з ч. 2 ст. 309 на ч. 3 ст. 307 КК України.

18 лютого 2026 року о 13:30 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19 лютого 2026 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами доданими до клопотання, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; протоколом обшуку за місцем постійного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено психотропні речовини; висновком експерта № СЕ-19/115-26/2597-НЗПРАП від 19 лютого 2026 року.

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

На думку слідчого судді, дані, долучені до клопотання, здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеними ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому з огляду на покарання, яке їй загрожує, остання крім переховування від органів досудового розслідування, в подальшому може переховуватись від суду.

З урахуванням пред`явленої підозри слідчий суддя дійшов висновку що підозрювана може продовжувати кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Разом з тим, підозрювана ОСОБА_5 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, зокрема матір, яка проживає в м. Південноукраїнську, Вознесенського району, Миколаївської області, протягом багатьох років постійно проживає в м.Південноукраїнську. Доказів того, що підозрювана працює слідчому суді не надано.

Слідчий суддя вважає не доведеним ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначених ризиків.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою, та те, що немає даних щодо офіційного працевлаштування підозрюваної, а отже вважає, що до ОСОБА_5 може бути застосований запобіжний захід.

При застосуванні виду запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особистого зобов`язання, згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України сутність особистого зобов`язання полягає у виконанні обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, проте, застосування особистого зобов`язання щодо ОСОБА_5 жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки її поведінка свідчить про неможливість нею особисто забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Для застосування особистої поруки згідно зі ст. 180 КПК України потрібна наявність поручителів, що заслуговують на довіру, та які поручаються за виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, але жодна особа не виявила намір бути поручителем підозрюваної. Крім того, навіть у випадку застосування вказаного запобіжного заходу до ОСОБА_5 це не зможе запобігти вказаним вище ризикам.

З огляду на пред`явлену підозру, зокрема, збут психотропних речовин ОСОБА_5 інкримінується за місцем її проживання, такий запобіжний захід, як домашній арешт також не бути застосований.

Згідно вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За викладеного, враховуючи, що не можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою може запобігти доведеним прокурором ризикам.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, дані про її особу та ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважає, що розмір застави який достатньою мірою гарантує виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, складає 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

П ОС Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 строком на 60 днів, до 18 квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого слідчого відділу Відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кожного понеділка, а до прокурора або суд за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування зі свідками;

- не відлучатися з місця реєстрації, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 буде вважатись такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , а також заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків підозрюваною, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомлена, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 18 квітня 2026 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1