Справа №229/1735/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд м. Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000261 від 21.02.2024 року з обвинувальним актом по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Маломиколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурори Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 , цивільний відповідач Військова частина НОМЕР_1

встановив:

05.03.2022 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 молодший сержант запасу ОСОБА_3 призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 49 від 05.03.2022 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду такелажника такелажного взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону вказаної військової частини.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 19 від 16.01.2023 (по стройовій частині) молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 .

01.11.2022 молодшому сержанту ОСОБА_3 для виконання службових (бойових) завдань видано вогнепальну зброю - автомат АКСУ-74 № НОМЕР_2 , 1990 року випуску, калібру 5,45 мм та 120 набоїв калібру 5,45 мм.

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 27, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість, також кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України молодший сержант ОСОБА_3 під час проходження військової служби, серед іншого, зобов`язаний бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, а також відповідних посібників, порадників, положень, інструкцій.

Відповідно до вимог статті 20 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосовувати заходи фізичного впливу, а також носити, зберігати та застосовувати спеціальні засоби, зброю в порядку, встановленому законодавством.

Згідно з статтею 21 Статуту внутрішньої служби застосування заходів фізичного впливу, спеціальних засобів та зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо через обставини застосування інших заходів є неможливим.

Застосуванню зброї, за винятком випадків раптового нападу, нападу із застосуванням бойової техніки, транспортних засобів, літальних апаратів, морських і річкових суден, втечі з-під варти зі зброєю або за допомогою транспортних засобів під час руху, повинно передувати попередження про намір застосовувати зброю і постріл угору.

У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Статтею 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що військовослужбовці мають право застосовувати спеціальні засоби, засоби фізичного впливу та зброю особисто або у складі підрозділу:

- для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо;

- для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб;

- для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення;

- у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

Відповідно до п. 1.14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 молодшому сержанту ОСОБА_3 було відомо щодо заборони під час поводження зі стрілецькою зброєю безпідставно спрямовувати зброю у бік людей, тварин, транспорту, будинків, інших будівель, споруд та тримати палець на спусковому гачку без необхідності.

Відповідно до п.п. 33, 52, 101, 110 «Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова», затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, для заряджання автомата (кулемета) потрібно приєднати до нього споряджений магазин, поставити перевідник на автоматичний «АВ» чи одиночний «ОД» вогонь, відвести затворну раму назад до кінця і відпустити її. Автомат (кулемет) заряджений. Якщо не буде негайно відкрито вогонь, то необхідно поставити перевідник на запобіжник. Автомат (кулемет) знімається із запобіжника лише перед заряджанням і перед стрільбою. У залежності від обстановки і характеру місцевості автоматник (кулеметник) в бою пересовуються бігом, прискореним кроком, перебіганням або переповзанням. Перед початком пересування автомат (кулемет) ставиться на запобіжник. Для заряджання автомата (кулемета) потрібно: приєднати до автомата (кулемета) споряджений магазин, якщо він не був до нього приєднаним раніше; зняти автомат (кулемет) із запобіжника; поставити перевідник на необхідний вид вогню; енергійно відвести затворну раму назад до кінця і відпустити її; поставити автомат (кулемет) на запобіжник, якщо не передбачається негайного відкриття вогню або не надійшло команди «Вогонь» і правою рукою взятися за пістолетну рукоятку.

Проте, молодший сержант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, діючи необережно, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого за таких обставин.

З листопада 2022 року по грудень 2022 року особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі й військовослужбовці 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, виконував завдання за призначенням з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації на території Бахмутського району Донецької області.

02.12.2022 з 16 год. 00 хв. по 22 год. 00 хв. військовослужбовці 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_3 , солдат ОСОБА_9 , старший солдат ОСОБА_10 та старший солдат ОСОБА_11 перебували у приватному будинку, який використовувався для тимчасового розміщення особового складу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , та спільно вживали алкогольні напої.

