Провадження №1-кп/521/1146/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001274 від 03.09.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 308 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 04.03.2021 року страждаючи на наркоманію (діагноз F.11.22 - розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності), розпочав лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеськоі? міськоі? ради за адресою: м. Одеса, вул. 1-й Розумовський провулок, 4, під час якого за призначенням лікаря почав отримувати щоденно для прийому препарат замісної підтримуючої терапії (далі - ЗПТ) «Метадон ЗН 10 мг», що містить в собі наркотичний засіб - метадон, що включений до Списку № 1 «Наркотичні засоби та рослини, обіг яких обмежено» Таблиці II Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ «Метадон ЗН 10 мг» за призначенням лікаря для ОСОБА_3 складала 40 мг.

Також, 04.03.2021 року ОСОБА_3 при зверненні за медичними послугами, письмово під особистий підпис, шляхом підписання відповідних документів, зобов`язався під час лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради не звертатись за лікуванням в інші медичні заклади, з метою призначення курсу лікування з використанням наркотичних та психотропних лікарських засобів.

В подальшому, у невстановлений час ОСОБА_3 , відчуваючи нестачу в щоденній дозі призначеного лікарем препарату та будучи обізнаним, що програма ЗПТ функціонує за відсутності єдиної для всіх закладів охорони здоров`я бази даних пацієнтів, які на ній перебувають, вирішив самостійно збільшити собі щоденну дозу прийому лікарських препаратів, що містять в собі наркотичний засіб.

Усвідомлюючи можливість введення в оману інші медичні заклади, що проваджують програми ЗТП у відповідності до наказу МОЗ України від 27.03.2012 №200 «Про затвердження порядку проведення замісної підтримувальної терапії осіб з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів», з метою отримання надмірної щоденної дози лікарського препарату, що містить в собі наркотичний засіб метадон, у ОСОБА_3 у невстановлений час та місці виник єдиний злочинний умисел на заволодіння наркотичним засобом - метадоном шляхом шахрайства, з метою подальшого неконтрольованого його використання.

Так, ОСОБА_3 , продовжуючи отримувати в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради наркотичний лікарський препарат «Метадон ЗН 10 мг», діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел спрямований на заволодіння наркотичним засобом - метадоном шляхом шахрайства, всупереч вимогам Конвенції ООН про боротьбу з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, № 60/95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, № 62/95-ВР та «Порядку проведення замісної підтримувальної терапії хворих з опіоїдною залежністю», затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 27.03.2012 № 200, 24.03.2023 звернувся за лікуванням до ще одного медичного закладу, що проваджує програму ЗПТ, а саме до медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД».

Так, 24.03.2023 рокуОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні медичного закладу ТОВ «АДДІМЕД» за адресою: м. Одеса, вул. Стовпова, 19-А, діючи умисно, з метою заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства, вводячи в оману медичного працівника ТОВ «АДДІМЕД» - лікаря ОСОБА_6 , повідомив письмово під особистий підпис, шляхом підписання заяви щодо початку програми замісної підтримуючої терапії, що не перебуває в інших програмах замісної підтримуючої терапії в закладах будь-якої форми власності.

Нехтуючи попередженням про заборону отримувати препарати ЗПТ на інших сайтах приватних осіб і приватних клініках, окрім сайту ЗПТ КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР, ОСОБА_3 написав заяву про прийняття його до програми ЗПТ на базі наркологічного відділення № 2 ТОВ «АДДІМЕД» та про отримання препарату, що містить в собі наркотичний засіб - метадон. Після чого отримав призначення лікаря на щоденне отримання препарату «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб - метадон. Щоденна доза прийому препарату ЗПТ «Tab.Methadone ZN» за призначенням лікаря для ОСОБА_3 в наркологічному відділенні № 2 ТОВ «АДДІМЕД» складала 100 мг.

В подальшому, 24.03.2023 року ОСОБА_3 , отримуючи в Комунальному некомерційному підприємстві «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради наркотичний лікарський препарат «Метадон ЗН 10 мг», що містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння наркотичним засобом - метадоном, шляхом шахрайства, отримав на програмі замісної підтримуючої терапії на базі наркологічного відділення № 2 ТОВ «АДДІМЕД», препарат «Tab.Methadone ZN», що містить в собі наркотичний засіб метадон, в кількості 0,025 мг в одній таблетці в дозуванні 100 мг, з добовим дозуванням 4 таблетки (100 мг) на добу, в загальній кількості на 5 днів, тим самим заволодів наркотичним засобом шляхом шахрайства.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 308 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 , кваліфіковано правильно.

29 вересня 2025 р. між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 , якій на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001274 від 03.09.2025 року, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника ОСОБА_5 , діючи на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472, 473, 476 КПК України, не порушуючи права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 308 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння наркотичним засобом шляхом шахрайства.

При цьому ОСОБА_3 в повному обсязі та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 308 КК України.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, а саме: за ч. 1 ст. 308 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Крім того, враховуючи обставини кримінального провадження, сторони дійшли згоди, що слід застосувати положення ст. 75 КК України відповідно до якої, обвинувачений підлягає звільненню від призначеного покарання з встановленням іспитового строку, із покладенням на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 308 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 308 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням ОСОБА_3 та прокурора, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та прокурора, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором та ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, ОСОБА_3 визнав винуватість добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджений вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, а саме: повне визнання вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, обставини його вчинення, фактично спричинені наслідки кримінального правопорушення, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст. 308 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК Українираніше не судимий, та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, які настали в результаті його вчинення, враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового провадження, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного кримінального правопорушення, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та особою винного.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 65, 75, 76 КК України ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду від 29 вересня 2025 року, про визнання винуватості, укладену між прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 308 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 17 березня 2026 року.

Речові докази, а саме:

- оригінал медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , вилучена з наркологічного відділення №2 ТОВ «АДДІМЕД» №808; копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , вилучена з КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради №189 -зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його оголошення, у разі неподання на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його оголошення через Хаджибейський районний суд м. Одеси.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 473 КПК України.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження після його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1