ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4653/25

02 березня 2026 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Корець Рівненської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, з неповною середньою освітою, військовослужбовця призваного під час мобілізації, на особливий період, стрільця 3 піхотоного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти 6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в силу ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 (дистанційно)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст, 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 11, 16, 128, 129 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ч.І ст.1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи військову службу на посаді стрільця 3 піхотного відділення 1 піхотного взводу 2 піхотної роти 6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, близько 08 год. 00 хв. 18.07.2024 (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на службі) самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться у АДРЕСА_2 , після чого перебуваючи поза межами вказаної військової частини, почав проводити службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби, припинивши тим самим виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності України, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, визнав частково, оскільки вважає, що нічого протиправного не вчинив, а військову службу залишив, бо переживав за своє життя. Пояснив, що проходити надалі військову службу не бажає та не має можливості, оскільки здійснює догляд за своїми похилими батьками. Просив суд суворо не карати та призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доводиться дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами у своїй сукупності та взаємозв`язку, зокрема:

- Повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 15.08.2024 №1999;

- Актом службового розслідування, який підписаний заступником командира 1 піхотної роти з морально-психологічного забезпечення 6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 капітаном ОСОБА_6 від 14.08.2024 з додатками;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2024 №73 про зарахування ОСОБА_3 на військову службу за призовом у воєнний час;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.07.2024 №112 про визнання ОСОБА_3 таким, що самовільно покинув територію військової частини та зняття останнього з усіх видів забезпечення;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.07.2024 №365 АГД про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військовослужбовцем ОСОБА_3 військової частини;

- Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.08.2024 №298-ОД про результати службового розслідування відносно солдата ОСОБА_3 ;

- Листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.03.2025 №21416-25х;

- Витягом із наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.06.2024 №57 Про призовна військову службу під час мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_3 ;

- Обліковою карткою ОСОБА_3 ;

- Листом КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я Рівненської обласної ради від 07.02.2025 №611;

- Листом КНП "Корецька міська лікарня" Корецької міської ради від 07.02.2025 №130;

- Листом ВЧ НОМЕР_2 від 01.08.2025 №1390/7;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.10.2025 .

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.5 ст.407 КК України вірна.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.407 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем несення служби характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує положення ст.50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід призначити покарання в межах санкції ч.5 ст.407 КК України, ближче до нижньої межі 5 років позбавлення волі.

Судом також встановлено, що обвинувачений 21 жовтня 2025 року затриманий о 07 год 55 хв, останньому ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 жовтня 2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 09 січня 2026 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09.03.2026 року, без визначення розміру застави.

Враховуючи те, що ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, суд дійшов висновку про необхідність продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні із розрахунку день за день.

Речові докази відсутні та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 373-375 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 72, 75, 76, ч.5 ст.407 КК України суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання - 07 год. 55 хв. 21 жовтня 2025 року.

До набрання вироком законної сили, залишити засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але не довше 60 (шістдесяти) днів з дня проголошення цього вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1