02.12.2022 приблизно о 19 год. 00 хв. у солдата ОСОБА_9 почався конфлікт із старшим солдатом ОСОБА_11 та молодшим сержантом ОСОБА_3 , який продовжувався по 22 год. 00 хв. в ході якого солдат ОСОБА_9 застосовував фізичну силу до солдата ОСОБА_11 та молодшого сержанта ОСОБА_3 , а останні намагалися заспокоїти солдата ОСОБА_9 . З метою залякування солдата ОСОБА_9 , щоб останній припинив протиправне застосування фізичної сили до солдата ОСОБА_11 та молодшого сержанта ОСОБА_3 , 02.12.2022 приблизно об 22 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_3 безпідставно взяв до рук ввірену йому для службового користування зброю - автомат АКСУ-74 № НОМЕР_2 1990 року випуску калібру 5,45 мм, в якому перебував боєприпас набій калібру 5,45 мм у патроннику, який не стояв на запобіжнику, споряджений магазином з набоями 5,45 мм та направився на подвір`я приватного будинку, який використовувався для тимчасового розміщення особового складу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , у напрямку солдата ОСОБА_9 , який у той час перебував на вказаному подвір`ї.

В подальшому, молодший сержант ОСОБА_3 , будучи, військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, перебуваючи на посаді розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 , 02.12.2022 приблизно об 22 год. 00 хв., перебуваючи у приватному будинку, який використовувався для тимчасового розміщення особового складу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст. ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 33, 52, 101, 110 «Настанови зі стрілецької справи 5,45 мм автомати Калашнікова та 5,45 мм ручні кулемети Калашнікова», затвердженої наказом Головнокомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України у 2004 році, п. 1.14 «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України № 359 від 29 червня 2005 року, діючи необережно, із кримінальною протиправною недбалістю, тобто не передбачаючи можливості настання ня шкоди життю та здоров`ю солдата ОСОБА_9 , хоча повинен був і міг передбачити таку шкоду, не маючи злочинного умислу на заподіяння шкоди життю та здоров`ю солдата ОСОБА_9 , тримаючи в руках ввірену йому для службового користування зброю - автомат АКСУ-74 № НОМЕР_2 1990 року випуску калібру 5,45 мм, в якому перебував боєприпас набій калібру 5,45 мм у патроннику, який не стояв на запобіжнику, споряджений магазином з набоями 5,45 мм, безпідставно тримаючи вказівний палець правої руки на спусковому гачку автомату, направив його стволом в асфальтовану ділянку подвір`я зазначеного приватного будинку, після чого з власної недбалості безпідставно та протиправно здійснив не менше трьох неконтрольованих пострілів із вказаного автомату в асфальтовану ділянку подвір`я, у бік потерпілого солдата ОСОБА_9 , який у цей час знаходився навпроти ОСОБА_3 у положенні сидячи, внаслідок чого одна куля набою калібру 5,45 мм влучила у ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення грудної клітки з наскрізним пораненням обох легенів, забій легенів, вогнепальними переломами 10, 11, 12 грудних хребців, переломами 10, 11 ребер справа та 11 ребер зліва, які викликали інфаркт мозку внаслідок тромбозу мозкових судин та призвели до енцефаломаляції, набряку, набухання та вклинення речовини мозку, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_3 об 05 год. 40 хв.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 суду показав, що провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, у скоєному розкаявся. По суті обвинувачення показав, що потерпілого ОСОБА_9 знає тривалий час, він разом із ним з першого дня служби. Вони були переведені у одну військову батарею, особливо не товаришували, однак непорозумінь між ними не було. У Дружківці їхня батарея була знищена ворогом, після чого команда розпалася та ОСОБА_9 почав агресивно поводитись, особливо по відношенню до хлопців контрактників. 02 грудня 2022 року у ОСОБА_9 був день народження, до якого він готувався завчасно, купував спиртні напої для святкування. Цього дня він був у караулі, а коли повернувся в розташування, то компанія хлопців, в тому числі ОСОБА_9 , були напідпитку. Він випив з ними за день народження ОСОБА_9 . Приблизно о 22 годині він вирішив вийти на вулицю, проте при виході з хати він перечепився через поріг та вистрілив у землю. В цей момент ОСОБА_9 сидів на лавочці, поряд був стовп високовольтний, та куля влучила у стовп та зрикошетила у ОСОБА_9 , внаслідок чого він був травмований. Сліди від куль були у землі та у стовпу. Пояснив, що вій дійсно порушив Статут, оскільки забув поставити автомат на запобіжник, а під час караулу автомати завжди повинні бути заряджені. Також зазначив, що за ним з хати вискочив ОСОБА_12 , ОСОБА_13 залишився всередині, пізніше прибігли офіцери з іншої хати. Він кинув автомат та побіг до ОСОБА_9 . Огляд місця події відбувався вже зранку. На стан сп`яніння проходили огляд всі присутні. Цивільний позов визнав, пояснив, що він бажає відшкодовувати шкоду, однак крім будинку у Покровську у нього нічого не має та для відшкодування необхідно повернутися до військової служби, що мати змогу сплачувати завдану шкоду. ОСОБА_3 вибачився перед потерпілою та зазначив, що не мав наміру на завдання поранень ОСОБА_9 . В скоєному кається, просить суворо не карати.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона з чоловіком ОСОБА_9 прожила 30 років, мають двох доньок. Після початку повномасштабного вторгнення її чоловік ОСОБА_9 пішов добровільно захищати країну. Всі свої кошти її чоловік перераховував їй та лише частину коштів залишав собі. 02 грудня 2022 року вона привітала чоловіка з днем народження, а 3 грудня 2022 року ОСОБА_9 зателефонував їй та повідомив, що він у лікарні ОСОБА_14 і не відчуває ніг через вогнепальне поранення. У лікарні він розповів, що в нього відбувся конфлікт з ОСОБА_3 через продукти, які псуються та солдати вимушені купувати їжу за свої кошти. ОСОБА_9 для уникнення конфлікту вийшов на вулицю і сів на лавку, після чого ОСОБА_3 вийшов зі зброєю у руках та вистрелив у ОСОБА_9 . Що відбувалося далі вона не знає. 2 січня 2023 року ОСОБА_9 впав у кому та помер . Із документів, які надійшли із військової частини вбачалося, що чоловік отримав поранення через не правильне поводження зі зброєю. Їй та донькам заподіяна моральна шкода, оскільки вони залишилися без чоловіка та батька. Крім того, вона зазначила, що військова частина бажала уникнути розповсюдження конфлікту та тієї ситуації, яка виникла з її чоловіком. Цивільний позов підтримала, просила його задовольнити. Також просила призначити ОСОБА_3 суворе покарання у виді позбавлення волі.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 просила визнати винним обвинуваченого за ч.2 ст.414 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, задовольнити у повному обсязі заявлений цивільний позов до обвинуваченого та військової частини. Просила виключити з обвинувачення обставини « спільного вживання алкогольних напоїв» щодо потерпілого ОСОБА_9 та інкримінувати обвинуваченому обтяжуючу обставину, відповідно до ст. 67 КК України, вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

