Справа № 461/7429/19
Провадження № 1-кп/461/32/26
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

09.03.2026 року. м. Львів

Галицький районний суд м.Львова, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника власника майна ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м.Львові клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 про скасування арешту майна у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 05.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за 0000200 від 05.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_12 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.09.2019 року у кримінальному провадженні 0000200 від 05.04.2018 року на частки земельної ділянки, загальною площею 11,5 га, кадастровий номер :05000:0081, розташованої за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Скобелевська сільська рада яка на праві приватної, спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання вмотивоване тим, що власник земельної ділянки не має жодного відношення до вчинення дій, що становлять об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим. Зазначає, що під час звернення із клопотанням про арешт майна слідчим невірно зазначено анкетні дані обвинуваченого у реєстрі речових прав, внаслідок чого судом арештовано майно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак обвинуваченим у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зважаючи на те, що власник майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не є обвинуваченим та не має жодного відношення до кримінального провадження, просить клопотання задовольнити повністю.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання не заперечив.

Інші учасники проти клопотання представника володільця майна ОСОБА_4 не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Судом встановлено, що в кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 05.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України..

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.09.2019 року Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_13 - задоволено. Накладено арешт у кримінальному провадженні №0000200 від 05.04.2018, на наступне майно: частки земельної ділянки, загальною площею 11,5 га, кадастровий номер :05000:0081, розташованої за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Скобелевська сільська рада, яка на праві приватної, спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; квартиру загальною площею 55,8 кв.м, загальною вартістю 33041 грн., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №182871173 від 30.09.2019 року, вбачається, що накладено арешт на частки земельної ділянки, загальною площею 11,5 га, кадастровий номер :05000:0081, розташованої за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Скобелевська сільська рада.

Так, в поданому клопотанні представник власника майна зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту майна, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

При розгляді клопотання, суд враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів

Розглядаючи вказане клопотання, судом встановлено, що відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №4415604 від 13.06.2016 року, зареєстровано спадкову справу №50/2015, згідно із відомостями якої спадкодавцем частки земельної ділянки, загальною площею 11,5 га, кадастровий номер :05000:0081, розташованої за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Скобелевська сільська рада є ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а спадкоємцем ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яка кореспондується із статтею 41 Конституції України, унормовано, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Добросовісний набувач - це особа, яка набула майно за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати.

Судом під час розгляду даного клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у кримінальному провадженні №0000200 від 05.04.2018 року не має жодного процесуального статусу, а саме, не є свідком, підозрюваним, обвинуваченим; не є будь-яким іншим учасником кримінального провадження або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, а відтак не є особою, щодо якої може бути застосовано захід кримінально-правового характеру, а також не може забезпечувати завдання арешту майна у кримінальному провадженні, зокрема і з метою можливої конфіскації.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих суду матеріалів, станом на день розгляду клопотання відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, що в свою чергу вказує на безпідставність продовження такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. За таких обставин, виходячи з засад розумності та співмірності обмеження права власності та права користування, суд дійшов висновку, що клопотання власника майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 169, 234,236 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_12 про скасування арешту майна у кримінальному провадження, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 05.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.176 КК України задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 11.09.2019 року у кримінальному провадженні 0000200 від 05.04.2018 року на частки земельної ділянки, загальною площею 11,5 га, кадастровий номер :05000:0081, розташованої за адресою: Миколаївська область, Казанківський район, Скобелевська сільська рада яка на праві приватної, спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1