Справа № 750/1780/26
Провадження № 1-кс/750/523/26
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001939 від 23.10.2024, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний повідомив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, визнає. У нього залишилася тітка, яка є інвалідом ІІ групи з дитинства, мати, яка доглядала за нею, померла, тітка потребує догляду, тому він здійснив самовільне залишення військової частини. Весь час був вдома, чому не отримував повістки та не з`явився до слідчого, пояснити не міг, вважав, що, мабуть, тітка отримала їх на пошті замість нього. Вирішення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишив на розсуд слідчого судді. Його захисник у судовому засіданні просив взяти до уваги, що підозрюваний не переховувався, а перебував вдома, доглядав за тіткою, вину свою визнає, вважав, що ризики, вказані в клопотанні, відсутні.

Заслухавши доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до наступного висновку з такого.

Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001939 від 23.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1342-ОС від 30.09.2024 старшого сержанта ОСОБА_5 , призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальником третьої групи, станкових протитанкових гранатометів прикордонної протитанкової застави прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ). Під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації старший сержант ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку, дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

В свою чергу, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 старший сержант ОСОБА_5 , 07.10.2024 в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, п.п.1, 2 ст.1, п.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації ІНФОРМАЦІЯ_3 (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ).

Так, військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_2 старший сержант ОСОБА_5 внаслідок не з`явлення вчасно на службу без поважних причин до місця дислокації прикордонної комендатури швидкого реагування (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) обов`язки військової служби з 07.10.2024 по теперішній час не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків не вживав, а займався справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України.

25.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.5 ст.407 КК України.

25.12.2025 до місця реєстрації ОСОБА_5 спрямовано повідомлення підозру та повістки про виклик щодо явки на 30-31.12.2025.

Станом на 31.12.2025 ОСОБА_5 на виклик до органу досудового розслідування не з`явився, про причини неявки не повідомив. Вказане кримінальне провадження було зупинене 31.12.2025р. та відновлено 11.02.2026р.

11.02.2026 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України та йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.5 ст.407 КК України.

Вищезазначена поведінка підозрюваного направлена на переховування від органів досудового розслідування, перешкоджання кримінальному провадженню та підтверджуються наявними матеріалами у справі.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

Згідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя приймає до уваги характер вчиненого протиправного діяння, його тяжкість, також враховані вік підозрюваного, стан його здоров`я, сімейний і матеріальний стан згідно наявних даних. Отже, враховуючи наведене вище, а також особу підозрюваного, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України є обґрунтованим. Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, використовуючи свій статус військовослужбовця, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які можуть бути допитані, як свідки, зокрема, військовослужбовців зазначеної військової частини. Окрім цього, підозрюваний має певне коло зав`язків, у тому числі з керівництвом та службовими особами військової частини, здобутих в силу проходження ним військової служби, та може використовувати їх у своїх інтересах для протиправного впливу на свідків, які володіють інформацією щодо обставин та фактів кримінального правопорушення. Показання свідків мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на вказаних свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі тощо.

Також існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, який може полягати у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, як цивільних осіб так і осіб з числа військовослужбовців військової частини Державної прикордонної служби України, які не були свідками кримінального правопорушення, до надання завідомо неправдивих показань на наявність вигаданих у нього обставин поважності відсутності у військовій частині, а також інших, висунутих ним у подальшому, версій.

Крім того, ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що протиправна діяльність ОСОБА_5 має триваючий характер та фактично продовжувалась до його фактичного затримання.

Таким чином, у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Слідчим суддею розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст.176 КПК України, з врахуванням позицій, як сторони обвинувачення, так і захисту. Аналіз матеріалів, наданих суду учасниками справи, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить на даний час належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обгрунтованим та вказаний запобіжний захід є єдиним, який можна застосувати у даному випадку для запобігання наведеним вище ризикам та враховуючи положення п.4 ч.2 ст.183, ч.8 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на дію воєнного стану та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відсутні підстави для визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 03.04.2026р., без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою необхідно рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , тобто з 13 год. 21 хв. 11.02.2026.

Строк закінчення дії ухвали 03 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1