За вимогами ч.1 ст.349 КПК України докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Крім показів самого обвинуваченого та потерпілої, в ході судового розгляду за клопотанням прокурора досліджено також інші докази вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме.

Рапорт інспектора-чергового Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області від 14.01.2023 про отримання заяви та реєстрації ЄО за №728 від 14.01.2023. Відповідно до якого 14.01.2023 о 10-34 год. у лікарні центра легеневих хвороб помер військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , який 02.12.2022 близько 19-00 год. біля населеного пункту м. Бахмут отримав вогнепальне кульове наскрізне білатеральне поранення грудної клітки.

Протокол огляду місця події від 14.01.2023, складений у присутності двох понятих, за участю спеціаліста, з використанням фотофіксації. Предметом огляду є труп чоловічої статі, гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час огляду трупа зафіксовані та детально записані виявлені ушкодження на тілі трупа.

Висновок експерта №57 від 15.02.2023, складений за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 . На основі вищевикладених даних судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з врахуванням даних додаткових лабораторних досліджень та даних медичної поставленими на вирішення експерту, останній дійшов такого висновку: Смерть гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , настала внаслідок вогнепального поранення грудної клітки (легень, ребер, грудних хребців), що викликало інфаркт мозку, внаслідок тромбозу мозкових судин та призвело до енцефаломаляції, набряку, набухання та вклинення речовини мозку, що і явилося безпосередньою причиною смерті. Дана причина смерті підтверджується наявністю вище описаних тілесних ушкоджень та патологічних змін в досліджуваних внутрішніх органах, даними медичної документації та судово-гістологічного методу дослідження. Згідно медичної документації №1830 з «Центру легеневих хвороб» смерть гр. ОСОБА_9 констатована 14.01.2023 року о 5:40 год. При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового поранення грудної клітки з наскрізним пораненням обох легенів, забій легенів; вогнепальними переломами 10,11,12 грудних хребців; переломами 10,11 ребер справа та 11 зліва ребер. Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (й) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень «затвердженнях Наказом N?6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в причинному зв?язку із настанням смерті. Описані тілесні ушкодження, згідно супровідних даних медичної документації, виникли внаслідок дії одиночного вогнепального снаряду (кулі) при пострілі з вогнепальної зброї під час ведення бойових дій з метою відсічі нападу збройних сил РФ поблизу м. Бахмут Донецької обл. 02.12.2022 р.

