Провадження №1-кс/367/15/2026
УХВАЛА

Іменем України

02 березня 2026 року місто Ірпінь

Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо не виконання рішення суду, зобов`язання внести зміни до ЄРДС та провести слідчі дії у межах кримінального провадження №0000455, -

установив:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з указаною скаргою, яку обґрунтував таким. 06.10.2025 слідчим суддею Ірпінського міського суду Київської області постановлено ухвалу про задоволення його скарги на дії уповноважених осіб відділу поліції щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Однак розслідування не проводиться. Слідчий тільки 06.12.2025 після його заяви вніс до реєстру відомості про порушення кримінальної справи з не вірними даними. З того часу минуло більше 50 днів, але особу, яка порушила ПДР не викликано на бесіду. Вважає, що досудове розслідування у цій справі вже було проведено раніше, так як постановою Ірпінського міського суду протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП направлено до ВП №2 міста Ірпеня, оскільки повинна розглядатися за статтею 286 КК України. З витягу зрозумів, що розслідування доручення трьом слідчим, однак всупереч статті 219 КПК України, яка визначає, що проступки розслідуються протягом одного місяця, жодних дій не вчиняють, особу не викликають. Вважає, що слідчі навмисно не проводять досудове розслідування або затягують розслідування цієї справи з метою допомогти особі, яка вчинила порушення ПДР, уникнути відповідальності за скоєний кримінальний проступок. Відповідно до статті 382 КК України просив зобов`язати слідчих виконати рішення суду та притягнути до відповідальності за невиконання рішення суду за статтею 382 УК України, зобов`язати слідчих внести правдиві дані до ЄРДР стосовно цієї справи, а також зобов`язати слідчих, як встановлено у статті 219 КПК України провести слідчі дії досудового розслідування.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді указану скаргу передано слідчому судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України, на досудовому проваджені можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до частини другої статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Відповідно до частини першої статті 36 та частини п`ятої статті 40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, визначено положеннями частини другої статті 36 КПК України.

Положеннями статті 55 КПК України визначення поняття та статус потерпілого, а статтями 56-57 КПК України права та обов`язки.

Слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України).

При цьому способи судового контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, зокрема, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (постанова ВП ВС від 04.04.2019 у провадженні № 11-945сап18).

У постанові від 14.02.2023 у справі №405/680/22 Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, що при цьому не нівелює собою можливість забезпечення судового контролю за досудовим розслідуванням за наявності передбачених законом підстав.

Тобто відповідно до частини першої статті 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У силу частини другої статті 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих (розшукових) дій.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Виходячи з наведеного, незгода особи з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

Водночас відповідно до частини першої статті 220 КПК України потерпілий, інша особа, чиї права чи законні інтереси обмежуються під час досудового розслідування можуть звернутися до слідчого, а також прокурора із заявою, зокрема, про ініціювання вчинення певних процесуальних дій, а ті у свою чергу зобов`язані розглянути таке звернення у строк не більше трьох днів з моменту подання.

Статтею 303 КПК України також передбачено, що не надання відповіді в установлений строк може бути предметом розгляду слідчого судді на підстави відповідної скарги, поданої у строки визначені кримінальним процесуальним законодавством.

Підсумовуючи слідчий суддя зазначає, що відповідно до частини третьої статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Враховуючи ту обставину, що заявником оскаржуються дія (бездіяльність) слідчого, яка не підлягає оскарженню на досудовому провадженні у порядку статті 303 КПК України, оскільки відсутня вимога щодо розгляду дій (бездіяльності) слідчого відповідно до статті 220 КПК України, то у такому разі у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 303-305, 307 КПК України, -

постановив:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо не виконання рішення суду, зобов`язання внести зміни до ЄРДС та провести слідчі дії у межах кримінального провадження №0000455.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1