Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кп/711/285/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2025 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 12.05.2025 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком 1 рік 6 місяців та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2025 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України.

Під час судового засідання прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у виді тримання під варто. Мотивує тим, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.1 ст.307 КК України, у незаконному, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин; ч.2 ст.307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України; ч.3 ст.307 КК України, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309 КК України, в особливо великих розмірах. 17.07.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. 17.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,3 ст.307 КК України. 18.07.2025 слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався. Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.01.2026 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 08.03.2026 включно з можливістю внесення застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332 800 грн. 00 коп. (триста тридцять дві тисячі вісімсот гривень), у разі внесення якої, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами: протоколом обшуку від 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , висновком експертизи № СЕ-19/124-25/5781-НЗПРАП від 21.04.2025, № СЕ-19/124-25/10621-НЗПРАП від 17.07.2025, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження. На даний час, виникла необхідність у продовженні строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Санкцією ч.1 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Санкцією ч.2 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна. Санкцією ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України, тобто у особливо тяжкому злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також, ОСОБА_5 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім цього, існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який може бути виражений у створенні обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій. Одночасно, необхідно врахувати, що ОСОБА_5 , раніше судимий 12.05.2025 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком 1 рік 6 місяців та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком, непрацевлаштований та не має систематичного законного джерела доходу, що вказує на те, що така злочинна діяльність є основним джерелом його доходу та він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Виходячи з усього вище перерахованого, публічне обвинувачення приходить до висновку, що жоден із більш м`якших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. У разі застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, публічне обвинувачення не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вчиненню обвинуваченим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, дій спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання останнім процесуальних обов`язків. Характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, норм закону. Вказані ризики є реальними та виправдовують даний запобіжний захід. В свою чергу, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Зважаючи на те, що обвинуваченому інкриміновано вчинення особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпеку, тримання під вартою ОСОБА_5 повністю виправдовується інтересами суспільства, які в даному випадку переважають інтереси обвинуваченого щодо забезпечення поваги до особистої свободи. Враховуючи вище викладене, просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», з можливістю внесення застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332 800 грн. 00 коп. (триста тридцять дві тисячі вісімсот гривень). У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; 2) не відлучатися з місця проживання, про яке негайно повідомити прокурора або суд, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, 4) утриматись від спілкування зі свідками по справі; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , заперечила. Вважає ризики, на які посилається прокурор, не доведеними. Вирішуючи клопотання просить суд врахувати попередні доводи, які вже надавалися суду, щодо стану здоров`я обвинуваченого. Крім того, просить суд взяти до уваги, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні трьох дітей та батьків пенсійного віку, які потребують допомоги, як матеріальної так і фізичної. З огляду на викладене, просить суд змінити стосовно її підзахисного запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. В разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить суд зменшити розмір застави, з врахуванням матеріального становища обвинуваченого у виді мінімального розміру.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2, 3 ст.307 КК України. Згідно ст.12 КК України, злочини в яких обвинувачується ОСОБА_5 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Санкція більш тяжкого злочину передбаченого ч.3 ст.307 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а санкція зазначеної статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 18.07.2025 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалами слідчого судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16.10.2025 та 14.11.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.12.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 09.01.2025, без визначення розміру застави.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 08.01.2026 ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 08.03.2026 включно з можливістю внесення застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332 800 грн. 00 коп. (триста тридцять дві тисячі вісімсот гривень), у разі внесення якої, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Стаття 331 КПК України передбачає можливість зміни, скасування чи обрання запобіжного заходу, щодо обвинуваченого під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта , спеціаліста у цьому ж провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані злочини.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст.307 КК України, тобто у особливо тяжкому злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, що вказує на існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні, зокрема очевидців події, які надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз та фізичного насильства, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження та судового розгляду, зокрема в частині відмови надання ним показань або зміни показань.

Також, ОСОБА_5 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обумовлюється тим, що обвинувачений матиме можливість створювати штучні докази, підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих показань на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Крім того, в ході вирішення клопотання суд приймає до уваги той факт що, ОСОБА_5 , раніше судимий 12.05.2025 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком 1 рік 6 місяців та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком, непрацевлаштований та не має систематичного законного джерела доходу, що вказує на те, що така злочинна діяльність є основним джерелом його доходу та він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 03.05.2026 включно, з правом внесення застави визначеної ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.01.2026. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: 1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; 2) не відлучатися з місця проживання, про яке негайно повідомити прокурора або суд, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматись від спілкування зі свідками по справі; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.05.2026 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 100 (ста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 332 800 грн. 00 коп. (триста тридцять дві тисячі вісімсот гривень).

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця проживання, про яке негайно повідомити прокурора або суд, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання,

4) утриматись від спілкування зі свідками по справі;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1