Справа №127/4785/26
Провадження №1-кс/127/1968/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , про застосування, в межах кримінального провадження №0000166 від 12.02.2026, запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000166 від 12.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, діючи умисно, за невстановлених обставин, у невстановленому місці та у невстановлені дату та час незаконно придбав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброєю та бойові припаси до нарізної вогнепальної зброї.

Усвідомлюючи, що вказаний предмет являється вогнепальною зброєю, а як наслідок розуміючи неправомірність своїх дій, ОСОБА_5 , почав зберігати його без передбаченого законом дозволу та носити при собі, всупереч вимогам визначеним п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 16 червня 2020 року № 459 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2012 № 576.

В подальшому 12.02.2026 року, приблизно о 13:05, неподалік будинку № 34-А по вулиці Замостянській у місті Вінниці, працівником УКР ГУНП у Вінницькій області було помічено громадянина ОСОБА_5 , який при спробі наближення до нього правоохоронця вдався до втечі. Після нетривалого переслідування ОСОБА_5 було зупинено та затримано в порядку ст. 208 КПК України. Під час проведення особистого обшуку затриманого та складання відповідного протоколу, безпосередньо на поясі у ОСОБА_5 було виявлено поясну систему для прихованого носіння зброї та запасного магазину. Усередині вказаної системи виявлено та в подальшому вилучено металевий предмет, чорного кольору, за зовнішніми ознаками схожий на пістолет, а також 19 предметів, зовні схожих на бойові набої.

Згідно висновку експерта пістолет, який був наданий на дослідження, являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом стартового (сигнально-шумового) пістолета моделі «STALKER 2914-UK», № НОМЕР_1 , калібру 9 мм Р. А., виробництва Туреччини. Пістолет перероблений шляхом заміни ствола та розсвердлення патронника. Конструкція пістолета дозволяє проводити постріли штатними патронами калібру 9х18 мм шляхом змін в конструкцію патронів (зменшення довжини, обточування дульнів та денець гільз). Даний пістолет придатний для проведення пострілів. 19 (дев`ятнадцять) патронів, які були надані на дослідження, являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9х18 мм (ПМ), призначеними для стрільби з пістолетів конструкції Макарова «ПМ» та Стечкіна «АПС». До конструкції патронів внесені саморобні зміни, які виразилися у зменшенні їх довжини та обточуванні дульців та денець гільз.

13.02.2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України тобто, придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри доводиться наступними доказами зібраними в ході досудового розслідування:

- протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України від 12.02.2026;

- протоколом проведення обшуку від 12.02.2026;

- висновком експерта Вінницького НДЕКЦ від 13.02.2026;

- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.

У вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність наступних ризиків:

1. Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Усвідомлення неминучості суворого покарання є вагомим стимулом до переховування. Більше того, факт спроби втечі ОСОБА_5 від працівників поліції 12.02.2026 під час спроби наближення до нього, що призвело до його переслідування та затримання в порядку ст. 208 КПК України, прямо підтверджує схильність підозрюваного до переховування та наміру уникнути відповідальності за свої дії.

2. Ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). На даний час слідством не встановлено джерела походження вогнепальної зброї (переробленого пістолета), а також можливих каналів їх придбання. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 має реальну можливість знищити засоби зв`язку або цифрові дані, що містять інформацію про осіб, у яких він придбав вказані предмети, або попередити їх про необхідність приховування інших засобів ураження, які можуть знаходитися у незаконному обігу.

3. Ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Досудове розслідування триває, на даному етапі встановлюються та допитуються свідки-очевидці затримання, а також особи, які можуть володіти інформацією про спосіб життя підозрюваного та його контакти. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може здійснювати психологічний тиск на свідків з метою зміни ними показань або відмови від надання свідчень, щоб перешкодити встановленню об`єктивної істини. Окремо враховується специфіка предметів злочину, що саме по собі створює атмосферу залякування для потенційних свідків.

4. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Характер вилучених предметів перероблений пістолет, які підозрюваний відкрито носив при собі в громадському місці на поясі, свідчить про виняткову зухвалість та нехтування нормами громадської безпеки. Наявність системи для прихованого носіння зброї та запасного магазину вказує на готовність підозрюваного до застосування цих предметів. Це дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може продовжити незаконну діяльність, пов`язану з обігом засобів ураження, що становить пряму загрозу життю та здоров`ю громадян.

5. Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Враховуючи, що ОСОБА_5 вже намагався втекти під час затримання, існують обґрунтовані побоювання, що він може вживати інших заходів для створення перешкод слідству, зокрема шляхом імітації хвороби, неявки на виклики слідчого або зміни фактичного місця проживання без повідомлення органів влади.

Враховуючи високу суспільну небезпечність злочину, який посягає на громадську безпеку, а також фактичну поведінку підозрюваного, а саме спробу втечі, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним. Жоден інший захід не зможе в достатній мірі забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків та запобігти ризику вчинення нових злочинів із використанням зброї.

Враховуючи неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий за погодженням з прокурором просив суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та у разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав, що зазначені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, заперечувала щодо задоволення вимог клопотання, оскільки вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України недоведені, наміри переховуватись у підозрюваного відсутні, всі предмети злочинної діяльності вилучені. Враховуючи викладене, просила суд, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника. На запитання суду повідомив, що він одружений, має повнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий. Також зазначив, що зброю зберігав для самооборони, враховуючи ту обставину, що у країні триває війна.

Дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000166 від 12.02.2026, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з ЄДРД за №0000166 від 12.02.2026; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.02.2026; повідомлення про підозру від 13.02.2026; пояснень; інших матеріалів кримінального провадження у їх сукупності; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому, ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтована.

Отже, матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 одружений, має повнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, а саме ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки в умовах сьогодення, тяжкість покарання за злочини по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд, під час розгляду клопотання, дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших осіб у даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити наступне.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Так, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків даного кримінального провадження.

Тому при вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання можливості визначення підозрюваному застави та її розміру слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_5 необхідно визначити заставу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваній злочину, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваної особи, інші, наведені вище обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваною обов`язків, визначених у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, вважає за необхідне визначити заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваною особою процесуальних обов`язків.

На переконання судді наведений розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваною особою своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання особи, тобто з 13:05 год. 12.02.2026 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 13:05 год. 13 квітня 2026 року .

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_5 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: