Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/153/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.03.2026м. Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень №0000308 від 21.11.2025 та №0000139 від 21.11.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Стара Синява, Хмельницької області, громадянин України, українець, із середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.04.2025 у справі №677/691/25, яка набрала законної сили 29.04.2025, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 06.04.2025 о 10 год 49 хв, перебуваючи в с. Заслучне, по вул. Центральна керував автомобілем ВАЗ 21061, н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп?яніння.

Також під час складання протоколу серії ЕПР1 №292311 про адміністративне правопорушення, працівниками поліції у ОСОБА_4 , було вилучено його посвідчення водія серії НОМЕР_2 .

У подальшому, на стадії судового розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_4 подав письмову заяву, згідно якої він визнав свою вину та просив розглянути відповідну справу у його відсутність.

Після винесення постанови Красилівського районного суду Хмельницької області про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_4 особисто ознайомився із нею та з метою її виконання 25.04.2025 сплатив штраф та судовий збір, чим частково виконав постанову Красилівського районного суду Хмельницької області.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.04.2025 у справі №677/691/25, яка набрала законної сили 29.04.2025, та видом застосованого до нього адміністративного стягнення, виконавши постанову в частині сплати штрафу та маючи реальну можливість виконувати її в частині позбавлення права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, а саме продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 21.11.2025 о 13:27 год, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, не виконуючи рішення суду, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ЗАЗ 110307», д.н.з НОМЕР_3 по вул. Центральна, 140, в с. Заслучне Заслучненської сільської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», чим не виконав постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 18.04.2025 в частині позбавлення керування транспортними засобами.

Своїми умисними діями, які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 382 КК України .

Також, ОСОБА_4 , попередньо не маючи посвідчення, що надає право керувати транспортними засобами, знаючи про порядок отримання у встановленому законом порядку посвідчення водія, не скористався вказаною послугою Центру МВС, а вирішив незаконно придбати посвідчення водія у не встановленої в ході слідства особи.

Так, 08 листопада 2025 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» підтверджує і надає право його власнику на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року №340, 07.11.2025 перебуваючи за місцем свого проживання, знайшов в соціальні мережі «Facebook» оголошення про видачу посвідчення водія категорії «В». В подальшому познайомившись із невстановленою досудовим розслідуванням особою у додатку «Messenger» із підписом «ТСЦ 8041 МВС Сервісний центр Київ», яка представилась особою на ім`я « ОСОБА_7 », домовився із нею за грошову винагороду в сумі 23000 гривень, підробити посвідчення водія на його ім`я, з метою подальшого використання під час керування транспортними засобами.

З цією метою, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленою слідством особою, реалізуючи злочинний умисел направлений на виготовлення та придбання підробленого офіційного документа, а саме посвідчення водія, надав через додаток «Messenger» для невстановленої слідством особи власну фотокартку та анкетні данні, які були необхідні для виготовлення підробленого посвідчення водія, чим надав можливість невстановленій слідством особи, підробити посвідчення водія, виконавши попередню домовленість.

У свою чергу, невстановлена слідством особа, в невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, використавши надані ОСОБА_4 фотокартку та його анкетні данні, виготовила посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним документам, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Після чого, невстановлена досудовим слідством особа на виконання попередньої домовленості із ОСОБА_4 , 18 листопада 2025 року, надіслала через ТОВ «Нова Пошта» із номером накладної №8952 до відділення Нової Пошти №1 в м. Красилів, Хмельницького району, Хмельницької області, підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025 на ім`я ОСОБА_4 , а останній в свою чергу розрахувався за вищевказане посвідчення водія накладним платежем, грошовими коштами в сумі 23660 гривень. Після чого, ОСОБА_4 почав його використовувати для створення видимості наявності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 21.11.2025 року, близько 13 год 27 хв, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки ЗАЗ моделі 110307 державний номерний знак НОМЕР_3 , по вул. Центральна 140 в с. Заслучне, Заслучненської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025 на ім`я ОСОБА_4 , орган видачі ТСЦ 8041, під час зупинки та перевірки документів працівниками СРПП ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, виконуючи законну вимогу працівників поліції, щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, діючи в особистих інтересах, умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025 на ім`я ОСОБА_4 , є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні підробленого документу, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частинні підтвердження права на керування транспортними засобами, пред`явив та надав для перевірки співробітникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 25.11.2025 на ім`я ОСОБА_4 , орган видачі ТСЦ 8041, яке не відповідає встановленому зразку та містить ознаки технічної підробки документу.

Таким чином,ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

В ході судового розгляду обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно судом був позбавлений права керування транспортними засобами.

В подальшому за вказаних прокурором обставин керував автомобілем, був зупинений працівниками поліції. Пред`явив отримане по пошті незаконне посвідчення водія. Поліцейський перевірив це посвідчення та встановив, що таке не зареєстроване (підроблене).

Надалі з цього приводу були складені відповідні матеріали, підроблене посвідчення вилучено, а також оформлено постанову за керування транспортним засобом після позбавлення такого права.

Про вчинене шкодує та щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та які стосуються процесуальних витрат, речових доказів.

Так, посвідчення водія є офіційним документом, відповідно до примітки до ст. 358 КК України, оскільки видається компетентним органом державної влади та підтверджує право особи на керування транспортним засобом.

Тому суд приходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається та посвідчується установою, яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Також обвинувачений винний у використанні завідомо підробленого документа (посвідчення водія), яке полягало у пред`явленні посадовій особі під час перевірки, його дії правильно кваліфіковані і за ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, обвинувачений є особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, тобто судом на нього покладено обов`язок утриматись від таких дій протягом визначеного строку.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі № 464/4690/20 зазначено, що особа, яку позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зобов`язана утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.

За таких обставин, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано також за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання судом враховано суспільну небезпечність вчиненого, особу винного, обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обвинувачений позитивно характеризується, офіційно працює, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра, лікаря нарколога; раніше не судимий; заяв і скарг на обвинуваченого в Красилівську міську раду не надходило. Є батьком трьох дітей ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

При визначенні виду покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, суд враховує роль обвинуваченого у підробленні посвідчення водія (а саме, що він є замовником такого посвідчення, проте безпосередні дії по виготовленню такого були вчинені не ним), та вважає за необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі (1 рік).

При визначенні покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, суд враховує, що обвинувачений використав завідомо підроблений офіційний документ, на підставі якого надається право керування джерелом підвищеної небезпеки, що фактично і здійснював обвинувачений, чим наражав на небезпеку себе, інших учасників дорожнього руху, пішоходів. Суд вважає, що необхідним і достатнім є призначення покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Також суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік та 6 місяців, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як наслідок, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.3,4 ст.358, ч. 1 ст. 382 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Водночас, обставини справи та особа обвинуваченого, наявність на його утриманні трьох дітей, дають підстави суду вважати, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та покладенням відповідних обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підроблене посвідчення водія підлягає залишенню в матеріалах справи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили немає

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 та ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

Згідно ст.165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме 18 березня 2026 року.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі, а саме: диск з відеоматеріалами та посвідчення водія, видане 25.11.2025 на ім' я ОСОБА_4 , серії « НОМЕР_4 » - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документів в сумі 1337 (одна тисяча триста тридцять сім) грн. 10 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Красилівський районний суд Хмельницької області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1