Справа № 201/2233/26
Провадження № 1-кс/201/589/2026
УХВАЛА

25 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваної у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_5

підозрювана ОСОБА_4

захисник ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До провадження Соборного районного суду міста Дніпра надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 , яка здійснює захист підозрюваної ОСОБА_4 , про скасування застосованого щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається зі змісту поданого клопотання, ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.01.2026 року стосовно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.03.2026 року без визначення розміру застави.

Разом із тим сторона захисту вказує на наявність істотних обставин, які, на її переконання, виключають подальшу необхідність застосування до ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу. Зокрема, співмешканець підозрюваної - ОСОБА_6 , добровільно звернувся до органу досудового розслідування із письмовою заявою про явку з повинною, у якій прямо визнав, що саме він здійснював передачу представникам ФСБ РФ інформацію про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин ЗСУ на зазначених територіях та за вказаними координатами.

Після цього ОСОБА_6 був допитаний слідчим із складенням відповідного протоколу допиту.

Під час допиту останній зазначив, що мобільний телефон, з якого здійснювалася передача інформації, був переданий йому батьком його сина, після чого саме він користувався цим пристроєм та з нього передавав відповідні відомості. Таким чином, за твердженням сторони захисту, фактичним виконавцем передачі розташування позицій є ОСОБА_6 , який визнав свою провину у повному обсязі.

Водночас, сторона захисту наголошувала, що ОСОБА_4 про протиправні дії свого співмешканця - ОСОБА_6 , не знала, участі в них не брала, будь-яких контактів із представниками ФСБ РФ не підтримувала та жодних дій, спрямованих на передачу вказаної інформації, не вчиняла, однак незважаючи на повне визнання вини ОСОБА_6 ,, який фактично здійснюв протиправні дії, до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований не був, і того було відпущено за місцем проживання. Натомість ОСОБА_4 продовжує утримуватися під вартою. На думку сторони захисту, вищевказані обставини свідчать про відсутність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 , а також, відсутність доказів її прямого умислу на вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

Крім того, захист посилається на порушення вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також вказує на можливі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 371 Кримінального кодексу України, у частині завідомо незаконного тримання особи під вартою.

Окремо стороною захисту зауважено, що тримання під вартою відповідно до положень кримінального процесуального законодавства є винятковим запобіжним заходом, який може застосовуватися лише за наявності обґрунтованої підозри, доведених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та за умови неможливості їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. За твердженням сторони захисту, у даному випадку підозра та ризики відсутні, тоді як особа, яка фактично вчинила протиправні дії, перебуває на волі.

Тому, з урахуванням викладеного сторона захисту просила скасувати застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вказаний запобіжний захід є безпідставним по відношенню останньої та таким, що не відповідає вимогам КПК України.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи свою позицію, прокурор зазначила, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є повністю обґрунтованою та підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів. За її твердженням, зазначені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у порядку та спосіб, передбачені вимогами КПК України, з дотриманням процесуальних гарантій.

Крім того, прокурор вказала, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не втратили своєї актуальності та продовжують існувати. З огляду на це, на думку сторони обвинувачення, наявні правові підстави для подальшого застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи сторони захисту не спростовують обґрунтованості підозри та не свідчать про відсутність передбачених законом ризиків.

У зв`язку з викладеним прокурор просила суд відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту в повному обсязі.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку .

Судом встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000830 від 19.08.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та у подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025 та № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 14.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, №40/2026 від 12.01.2026 із затвердженням Верховною Радою України шляхом прийняття відповідних Законів України.

Органом досудового розслідування встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, не пізніше 09 вересня 2024 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений) представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, шляхом здійснення проти неї підривної діяльності залучено до конфіденційного співробітництва громадянку України ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_9 достовірно усвідомлюючи, що військовослужбовці ЗС РФ шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народно-господарче та оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, з метою окупації України, діючи умисно, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, в ході спілкування в мобільному застосунку «Telegram» з представником іноземної держави - співробітником ФСБ РФ ОСОБА_8 , який зареєстрований в соціальній мережі «Telegram» під ім`ям « ОСОБА_10 », надала добровільну згоду на допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом збору та передачі останньому інформації про розташування, переміщення військової техніки і особового складу ЗС України, а також оперативної обстановки на території Харківської області.

