Справа № 287/429/17-к
провадження 1-кп/287/42/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000505 від 13.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000505 від 13.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

У ході проведення підготовчого судового засідання судом з`ясовано думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта або наявності підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила думку щодо призначення провадження до судового розгляду, оскільки підстав для закриття або зупинення провадження по справі не вбачається, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України. У судове засідання клопотала викликати свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Захисник обвинуваченого заявив клопотання про повернення прокурору обвинувального акта. На його думку, зі змісту обвинувального акту вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 у результаті дорожньо-транспортної пригоди середньої тяжкості тілесні ушкодження, а ОСОБА_8 загинула. В той же час, дії обвинуваченого кваліфіковано лише за ч. 2 ст. 286 КК України, в той час як необхідно додатково кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України. Крім того, в порушення приписів п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить обов`язкових відомостей про потерпілу ОСОБА_8 , таких як ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство.

Обвинувачений підтримав свого захисника щодо необхідності повернення прокурору обвинувального акта.

Прокурор та потерпіла ОСОБА_6 просили суд відмовити у задоволенні клопотання захисника, при цьому потерпіла підтримала прокурора щодо необхідності призначення справи до судового розгляду.

Інших клопотань на розгляд суду не надійшло.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

За наслідками підготовчого судового засідання судом встановлено, що угода про визнання винуватості до суду не надходила, про її укладення не повідомляли суд і сторони кримінального провадження. За таких обставин підстави для прийняття судом рішення, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України судом не встановлено, з відповідними клопотаннями до суду сторони кримінального провадження не звертались.

Перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт, закріплено у ч. 2 ст. 291 КПК України. До них належать, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України). Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 ст. 291 КПК України). Також за змістом ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильним викладення обвинувачення. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Водночас, обставини вчинення кожного кримінального правопорушення можуть бути встановлені лише за результатом судового розгляду після дослідження та оцінки всіх доказів у їх сукупності.

За наслідками ознайомлення з обвинувальним актом суд дійшов переконання, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності містять відомості щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, які дають можливість співставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, тобто у достатній мірі інформують обвинуваченого як про підстави обвинувачення, так і про його характер. Відтак, посилання сторони захисту на неправильно кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 діяння є передчасним.

Також, суд звертає увагу, що згідно ч. 6 ст. 55 КПК України, особа, смерть якої настала внаслідок кримінального правопорушення, не є потерпілою особою. Отже, посилання сторони захисту на порушення при складанні обвинувального акту, а саме не зазначення відомостей про ОСОБА_8 як потерпілу особу, є необґрунтованими.

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд дійшов висновку, що визначені кримінальним процесуальним законом вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані у тій мірі, яка не перешкоджає здійснити його судовий розгляд. Отже, підстав для його повернення прокурору не встановлено.

Питання визначення підсудності у даному кримінальному провадженні сторонами не оспорювалось, що свідчить про відсутність процесуальних заперечень з цього приводу. Разом із тим, судом встановлено, що провадження належить до юрисдикції Олевського районного суду Житомирської області, оскільки кримінальне правопорушення вчинено в межах територіальної юрисдикції зазначеного суду.

З огляду на відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до такого розгляду.

Перелік питань, вирішення яких необхідне для призначення судового розгляду, закріплений у ч. 2 ст. 315 КПК України.

За наслідками підготовчого судового засіданні судом не встановлено підстав, передбачених ч. 2 ст. 27 КПК України, для ухвалення рішення про здійснення усього судового провадження у закритому судовому засіданні. Питання про здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні сторони кримінального провадження не порушували. За таких обставин, з метою забезпечення гласності та відкритості судового провадження, судовий розгляд необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, суд враховує, що за змістом ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України. Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є прокурор, який має виключні повноваження на підтримання публічного обвинувачення в суді. З боку захисту обвинувачений. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, передбачає наявність потерпілого. З огляду на зазначене, а також наявність клопотання прокурора про виклик свідків, судовий розгляд необхідно здійснювати за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, представника потерпілої ОСОБА_6 та свідків, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вирішивши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та встановивши відсутність обставин, які б унеможливили призначення цього кримінального провадження до судового розгляду, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду у зазначеному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000505 від 13.09.2017 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на 10 квітня 2026 року на 11 годину 00 хвилин в залі суду Олевського районного суду Житомирської області за адресою: вул. Володимирська, 7, м. Олевськ, Житомирської область.

Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні, з участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, представника потерпілої ОСОБА_6 та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

С Суддя: ОСОБА_1