Справа № 766/4196/25
н/п 1-кп/766/1823/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2025 року за №0000073 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Голопристанського району, Херсонської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, пенсіонера, одруженого, який утриманців не має, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 , 13.03.2025 року, близько 10:00 години, перебуваючи за адресою: м. Херсон, вул. Патона, буд. 23, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно схватив потерпілу правою рукою за шию, а коли остання вирвалась, наздогнав та схватив право рукою за волосся тим самим зупинивши її, після чого наніс декілька ударів правою ногою по сідницям та в поперек потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження, у вигляді травматичного облисіння потиличної ділянки голови, крововиливу в м`які тканини потиличної ділянки голови, синці попереку, лівої сідниці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

ІІ. Позиція сторін та інших учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав на доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та просив призначити відповідне покарання в межах санкції вказаної статті у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказали на доведеність вини ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, проти призначення запропонованого прокурором покарання не заперечували.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав частково, заперечував обставини щодо нанесення ударів в область попереку потерпілої, у вчиненому не розкаявся.

При цьому показав, що 13.03.2025 року він та дружина мали отримати гуманітарну допомогу, відповідальною за видачу якої була ОСОБА_6 , проте остання сказала йому прийти пізніше, потім сказала що у неї не має часу, після чого він підійшов до потерпілої с заду та взяв лівою рукою за шию, при цьому зачепив її волосся. В подальшому, оскільки потерпіла почала ображати дружину обвинуваченого, він наніс їй один чи два удари правою ногою по сідницям, при цьому потерпіла стояла по відношенню до нього спереду. Після чого, потерпіла викликала поліцію.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Окрім часткового визнання своєї вини ОСОБА_3 його вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за вказаних вище обставин, також підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй належності, достовірності та допустимості, а саме:

- довідкою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня» ХОР від 14.03.2025 року № 1732, якою підтверджується факт звернення потерпілої ОСОБА_6 у приймальне відділення Херсонської обласної клінічної лікарні, доставлена каретою «Швидкої медичної допомоги» 13.03.2025 року, діагноз: забій м`яких тканин поперекового відділу хребта;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2025 року за участі свідка ОСОБА_7 , під час якого, при впізнанні особи, яка вчинила правопорушення, свідок за ознаками: віку - близько шести десяти років, темного короткого волосся, на фото № 3 впізнав ОСОБА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2025 року, за участі потерпілої ОСОБА_6 , який зафіксовано на відповідному електронному носії - DVD-R диску, який є додатком до вказаного протоколу, в ході якого потерпіла виклала обставини, за яких 13.03.2025 року між нею та обвинуваченим виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_3 підійшов до неї с заду, схопив за волосся, відтягнув назад. Після чого правою ногою наніс 2-3 удари поміж ніг, потім правою ногою наніс пару ударів у поперек та безпосередньо за участі потерпілої ОСОБА_6 було відтворено обставини та послідовність протиправних дій ОСОБА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.03.2025 року, за участі свідка ОСОБА_7 , який зафіксовано на відповідному електронному носії - DVD-R диску, який є додатком до вказаного протоколу, в ході якого свідок виклав обставини, за яких потерпілій ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження 13.03.2025 року та показав, що ОСОБА_3 , підійшовши с заду до ОСОБА_6 схопив її за шию, після чого та намагалася звільнитися, ОСОБА_3 вхопив її за волосся, наніс декілька ударів поміж ніг правою ногою, а потім пару ударів по попереку, після чого потерпілій вдалося втекти та безпосередньо за участі свідка ОСОБА_7 було відтворено обставини та послідовність протиправних дій ОСОБА_3 ;

- висновком судової медичної експертизи № 83 від 17.03.2025 року, яким яким підтверджено, що у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження: ділянка травматичного облисіння потиличної ділянки голови, крововилив в м`які тканини потиличної ділянки голови, синці попереку, лівої сідниці, які виникли від не менше чотирьох травматичних дій тупими предметами, не виключно 13.03.2025 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , їх виникнення за обставин та способом, які вказані у протоколах проведення слідчих експериментів за участі потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_7 , не виключається.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_3 підтверджуюся показами потерпілої та свідка, допитаних в ході судового засідання.

Так, потерпіла ОСОБА_6 , під час судового розгляду показала, що 13.03.2025 року до неї підійшов ОСОБА_3 та в хамській манері почав вимагати видати йому гуманітарну допомогу, яка видавалася мешканцям 06.03.2026 року, згідно списків, складених напередодні. ОСОБА_3 підійшов до неї та схопив за волосся та за шию, після чого між ними виник словесний конфлікт, в ході якого потерпіла дійсно образливо висловлювалася на адресу обвинуваченого та його дружини. В подальшому ОСОБА_3 наніс приблизно два удари ногою між сідницями та попереку, від яких у неї залишилися синці. ОСОБА_7 , який перебував на місці події вступився за потерпілу та намагався припинити дії обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що 13.03.2025 року він разом із ОСОБА_6 перебував біля підвалу другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , куди підійшли подружжя ОСОБА_8 , та вимагали від ОСОБА_6 видати їм гуманітарну допомогу, внаслідок чого між ними стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 схопив ОСОБА_6 за шию ззаду та вирвалась і сказала щось на його адресу, після чого ОСОБА_3 наздогнав її, схопив за волосся та розвернув до себе, та наніс потерпілій приблизно два чи три удари ногою по сідницям та попереку. Свідок вступився за потерпілу, почав робити обвинуваченому зауваження з приводу його дій.

ІV. Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Аналізуючи вище перелічені докази, які вказують на доведеність винуватості ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в їх сукупності, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України є достовірними.

Допустимість досліджених судом доказів обвинуваченим під час судового розгляду не оспорювалося.

Оцінюючи позицію обвинуваченого щодо заперечень характеру та локалізації тілесних ушкоджень, які були спричинені потерпілій, суд вважає їх такими, що суперечать встановленим в ході судового розгляду фактичним обставинам, які підтверджені дослідженими судом доказами, показами потерпілої та свідка, які надавали свої показання добровільно, без будь-якого стороннього примусу, будучи приведені судом до присяги та попереджені про можливі негативні наслідки в разі надання неправдивих показань.

За викладених підстав суд дійшов до висновку, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в об`ємі пред`явленого обвинувачення, його вина доведена поза розумним сумнівом у повному обсязі.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обвинувачений свою вину визнав частково, проте у вчиненому не розкаявся, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно з ст. 67 КК України, не встановлено.

VІ. Мотиви призначення покарання

Згідно зі ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

При призначенні покарання, суд враховує суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, зокрема його вік, який станом на час ухвалення вироку, становить повних 60 років, характер, ступінь його суспільної небезпеки, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має постійне місце проживання, одружений, є пенсіонером, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий та вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, пов`язане з грошовим стягненням, враховуючи відсутність обмежень, визначених ст. 53 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання.

VIІ. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому.

Матеріальна шкода правопорушенням не заподіяна. Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

VIІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи особу обвинуваченого та приймаючи до уваги призначене покарання, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст.124, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1