При цьому громадянка України ОСОБА_9 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана спеціальною службою Російської Федерації - ФСБ РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Так, на виконання вищевказаного плану та завдань представника іноземної держави - співробітника ФСБ РФ ОСОБА_8 , громадянка України ОСОБА_9 , 01.07.2025 о 07:52, перебуваючи у місті Харків Харківської області, діючи умисно з корисливою метою при цьому усвідомлюючи, що вона діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою власного акаунту в мобільному застосунку «Telegram», зареєстрованого під нікнеймом « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_12 », ОСОБА_13 (зареєстрований на номер мобільного телефону НОМЕР_1 ), надсилала у вигляді текстових повідомлень та зображень місцевості із відповідними помітками співробітнику ФСБ РФ - ОСОБА_8 , зареєстрованому в мобільному застосунку «Telegram», за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , під обліковим записом « ОСОБА_10 » інформацію про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ на зазначених територіях та за вказаними координатами.

Надалі, 06.01.2026 о 15 год. 30 хв. ОСОБА_9 було затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: наданні представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.01.2026 року стосовно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05.03.2026 року без визначення розміру застави.

Судом встановлено, що відповідно до змісту клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , однією з визначальних підстав для його задоволення була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останньою інкримінованого кримінального правопорушення. Зазначена підозра, за твердженням сторони обвинувачення, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у межах кримінального провадження, а саме: протоколами оглядів; протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 14.12.2024 року та 25.07.2025 року; протоколом обшуку за місцем реєстрації та проживання підозрюваної ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_4 , складеним відповідно до вимог статті 615 КПК України; протоколом допиту підозрюваної; а також матеріалами, отриманими оперативним підрозділом, які відповідно до статті 99 КПК України є документами.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри, оскільки остання не вчиняла інкримінованого їй кримінального правопорушення, суд звертає увагу на те, що під час проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання підозрюваної ОСОБА_4 , останньою не було заявлено про той факт, що мобільний телефон, з якого здійснювалася передача інформації представнику ФСБ РФ про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ на зазначених територіях та за вказаними координатами, належить не їй, а її співмешканцю ОСОБА_6 .. Крім того, вказана обставина не була зафіксована у протоколі обшуку як заперечення або зауваження з боку підозрюваної.

Також, з досліджених у судовому засіданні протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 14.12.2024 року та 25.07.2025 року вбачається, що листування з представником ФСБ РФ здійснювалося від імені жінки. Тому, з огляду на зазначене, а також враховуючи сукупність вищевказаних обставин, суд доходить висновку, що твердження сторони захисту про очевидну необґрунтованість підозри не знаходять належного підтвердження на цій стадії кримінального провадження.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо наявності істотних обставин, які, на її переконання, виключають подальшу необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу, суд враховує, що співмешканець підозрюваної - ОСОБА_6 добровільно звернувся до органу досудового розслідування із письмовою заявою про явку з повинною, у якій визнав, що саме він здійснював передачу представнику ФСБ РФ інформацію про розміщення підрозділів та військової техніки однієї з військових частин СОУ на зазначених територіях та за вказаними координатами. Після цього останній був допитаний слідчим із складанням відповідного протоколу, під час якого зазначив, що мобільний телефон, з якого передавалася інформація, був переданий йому, і саме він користувався цим пристроєм.

Разом із тим суд зазначає, що сама по собі явка з повинною іншої особи, навіть за умови визнання нею вини, не є безумовною та достатньою підставою для висновку про необґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 . Наявність явки з повинною може породжувати певні сумніви, однак на даному етапі розслідування вона не спростовує зібраних доказів, які стали підставою для повідомлення останній про підозру.

Суд також бере до уваги, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.01.2026 року ухвалу слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 08.01.2026 року про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було залишено без змін, а апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення.

Таким чином, законність і обґрунтованість застосування запобіжного заходу були перевірені судом апеляційної інстанції про що існують відповідні підтвердження.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку, що підозра щодо ОСОБА_9 не є очевидно необґрунтованою, а надана стороною захисту інформація про явку з повинною її співмешканця ОСОБА_6 не може беззастережно свідчити про відсутність підстав для подальшого застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим суд вважає за можливе відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали буде оголошено 27 лютого 2026 року о 10 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1