Справа № 346/227/26
Провадження № 1-кс/346/268/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29.10.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 року, звернувшись до суду із даною скаргою, ОСОБА_3 , посилається на те, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду в справі № 346/5130/24, провадження № 1-кс/346/915/24 від 25.09.2024 року було зобов?язано начальника слідчого відділу Коломийського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості та розпочати досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 від 13 вересня 2024 року, про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до положень ст. 214 КПК України, про що повідомити заявника, надавши йому витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 04.10.2024 року зазначені відомості по заяві ОСОБА_5 від 13.09.2024р. були внесені в ЄРДР за № 0000706. 29.10.2024 року слідчий СВ Коломийського РВП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 виніс Постанову про закриття даного кримінального провадження. З даною постановою слідчого ОСОБА_3 категорично не згоден, та вважає її передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України. Разом з тим, під час винесення оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. З часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви ОСОБА_3 слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було допитано ОСОБА_3 , як потерпілого. Слідчим не з?ясовано яким чином відбувся злочин та не встановлено осіб, які вчинили злочин. Слідчим було встановлено: з допиту свідка - ОСОБА_7 , що 05.10.2017 року його бабуся ОСОБА_8 подарувала йому земельну ділянку площею 0,15 га в АДРЕСА_1 кадастровий номер: 262408600:02:005:0114. 3 допиту свідка - ОСОБА_8 , що в 2000 році вона звернулася з заявою до Саджавської сільської ради про отримання у власність вище зазначеної земельної ділянки. Що в подальшому вона отримала рішення та виготовила технічну документацію. Після чого слідчий прийшов до висновку, що в даному кримінальному провадженні не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України. Даний висновок слідчого в повній мірі не узгоджується з висновками: Рішенням Надвірнянського районного суду в справі № 348/2382/17 від 17.10.2018 року, з Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.02.2019 року, з Постановою Верховного суду від 26.02.2021 року: Крім того, особливої уваги заслуговує той факт, що в заяві-повідомленні про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , повідомляв про те, що: гр. ОСОБА_8 незаконно отримала Державний акт про право власності на земельну ділянку серії III-ІФ № 023116 від 26.06.2001 р., та в подальшому використала незаконний державний акт для оформлення договору дарування, а ОСОБА_9 незаконно захопив частину його земельної ділянки, завіз будівельні матеріали та незаконно використовує не за цільовим призначенням. 17.10.2018 р. Надвірнянський районний суд виніс рішення у справі № 348/2382/17, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 третя особа на стороні позивача Саджавська сільська рада Надвірнянського району про визнання незаконним та скасування Державного Акту про право власності на земельну ділянку, визнання нікчемним договору дарування, вилучення земельної ділянки з незаконного чужого володіння, зобов?язання привести земельну ділянку в попередній стан та стягнення моральної шкоди, було задоволено. 13.12.2018 року не погоджуючись з рішенням Надвірнянського районного суду в справі № 348/2382/17 від 17.10.2018 року, відповідач ОСОБА_7 ,, подав апеляційну скаргу з пропущенням строку подання апеляційної скарги, після вступу зазначеного рішення в законну силу. Під час розгляду справи № 348/2382/17 Надвірнянським районним судом відповідач ОСОБА_8 не приймала участі в розгляді справи ні особисто, ні через представника, відзив на позовну заяву суду не подавала. Але, під час розгляду даної справи в Апеляційному суді Івано-Франківської області відповідач ОСОБА_8 прийняла участь, надавала апеляційному суду пояснення, відповідала на поставлені запитання. В судовому засіданні апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 надала відповідь на запитання адвоката ОСОБА_4 з приводу місця розташування спірної земельної ділянки, на яку остання надала відповідь, що ділянка про яку йде мова в суді розташована біля її будинку, де вона проживає, що саме цю земельну ділянку вона подарувала онуку ОСОБА_10 та що їй про земельну ділянку біля господарства ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 нічого не відомо. Крім того, ОСОБА_8 надала відповідь, що технічну документацію для отримання кадастрового номеру виготовляв її син ОСОБА_10 .. Отже, з наданих ОСОБА_8 апеляційному суду пояснень можливо зробити висновок про те, що ініціатором виготовлення ( підроблення) Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га виданого на ім?я ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 серії III-ІФ № 023116 від 26.06.2001р.) був її син ОСОБА_10 . На підставі вищевикладеного, слідчим відділом Надвірнянського ВП ГУНП проводилось досудове розслідування у кримінальних провадженнях: № 0000792 від 20.11.2017 р. про вчинення гр. ОСОБА_11 дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст. 364 КК України (дане кримінальне провадження слухається в суді), № 0000506 від 18.06.2019 р. за фактом вчинення гр. ОСОБА_12 дій, передбачених ч.1 ст. 358 КК України, № 0000881 від 16.12.2018 р. за ч. 1 ст. 270 КК України за фактом підпалу у дерев?яній будівлі майстерні, № 0000669 від 19.08.2019 р. та № 0000668 від 19.08.2019 р. про вчинення гр. ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 197-1 КК України - в яких ОСОБА_3 - є потерпілим. Зазначені кримінальні провадження стосуються однієї особи гр. ОСОБА_13 , який є фактичним організатором всіх цих злочинів. 11.07.2023 р. під час розгляду справи Надвірнянським районним судом справи № 348/62/21 по обвинуваченню гр. ОСОБА_12 у скоєнні дій, які мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України було отримано від сторони обвинувачення копію викопіювання з топографу-топогеодезичного плану с. Саджавка з якого стало відомо про те, що в лютому 2019 року гр. ОСОБА_12 відчужив гр. ОСОБА_14 частину захопленої у мене земельної ділянки. Дана обставина свідчить про те, що після винесення рішення Надвірнянського районного суду від 17.10.2018 року в справі № 348/2382/17, Постанови Івано-Франківського апеляційного суду в справі №348/2382/17 від 04.02.2019 року ОСОБА_15 свідомо відчужив неналежне йому майно - земельну ділянку. Оскільки, ОСОБА_7 особисто приймав участь в розгляді зазначеної справи в апеляційному суді, апеляційна скарга подавалася від його імені, то йому було відомо про прийняті рішення в справі № 348/2382/17. Крім того, ОСОБА_10 був допитаний в вище зазначений кримінальний провадженнях. 3 огляду на викладене вище, можливо зробити незаперечний висновок про те, що гр. ОСОБА_12 продовжує вчиняти незаконні дії, які спрямовані на захоплення моєї земельної ділянки та легалізацію, яка передана йому у власність, ненадання йому можливості оформити правовстановлюючі документи. Достеменно відомо про те, що Саджавська сільська рада, а в подальшому Коломийська міська рада не надавала ( не приймала рішення) у власність гр. ОСОБА_14 земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для сільськогосподарського призначення розташована поряд з моїм будинковолодіння та належала моїй сім?ї вже більше п?ятдесяти років. Отже, зазначені вище громадяни свідомо захопили та виготовили правовстановлюючі документи на частину земельної ділянки, яка перебуває у нього в довготривалому користуванні та передана йому у власність чим намагалися її легалізувати. Зазначені вище громадяни свідомо вчинили незаконні дії з метою захоплення у ОСОБА_3 частини земельної ділянки та в подальшому її легалізували, чим спричинили мені матеріальну шкоду в розмірі 192000 грн. ( висновок судової земельно-технічної експертизи станом на 2019 рік). Але, жодної із вище зазначений обставин слідчим не було перевірено, жодна особа з цього приводу не була допитана. Таким чином, Постанова слідчого СВ Коломийського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 29.10.2024 року про закриття кримінального провадження є передчасною. Постанову про закриття кримінального провадження від 29.10.2024 року ОСОБА_3 , отримав 09.01.2026 року, про що мається відповідна розписка у матеріалах кримінального провадження. Тому, просить поновити строк на подання скарги на постанову СВ Коломийського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 29.10.2024 року про закриття кримінального провадження, та скасувати постанову слідчого СВ Коломийського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 29.10.2024 року про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000706 від 04.10.2024 року.

