Справа № 559/1122/26
Провадження № 1-кс/559/219/2026
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

"30" березня 2026 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисниці ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000125 від 29 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

слідча і прокурор клопотання у судовому засіданні підтримують, просять застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення розміру застави.

Обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02.04.2025 за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив нове умисне тяжке кримінальне правопорушення.

Встановлено, що ОСОБА_5 , в період дії Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022, дію якого продовжено Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, 28.03.2026, близько 23 години 58 хвилин через відкриті двері, зайшов у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в м. Дубно по вул. Мирогощанська, 3, Рівненської області, діючи повторно, умисно, відкрито заволодів майном, а саме однією пляшкою алкогольного напою віскі «Aberlour 12, 40%», об`ємом 0,7 літра вартістю 3 100 гривень та однією пляшкою алкогольного напою віскі «Chivas Regal 12, 40%», об`ємом 0,7 літра вартістю 1 750 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 із викраденим майном, покинув приміщення магазину «Водограй», перевівши його таким чином у своє протиправне володіння, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 4 850 гривень 00 копійок.

29.03.2026, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вважають, що є три ризики за п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, бо ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, бо підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім цього, встановлено, що ОСОБА_5 немає міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, не одружений, раніше судимий. 04.02.2026 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , розшукується військовою службою правопорядку. З огляду на репутацію підозрюваного, наявні підстави вважати, що з метою уникнення передбаченого покарання може переховуватись від органів досудового розслідування, прокурора та суду, чим затягувати строки досудового розслідування.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, підтверджується тим, що ОСОБА_5 під час вчинення даного кримінального правопорушення погрожував ОСОБА_7 фізичною розправою, тому у разі незастосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, останній зможе впливати шляхом погроз на потерпілого, з метою зміни ним показань, задля уникнення кримінальної відповідальності.

Вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , раніше судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, вчинив новий тяжкий, умисний злочин у період відбуття іспитового строку. Крім того, підозрюваний не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових кримінальних правопорушень, з метою отримання грошових коштів.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення, впливу на потерпілого у кримінальному провадженню, необхідно застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечує проти застосовування до нього вказаного запобіжного заходу, повідомив, що хотів купити алкоголь, але рознервувався тому що не спрацювала банківська картка. Також повідомив, що має намір повернутись на військову службу, проте спочатку хоче завершити ремонт у квартирі. Просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Захисниця ОСОБА_6 підтримала позицію підзахисного, вважає заявлені стороною обвинувачення ризики є необґрунтованими, формальними, такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами, бо ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на уникнення від кримінальної відповідальності, а навпаки співпрацює з органами досудового розслідування та має постійне місце проживання. Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого, то відсутні докази, що підозрюваний намагався чи має намір контактувати з потерпілим, з метою впливу на нього. Також захист заперечує ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом пошуку осіб для надання неправдивих показань, оскільки такі доводи є необгрунтованими та не підстверджені доказами

Просить обрати для ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.03.2026, ОСОБА_5 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Аналіз доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: повідомленням потерпілого ОСОБА_7 про факт відкритого викрадення майна ОСОБА_5 ; потоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_5 , під час в якого в останнього було виявлено та вилучено одну пляшку алкогольного напою віскі «Aberlour 12, 40%», об`ємом 0,7 літра та одну пляшку алкогольного напою віскі «Chivas Regal 12, 40%», об`ємом 0,7 літра, на які вказував потерпілий ОСОБА_7 як такі, що були викрадені; іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, при вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, суд враховує, що такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимого ОСОБА_5 .

Слідчому судді доведено наявність ризиків за п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо підозрюваний ОСОБА_5 має реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства та суду, вплинути на показання потерпілого у даному кримінальному провадженні,

Існування вищезазначених ризиків разом із наявністю обґрунтованої підозри є достатнім для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, враховуються вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється та майновий стан.

Проаналізувавши усе вищезазначене, зроблено висновок, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт за місцем проживання підозрюваного, не здатен усунути вищезазначених ризиків, які дуже високі. Зокрема, суд враховує, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а у 2025 році був засуджений із звільненням від відбуття покарання з випробуванням. Разом з тим, за наявними матеріалами, ОСОБА_5 у період відбуття іспитового строку знову підозрюється у вчиненні умисного, корисливого злочину, що свідчить про його стійку протиправну поведінку та ігнорування вимог закону. Окрім того, суд бере до уваги, що підозрюваний самовільно залишив розташування військової частини та розшукується органами військової служби правопорядку, що об`єктивно підтверджує ризик переховування від органів досудового слідства та суду. За таких обставин, доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків є безпідставними та спростовуються наведеним вище даними.

Враховуючи вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у виді позбавлення волі строком до 10 років, вважаю за необхідне до підозрюваного застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою. ОСОБА_5 необхідно ізолювати від суспільства, оскільки він соціально небезпечний і на даному початковому етапі досудового розслідування ризики дуже високі. Тож, таке втручання у права особи та необхідність обмеження свободи його пересування виправдане заради загального суспільного інтересу, щоб не було загрози для інших людей, а також задля досягнення мети кримінального провадження.

Сторона захисту просить домашній арешт за місцем проживання, однак його застосувати неможливо, оскільки такий запобіжний захід не усуне ризиків, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства та суду та незаконно впливати на потерпілого. Суд враховує та, що згідно показань потерпілого, у нього з ОСОБА_5 давній конфлікт, і він йому погрожував не вперше. На поруки взяти ОСОБА_5 ніхто не просив, а особисте зобов`язання не може бути застосоване з тих же причин, що й домашній арешт, як недостатньо стримуючий запобіжний захід до особи, яка схильна до вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави.

Враховуючи особу ОСОБА_5 а також вчинення ним тяжкого злочину, суд не визначає підозрюваному розмір застави.

На цьому початковому етапі досудового розслідування таке втручання у права особи, як необхідність ізоляції, обмеження свободи пересування ОСОБА_5 виправдане заради загального суспільного інтересу, задля усунення ризиків, для досягнення мети кримінального провадження й забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Таким чином клопотання слідчої підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.176 -178, 183-184, 194, 371- 372, 395 КПК України, суд - УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця місто Дубно, Рівненської області, громадянина України, українцю, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», - запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб, без визначення розміру застави, до 28 травня 2026 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали надати прокурору, слідчому, підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 28.05.2026.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1