Справа № 237/2729/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 0000216 від 08.06.2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 404 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

сторін кримінального провадження в режимі відеоконференції:

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника потерпілої ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_12 , -

встановив:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Обґрунтовує клопотання тим, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_12 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив на недоведеність продовження існування ризиків, тривалість судового розгляду тому просив суд визначити розмір застави.

Потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представники заперечували проти клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового процесу з приводу клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час розгляду клопотання судом було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обставин, про зменшення обсягу визначених ризиків або що вони перестали існувати судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо наявності зазначених у клопотанні ризиків, суд, враховує, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого військового кримінального правопорушення, дії якого направлені проти життя особи, на обліках у лікарів не перебуває, інвалідності не має, неодружений, осіб, яких за законом зобов`язаний утримувати також немає, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого.

Суд враховує, що відповідно до ч.7 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених у статтях 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що для розгляду кримінального провадження є доцільним продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені у статтях 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Зважаючи на обставини справи, які є предметом судового розгляду, та наслідки у виді загибелі людини, військовослужбовця, під час воєнного стану, суд не дійшов висновку, що визначення розміру застави під час продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є недоцільним. Посилання захисника на тривалість судового розгляду суд не приймає до уваги оскільки такий аргумент може бути самостійною підставою для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177,183,176, 369-372, 376 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.404 КК України, на 60 днів, тобто до 06.04.2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 10 02.2026 року .

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3