Встановити відстань пострілу та вид зброї, з якої було зроблено постріл не представляється можливим, через те, що пройшов тривалий проміжок часу та потерпілому виконувалися медичні маніпуляції.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено: етиловий спирт в концентрації - 0,61 %. Дана концентрація алкоголю крові живих осіб відноситься до легкого ступеня алкогольного сп?яніння.

Протокол проведення слідчого експерименту від 08.11.2023, складений у присутності двох понятих, за участі свідка ОСОБА_10 , спеціаліста ОСОБА_15 , із застосуванням відеокамери. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_10 детально розповів про обставини, які відбувалися 02 грудня 2022 року у н.п. Богданівка Бахмутського району Донецької області. Свідок зазначив, що між ОСОБА_9 та іншими військовослужбовцями виник конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_9 сварився з усіма та застосував до них фізичну силу. В подальшому ОСОБА_9 пішов на подвір`я курити, сів на лавочку та до нього з автоматом у руках вийшов ОСОБА_3 . Далі свідок ОСОБА_10 пішов за ОСОБА_3 , щоб останній не наробив дурниць. Він бачив ОСОБА_9 який сидів на лавочці обличчям до вхідних дверей та ОСОБА_3 , який стояв обличчям до ОСОБА_9 . Після чого свідок почув постріли, сховався у будинку та через декілька хвилин почув розмову на подвір`ї, вийшов та побачив ОСОБА_9 , який лежав на землі та ОСОБА_3 , який стояв на порозі праворуч з піднятими руками. ОСОБА_9 забрала евакуаційна машина, а ОСОБА_3 командування. Після подій на місці свідок ОСОБА_10 бачив отвори від куль в асфальтному покритті (3 отвори), які розташовувались одна поза одною по траєкторії у напрямку від хати. Крім того, навпроти будинку був залізобетонний стовп, який також мав пошкодження. Зазначені пошкодження свідок ОСОБА_10 раніше не бачив. До протоколу долучено ДВД-диск з відеофайлами.

Протокол огляду предмету від 15.11.2023, складений у присутності двох понятих, за участі ОСОБА_16 . Предметом огляду є автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , який у період часу з 01.11.2022 по 02.12.2022 перебував у користуванні ОСОБА_3 .. Під час огляду зафіксовано стан автомату, після чого автомат поміщений до пакету та опечатаний.

Постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.11.2023. Відповідно до якої вилучені 14.11.2023, в період часу з 15:11 год. по 15:54 год., в ході проведення слідчої дії, а саме огляду предмету поблизу будинку №3 за адресою: Донецька обл., Краматорський р-н, с. Білокузьминівка, вул. Центральна, а саме: автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , 1990 року випуску з тканевим ременем, приєднаним до цівка та прикладу, який упаковано до поліпропіленового мішку горловина якого зв?язано ниткою та опечатано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000118 від 14 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України. Речові докази передані на зберігання в камеру схову Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області, після проведення відповідних експертиз.

Додатковий висновок експерта №4/2023 (до висновку експерта №57/2023), складений за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 . На основі вищевикладених даних судово-медичного дослідження трупа

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з врахуванням даних додаткових лабораторних досліджень та даних поставленими на вирішення експерту, останній дійшов такого висновку: Враховуючи дані медичної документації (медична карта №1830 стаціонарного хворого з «Центру легеневих хвороб» м. Ужгород), де відмічено наявність в військовослужбовця ОСОБА_9 нижньої параплегії, як наслідок вогнепального поранення нижньогрудного відділу хребта з забоєм спиного мозку, малоймовірною представляється можливість виконувати активні рухи ногами (пересуватися в тому числі); при цьому активні дії руками, головою могли бути збережені.

