справа № 492/712/26
провадження № 1-кс/492/101/26
УХВАЛА

Іменем України

13 травня 2026 року м.Арциз

Слідчий суддя Арцизького районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення № 1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України при наступних обставинах.

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчим зазначено, що постановою Арцизького районного суду Одеської області від 29.11.2023 у справі № 492/1252/23, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, вчиненого 16.10.2023, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, яка набрала законної сили 12.12.2023.

В подальшому ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, оскільки 14.12.2023 особисто отримав вказану постанову суду, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, 29.11.2023 близько 13:10 години ОСОБА_5 , рухаючись по вулиці Лугова в м. Арциз Болградського району Одеської області, продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу спрямованого на невиконання вищевказаних постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами з мотивів явної неповаги до судових рішень, що набрали законної сили, здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21063 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого постановою Арцизького районного суду Одеської області від 09.01.2024 по справі № 492/1536/23 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскацією транспортного засобу, яка набрала законної сили 20.01.2024.

Крім того, 04.06.2024 приблизно 16:22 годин ОСОБА_5 , рухаючись на автомобільній дорозі між м. Арциз та с. Павлівка Болградського району Одеської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом спрямованим на невиконання вищевказаної постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами з мотивів явної неповаги до судового рішення, що набрало законної сили, здійснював керування транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21063 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , внаслідок чого його знов постановою Арцизького районного суду Одеської області від 25.06.2024 по справі № 492/801/25, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскацією транспортного засобу, яка набрала законної сили 06.07.2024.

Крім того, 15.10.2024 близько 17 години 50 хвилини ОСОБА_5 рухаючись по вулиці по вулиці Свободи м. Арциз Болградського району, Одеської області, перебуваючи за кермом автомобіля марки «Volkswagen» LT 35 з реєстраційним номером НОМЕР_2 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу спрямованого на невиконання вищевказаних постанов суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами, з мотивів явної неповаги до судових рішень, без права керування транспортними засобами, у зв`язку з тим що був позбавленим цього права вищевказаними постановами суду, що набрали законної сили та були обов`язковими для виконання.

За вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 від 16.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

За переконанням слідчого, підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, за яке законом України про кримінальну відповідальність, карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, і під час досудового розслідування виявлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, є доцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту та повідомив суду, що він дійсно переховувався після оголошення йому підозри, оскільки боявся, що покарання перебране статтею 382 КК України передбачає позбавлення волі до трьох років. Також підтвердив, що він дійсно незаконно перетнув кордон та перебував тривалий час у Молдові, а надалі близько року переховувався в м. Арциз та був затриманий під час спроби незаконного перетину кордону.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 16.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000580 внесені відомості про кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

15.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Враховуючи, що після вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 за місцем свого проживання та за місцем поживання своїх родичів не з`являвся, його місцеперебування не встановлено, постановою слідчого від 27.12.2024 року ОСОБА_5 оголошено у розшук та зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 12.01.2026 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, згідно ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу від 12.01.2026 року підозрюваного ОСОБА_5 було затримано 13.05.2026 року о 09 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню та вважає необхідним обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 не одружений, має слабкі соціальні зв`язки, усвідомлює тяжкість майбутнього покарання, тому є всі підстави вважати, що він може переховуватися від суду.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приходить до переконання про його наявність, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи що обвинувачення підтверджується показаннями свідка, є всі підстави вважати, що він будучи ознайомленим з матеріалами провадження, знаючи їх особисті данні свідків, перебуваючи на свободі, може вмовлянням, чи іншим способом незаконно впливати на них, щодо зміни в подальшому ними свідчень по вищевказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 можеперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом погроз, тиску на учасників кримінального провадження, у тому числісвоїм неприбуттям на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді, або у інший спосіб.

Слідчий суддя також вважає реальним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, так як підозрюваний не має постійного місця роботи та доходу.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою бере до уваги, що ОСОБА_5 переховувався від органу досудового розслідування. Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 підготовлено повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину, а саме передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та його було затримано при незаконному перетині державного кордону з Республікою Молдова, про що складено відповідний протокол, тому з метою ухилення від покарання за вчинене, має реальну можливість переховуватися від правоохоронних органів та суду, незаконно впливати на свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, що не надасть можливості забезпечення виконання процесуальних рішень. За таких обставин, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе відвернути зазначені ризики, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 суддя відповідно до положень статей 182, 183 КПК України, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн. х 20 = 66560 грн), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не порушує права підозрюваного ОСОБА_5 ..

Також, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України та роз`яснити наслідки їх невиконання.

Відповідно до частини 4 статті 202 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом у наявній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення № 1 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід в вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 01.06.2026 року з моменту його затримання, тобто з 13 травня 2026 року до 01 червня 2026 року, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66560 (шістдесят шість п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному у наявній ухвалі протягом її дії для зарахування заставної суми у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за першою вимогою на виклики до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01 червня 2026 року.

Оригінал документу, у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора або суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Слідча суддя

Арцизького районного суду

Одеської області ОСОБА_1