Справа № 357/2258/26
У Х В А Л А

15 лютого 2026 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський Вінницької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, утриманців немає, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0000275, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.02.2026.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України за викладених у клопотанні обставин.

11.02.2026 близько 21:00 год, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до квартири за місцем проживання потерпілої ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння грошовими коштами або іншим майном потерпілої. Перебуваючи у вказаній квартирі, під час спілкування з ОСОБА_7 у ОСОБА_8 виник умисел на позбавлення життя останньої з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 11.02.2026 в період часу з 23 год. 00 хв. по 24 год. 00 хв., ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в кухонному приміщенні квартири висловив ОСОБА_7 вимогу про надання грошових коштів та золотих виробів.

Отримавши відповідь від потерпілої ОСОБА_7 про те, що грошові кошти в неї відсутні, а золоті вироби знаходиться в спальному приміщенні, ОСОБА_4 самостійно прослідував до спальної кімнати, де виявив ювелірну біжутерію. В цей час ОСОБА_7 прослідувала за ОСОБА_4 та намагалась зашкодити протиправним діям останнього.

В подальшому з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство потерпілої, ОСОБА_4 дістав шнурок з-за поясу спортивних штанів, в які був одягнений, та наблизившись до ОСОБА_7 затягнувши його на шиї потерпілої і почав душити, в наслідок чого остання втратила свідомість.

З метою доведення злочинного умислу до кінця, спрямованого на заподіяння смерті потерпілої, за для безперешкодного заволодіння її грошовими коштами та іншим майном, ОСОБА_4 розшнурував взуття потерпілої, яке заходилось в коридорному приміщенні квартири, після чого умисно зашморгнув шнурок на шиї останньої.

В наслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 смерть померлої ОСОБА_7 настала в наслідок асфікції.

В подальшому ОСОБА_4 заволодів ювелірною біжутерією, грошовими коштами в розмірі 400 грн., мобільним телефоном марки «Redmi», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України - 13.02.2026.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: протоколом огляду місця події від 12.02.2026, за адресою: АДРЕСА_2 під час якого виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі слідами удушення мотузкою та залишками крові на обличчі; протоколом огляду приміщення від 12.02.2026, відповідно до якого оглянуто коридорне приміщення на 9 - му поверсі будинку АДРЕСА_3 , де на стіні навпроти ліфтової шахти виявлено сліди речовини бурого кольору; повідомленням з ДСУ «Київське обласне бюро СМЕ» відповідно до якого смерть ОСОБА_7 настала від асфіксії; показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; рапортом оперуповноваженого ВКП Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області про те, що вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Могилів-Подільський, Вінницької області, який переховується; протоколом обшуку від 12.02.2026 на території приватного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено гр-на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який видав речі, які він викрав в квартирі ОСОБА_10 , матерії його товариша, яку перед чим задушив мотузкою, а за даною адресою він переховувався від працівників поліції; протоколом затримання особи ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 13.02.2026, відповідно до якого, проведено обшук затриманого ОСОБА_4 , під час якого вилучено: прикраси з металу жовтого кольору, мобільний телефон, та речі в які він був одягнений; показаннями підозрюваного ОСОБА_4 , який під час допиту повідомив, що 11.02.2026 близько 21 год. прийшов до квартири ОСОБА_7 , де в період часу з 23 по 24 години заволодів золотими виробами, грошовими коштами, мобільним телефоном та іншими речами та вбив ОСОБА_7 , задушивши її шнурком з поясу штанів та шнурком з взуття ОСОБА_10 . Частину викрадених речей він зберігав при собі до моменту затримання, а частину ювелірних виробів здав до ломбарду; проведеним слідчим експериментом за участі підозрюваного ОСОБА_4 від 13.02.2026, відповідно до якого, ОСОБА_4 на місці події відтворив обставини заволодіння майном та вбивства ОСОБА_11 ; інформацією з ТОВ «Ломбард «Кредит Юкрейн», відповідно до якої ОСОБА_4 12.02.2026 здав до ломбарду срібні ювелірні вироби на загальну суму 844 грн.; показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Отже, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі або довічне позбавленн яволі). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчим суддею також враховано ту обставину, що після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 переховувався від правоохоронних органів та був затриманий на території приватного домоволодіння незнайомих людей в с. Кашперівка, Тетіївської територіальної громади, Білоцерківського району, Київської області ховаючись в господарському приміщенні (вуличному туалеті). У підозрюваного ОСОБА_4 відсутні сталі соціальні зв`язки, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, згідно даних з бази «Армор» підозрюваний ОСОБА_4 у 2017 році був у розшуку по іншому кримінальному провадженні.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Обгрунтованим є ризик незаконно впливати на свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_9 , шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування, з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини, спонукаючи їх змінити свідчення, з метою реабілітації себе як злочинця.

При цьому суд враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до чч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_4 зважаючи на те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень та реально відбував покарання в місцях позбавлення, а саме: 24.10.2005 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 104 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 06.10.2006 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.05.2010 у зв`язку із закінченням строку відбуття покарання; 07.12.2010 Могилів-Подільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі. 13.06.2016 звільнений з місць позбавлення волі по відбутті строку покарання; 17.08.2018 Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ст. 69 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі без конфіскації майна. Однак підозрюваний не зробив належних висновків щодо припинення протиправної поведінки, не став на шлях виправлення та через невеликий проміжок часу знову підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, у період дії воєнного стану.

Зазначене свідчить, що підозрюваний ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а також в нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

Характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка ОСОБА_4 вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення та високий ризик можливої протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 одружений, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючий, без місця реєстрації, має місце проживання, раніше неодноразово судимий.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності його позапроцесуальних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду, незаконний вплив на свідків та потерпілу, та вчинення нового кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду, та вчинення ним нового кримінального правопорушення у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_4 строк тримання під вартою стороком на 60 днів.

Оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 13 квітня 2026 включно, без визначення застави та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання - 13.02.2026.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 16.02.2026 о 09-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1