Достовірно встановити травмуючий чинник, яким спричинені тілесні ушкодження не представляється можливим у зв?язку з відсутністю даних про первинні морфологічні особливості ран, відсутністю дослідження пошкоджень на одязі. Одночасно не виключена можливість, що наявні тілесні ушкодження могли бути спричинені вогнепальним снарядом (кулею). Категорично виключити імовірність виникнення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_9 за обставин, що зазначені в ході проведення допиту свідків, а також слідчого експерименту (внаслідок рикошету в асфальтобетонну ділянку місцевості, або бетонного стовпа) не можливо - встановлення траєкторії руху вогнепального снаряду (кулі), в тому числі рикошету, не входить в компетенцію судово-медичного експерта.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.02.2023 про результати службового розслідування №1838. Відповідно до якого встановлено, що 02.12.2022 22-30 год в районі зосередження 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону. поблизу н.п. Богданівка зав`язалася сварка між солдатом ОСОБА_3 та солдатом ОСОБА_9 , в наслідок чого солдат ОСОБА_3 вистрелив в грудну клітину солдату ОСОБА_17 з АКС-74. О 22:50 солдата ОСОБА_9 в тяжкому стані було доставлено для надання медичної допомоги до медичної роти в/ч НОМЕР_1 у АДРЕСА_4 . 14.01.2023 року від чергового лікаря КНП «Центр легеневих хвороб» м. Ужгород отримана інформація про смерть солдата ОСОБА_9 котрий знаходився на лікуванні травм отриманих в наслідок вогнепального поранення. Загибель військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 сталася під час проходження служби внаслідок не обережного поводження зі зброєю солдата ОСОБА_3 та не пов`язана із захистом Батьківшини, Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, участю в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, не пов`язане з вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення та не є наслідком спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства. На підставі зазначеного вище, командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ, у якому визначено, що смерть військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 вважати такою, що сталася під час проходження військової служби, та не пов?язана із захистом Батьківщини, Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, участю в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, не пов?язана з вчиненням ним кримінального або адміністративного правопорушення та не є наслідком спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_4 №48 від 04.03.2022. Відповідно до якого вступний інструктаж пройшов солдат запасу ОСОБА_9 , такелажник такелажного взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, ВОC-136936А, ШПК «солдат», посадовий оклад - 2550 гривень на місяць, щомісячна премія в максимальному розмірі 318% від встановленого посадового окладу.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) АДРЕСА_4 №49 від 05.03.2022. Відповідно до якого вступний інструктаж пройшов молодший сержант запасу ОСОБА_3 , такелажник такелажного взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону, ВОC-136936А, ШПК «солдат», посадовий оклад - 2550 гривень на місяць, щомісячна премія в максимальному розмірі 318% від встановленого посадового окладу.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 210 від 11.08.2022. Відповідно до якого нижчепойменованих військовослужбовців, вважати такими, що вибули з підпорядкування оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на нові бойові позиції в підпорядкування ОТУ «Соледар» для виконання завдання для безпосередньої участі у бойових діях у забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Солдата ОСОБА_3 , такелажника такелажного взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи; Солдата ОСОБА_9 , такелажника такелажного взводу 1 самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 19 від 16.01.2023. Відповідно до якого вважати такими, що вибули з району відновлення боєздатності резерву командувача угруповання сил та засобів оборони м.Київ: 2.6. Солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_3 , розвідника-далекомірника відділення управління командира батареї взводу управління командира 2 самохідної артилерійської батареї І самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи. вважати таким, що 15 січня 2023 року самовільно залишив розташування підрозділу в районі відновлення боєздатності резерву командувача угруповання сил та засобів оборони м. Київ. Виключити з котлового забезпечення військової частини з 16 січня 2023 року. Виключити з грошового та речового забезпечення військової частини 15 січня 2023 року. Підстава: доповідь про самовільне залишення частини від 16 січня 2023 року №177.

Копія книги видачі зброї та боєприпасів 2 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до якої м.сержант ОСОБА_3 01.11.2022 отримав автомат АКС-74У НОМЕР_2 . Дата повернення 02.12.2022.

Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №21690 від 20.11.2023 Про результати службового розслідування. Відповідно до якого загибель військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 сталася в наслідок не обережного поводження зі зброєю солдата ОСОБА_3 . Таким чином в діях солдата ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину передбаченого ст. 414 ККУ. Виходячи з матеріалів службового розслідування, вина військовослужбовця вбачається у нехтуванні статутами Збройних сил України, мірами безпеки при поводженні зі зброєю та власною недисциплінованістю солдата ОСОБА_3 .

