печерський районний суд міста києва
Справа № 757/2311/26-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

власника майна: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року у справі № 757/55327/25-к, у кримінальному провадженні № 0000828 від 23.09.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Власник майна - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року у справі № 757/55327/25-к, у кримінальному провадженні № 0000828 від 23.09.2025 року, яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання власник майна зазначає, що зазначені в ухвалі про арешт майна обставини не відповідають дійсності, про викладені в ухвалі обставини щодо ввезення на митну територію України товарів власнику майна нічого не відомо, посадові особи Львівської митниці згадані в ухвалі останньому не знайомі, з ними ніколи не спілкувався. ОСОБА_3 зазначив, що має намір займатись господарською діяльностію з продажу товарів торгової марки "Apple" на території України. Проте не займається перевезенням через митний кордон товарів торгової марки "Apple", а товари, на які було накладено арешт, ОСОБА_3 придбав в різних підприємців вже на території України з метою подальшого відкриття магазину з продажем техніки. В який спосіб вони були завезенні на територію України, останньому не відомо. Відтак, заявник зазначає, що він був добросовісним набувачем вилученого товару, а арешт вилученого майна перешкоджає його планам на ведення законної господарської діяльності. Докази того, що вилучене майно було здобуто кримінально протиправним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення відсутні. Відтак в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання - ОСОБА_3 не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

В судове засідання прокурор не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року у справі № 757/55327/25-к задоволено клопотання прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та накладено арешт із забороною на відчуження, розпорядження, користування майном вилученим в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено ухвалою слідчого судді, під досудового розслідування встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Львівської митниці Державної митної служби України, використовуючи своє службове становище з корисливих мотивів та всупереч інтересам служби за попередньою змовою із особами, які здійснюють ввезення і продаж нерозмитнених товарів, забезпечили безперешкодне функціонування стійкого каналу незаконного переміщення через державний кордон України, без належного декларування та проходження митного контролю, товарів торгової марки «Apple» без сплати обов`язкових митних платежів та зборів чим заподіяли істотну шкоду Державному бюджету України.

Ввезення нерозмитнених товарів торгової марки «Apple» здійснюється в пунктах пропуску на державному кордоні України в зоні діяльності митного посту «Мостиська» Львівської митниці Державної митної служби України автомобільним транспортом у змові із водіями транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, а також з іншими особами, із Республіки Польща, які в подальшому реалізуються на території України через торгову мережу неавторизованих ресейлерів.

Нерозмитнені товари торгової марки «Apple» ввозяться на територію України з порушенням митних правил, передбачених ст. 272, 276, 277, 374 Митного кодексу України.

Так у відповідності до Митного кодексу України декларуванню підлягають товари, митна вартість яких перевищує еквівалент 150 євро, що ввозяться на митну територію України підприємствами, а також товари вартість яких перевищує 500 євро для фізичних осіб, якщо особа в`їжджає на митну територію країни автомобілем чи потягом.

Вартість товарів, яка перевищує цей ліміт, оподатковується із застосуванням ставки 10% мита та 20% ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, мета арешту майна є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, станом на день розгляду клопотання відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчому судді не надано доказів причетності ОСОБА_3 до кримінального провадження, що розслідується та до обставин викледних у клопотанні, а тому відсутні будь-які розумні підстави вважати, що вилучене в ході проведенення обшуку майно набуте кримінально протиправним шляхом або отримане особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, вилучене майно не може відповідати критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000828 від 23.09.2025 року.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

За таких обставин, враховуючи, що дослідженні в судовому засіданні матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що вилучені речі та документи набуті в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, а власник майна ОСОБА_3 причетний до вчинення кримінальних правопорушень, відомості щодо яких внесено до ЄРДР, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II), слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року у справі № 757/55327/25-к, у кримінальному провадженні № 0000828 від 23.09.2025 року, - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.11.2025 року у справі № 757/55327/25-к, на майно, яке вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільні телефони марки Iphone 17 PRO у кількості 16 шт.;

- мобільні телефони марки Iphone 17 PRO MAX у кількості 10 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1