В судовому засіданні заявник та його адвокат подану скаргу підтримали та просили задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Судом встановлено, що слідчим СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 , винесено постанову про закриття кримінального провадження від 29.10.2024 року, відповідно до якої: проаналізувавши та оцінивши всі отримані під час розслідування докази та в їх сукупності, можна прийти до висновку, шо в даному кримінальному провадженні не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, оскільки в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, а також жодну особу попередньо не засуджено за інший злочин, де встановлено отримання майна злочинним шляхом, або якщо за одержання майна злочинним шляхом засуджено іншу особу, та наявні докази, що в цьому випадку злочинні діяння вчинила особа, яка знала або повинна була знати, шо таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, а тому дане кримінальне провадження слід закрити на підставі п. 2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. На підставі вказаного, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000706 від 04.10.2024 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв?язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України (а.с. 9-12).

У відповідності до вимог ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні оскарженню підлягають рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

У відповідності до ст. 9 ч. 2 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови та їх обґрунтування.

При цьому, оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Закриття кримінального провадження за п.2 ч.1 ст.284 КПК України можливе лише у разі встановлення відсутності у діянні складу кримінального правопорушення і застосовується, коли встановлено, що подія, з приводу якої проводиться розслідування, мала місце, була результатом діянь певної особи, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок: відсутності хоча б одного з елементів складу правопорушення (об`єкта, суб`єкта, об`єктивної чи суб`єктивної сторін); непричетності особи до кримінального правопорушення. При цьому, закриття кримінального провадження з цієї підстави повинне бути вмотивованим не тільки тлумаченням відповідної статті Кримінального кодексу України, але і встановленими під час слідства обставинами.

Крім цього, в постанові слідчого про закриття кримінального провадження не наведено належних і достатніх мотивів ухвалення процесуального рішення, які дозволяють дійти висновку, що в діях особи відсутній склад правопорушення, не вказані підстави для прийняття такого рішення та не наведені фактичні дані, які підтверджують обґрунтованість таких висновків органу досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що слідчий дійшов хибного висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу злочину.

Тому, подана скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного , керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_17 від 29.10.2024 року про закриття кримінального провадження в кримінальному провадженні № 0000706 від 04.10.2024 року - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1