Протокол проведення слідчого експерименту від 25.01.2024, складений за участі ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 , із застосуванням відеофіксації. Відповідно до якого ОСОБА_3 детально описав та показав про обставини, які мали місце 02.12.2022 між ним та солдатом ОСОБА_9 . Так підозрюваний ОСОБА_3 показав, що подія мала місце 02 грудня 2022 року у с. Богданівка Бахмутського району Донецької області за місцем проживання його підрозділу у приватному будинку. 02 грудня 2022 року ОСОБА_9 , який проживав разом з ОСОБА_3 , вирішив відсвяткувати свій день народження. Також з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 проживали ОСОБА_11 та ОСОБА_18 . Далі, як пояснив підозрюваний, ОСОБА_9 почав застосовувати фізичне насильство відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_19 , а далі й відносно ОСОБА_3 , коли підозрюваний намагався заспокоїти ОСОБА_9 . Як зазначив підозрюваний, ОСОБА_9 поводив себе відносно підлеглих військовослужбовців як «пахан на зоні». Далі, як пояснив підозрюваний, він зайшов до приватного будинку, взяв ввірену йому для службового користування зброю - автомат АКСУ-74. номер не пам`ятає, з метою налякати ОСОБА_9 , тримаючи у руках вказану зброю, вийшов з приватного будинку та направився у напрямку ОСОБА_9 , який у цей момент сидів на лавочці, проте внаслідок того, що підозрюваний спотикнувся, здійснив декілька пострілів дулом униз, у асфальтовану ділянку подвір?я, і через рикошет від асфальтованої ділянки кулі влучили у ОСОБА_9 . На запитання слідчого, чому підозрюваний натиснув на спусковий гачок автомата, ОСОБА_3 пояснив, що після повернення з бойового виїзду, де автомат АКСУ-74 не перебуває на запобіжнику, він не поставив цей автомат на запобіжник внаслідок власної недбалості. Далі, підозрюваний ОСОБА_3 показав, що відстань між ним та ОСОБА_9 який знаходився у положенні сидячи на лавочці, лицем до підозрюваного, була приблизно 2 метри. Далі, на запитання слідчого чи визнає підозрюваний свою провину, останній повідомив, що провину у вчиненому визнає у повному обсязі. На запитання захисника, чи бачив підозрюваний на потерпілому кров чи сліди поранення. ОСОБА_3 повідомив, що крові не бачив, побачив, як ОСОБА_9 впав на землю й до нього одразу підбігли військовослужбовці, які проживали поруч. До протоколу долучений ДВД-диск із відеофайлами на яких міститься слідчий експеримент.

Висновок експерта №СЕ-19/105-24/853-БЛ від 21.02.2024, складений за результатами проведення судової експертизи зброї. Відповідно до якого Автомат, наданий на дослідження, є ручною бойовою нарізною вогнепальною зброєю 5,45 мм автоматом Калашникова «АКС-74У» з серійним номером «681038», промислового виробництва (СРСР, 1990р.в.) Автомат придатний до пострілів.

Крім того, у судовому засіданні досліджено витяг з ЄРДР № 0000261 від 21.02.2024 року, який підтверджує інформацію з електронної бази даних, відповідно до якої здійснювалося збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні.

Положеннями ст.22 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими кримінальним процесуальним законодавством.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, повинен перевірити не тільки докази обвинувачення, а і докази сторони захисту на спростування обвинувачення, що узгоджується з вимогами ст.7 КПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Аналізуючи показання обвинуваченого, дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, виходячи із сукупності досліджених судом обставин, способу вчиненого діяння, знаряддя злочину, характеру та локалізації тілесних ушкоджень потерпілого, що знаходились в прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого , суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.414 КК України за ознаками порушення правил поводження зі зброєю, а також боєприпасами, якщо це заподіяло смерть потерпілому.

Так, з`ясувавши передбачені ст.91 КПК України обставини, що належать до предмету доказування, суд встановив факт наявності суспільно небезпечного діяння й визнає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, оскільки документи, протоколи огляду, в силу ст. 84 КПК України є процесуальними джерелами доказів, на підстав яких суд установив наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.

При призначенні покарання, суд керується положеннями ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд відхиляє доводи представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 щодо встановлення обтяжуючої обставини обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки це суперечить вимогам ст.337, 338 КПК України. Відтак, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту та встановлення обтяжуючої обставини без зміни обвинувачення у суді прокурором не допускається, оскільки призводить до збільшення обсягу обвинувачення.

Також суд не погоджується з доводами адвоката ОСОБА_7 щодо виключення з обвинувачення посилань на «спільне вживання алкогольних напоїв», оскільки це не узгоджується з матеріалами справи та встановленими у суді обставинами.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії тяжкого злочину; обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; раніше не судимий; військовослужбовець; малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має; інвалідом не являється.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні за № 15-рп/2004 зазначив, що «…Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину…».

Тобто, покарання повинно перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

При застосуванні обвинуваченому кримінального покарання, суд додержується вимог справедливості, закріплених в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів зазначено в ч. 2 ст. 65 КК України.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. визначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Таким чином, врахувавши дані про особу ОСОБА_3 , враховуючи особливості вчинення кримінального правопорушення та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що єдиним достатнім покаранням для ОСОБА_3 , з огляду на його особистість, наслідки вчинення ним кримінального правопорушення, позицію потерпілої з приводу призначення покарання до обвинуваченого, є призначення йому тяжкого покарання, передбаченого нормами КК України, а саме позбавлення волі, в межах санкцій ч. 2 ст. 414 КК України.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 ст.69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом та ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того, ОСОБА_6 заявлено цивільний позов в якому вона просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь у відшкодування моральної шкоди 300 000,00 грн., у рахунок відшкодування понесених процесуальних витрат у розмірі 80 000,00 грн., а також з Військової частини НОМЕР_1 на її користь у відшкодування моральної шкоди 600 000,00 грн.

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_6 зазначила, що після смерті чоловіка вона досі не може налагодити своє життя та пережити його втрату. Чоловік був не тільки годувальником в сім?ї, «психоемоційною» опорою для всіх. З його втратою змінилось життя та уклад всієї родини. Враховуючи, що на сьогоднішній день доньки ще не отримали освіту та навчаються, вона вимушена постійно працювати на різних роботах, щоб утримувати їх та забезпечувати.

Відповідно до ст. 1200 ЦК України в разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання.

Відповідно до ст. 23 ЦК України суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розмити втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичний чи юридичний особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, моральна шкода, завдана смертю ОСОБА_9 , спричинила потерпілій ОСОБА_6 та буде спричиняти протягом усього життя душевні страждання, внаслідок чого відновити становище, яке існувало до його смерті у житті потерпілої та цивільної позивачки вже не можливо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Таким чином, указана норма встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме неправомірної поведінки, причинного зв?язку та вини заподіювача.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім представником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов?язків.

Заподіяна діями ОСОБА_3 моральна шкода оцінюється потерпілою в 900000,00 гривень. Крім того, для представництва інтересів потерпілої в кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_6 уклала договір про надання правничої допомоги №7-А від 11.09.2023 року із адвокатом ОСОБА_7 (копія договору та свідоцтва адвоката додається).

Відповідно до умов Договору від 11.09.2023 року, додаткової угоди від 11.04.2024 року та акту виконаних робіт від 07.05.2024 року ОСОБА_20 сплатила адвокату гонорар у розмірі 80000,00 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт та квитанцією до прибуткового касового ордеру (копії додаються).

Згідно ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу є процесуальними витратами.

Частиною 2 ст, 120 КПК України визначено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

Відповідно до ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Враховуючи те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а тому суд вважає що цивільний позов підлягає задоволенню.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати в сумі 1 514,56 грн. за проведення судової експертизи зброї стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 414 КК України у виді 7 ( сім) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17 лютого 2026 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 18 січня 2024 року по 17 лютого 2026 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , Військової частини НОМЕР_1 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 300 000,00 (триста тисяч гривень), у відшкодування понесених процесуальних витрат у розмірі 80 000,00 (вісімдесят тисяч гривень).

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 600 000,00 (шістсот тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати понесені на проведення судової експертизи зброї у розмірі 1 514,56 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень 56 копійок).

Арешт, накладений ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 20 листопада 2023 року, на майно, вилучене 14 листопада 2023 року під час огляду з 15:11 год по 15:54 год поруч з будинком АДРЕСА_3 , а саме на автомат АКС-74У № НОМЕР_2 , 1990 року випуску з тканинним ременем, приєднаним до цівка та прикладу, який знаходиться на обліку військової частини НОМЕР_1 скасувати.

Речові докази: автомат АКС-74 НОМЕР_3 , 1990 року випуску з тканевим ременем, приєднаним до цівка та прикладу, який переданий на зберігання в камеру схову Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області повернути у розпорядження власника Військової частини НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 17 лютого 2025 року у порядку ст. 615-15 КПК України.

Суддя ОСОБА_1