Номер провадження 1-кп/754/682/26
Справа № 754/2619/26
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2026 року місто Київ

Колегія суддів Деснянського районного суду міста Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000049, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.01.2026,про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Деснянського районного суду міста Києва на стадії підготовчого судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0000049 від 13.01.2026, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Прокурор підтримав подане клопотання.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 просив суд частково задовольнити клопотання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби. Свою позицію обґрунтував тим, що обвинувачений є особою з інвалідністю III групи, потребує постійного лікування та належного медичного контролю.

Законний представник ОСОБА_8 підтримала доводи захисника та зазначила, що вона та її чоловік також є особами з інвалідністю. Повідомила, що найближчим часом її чоловіку заплановано оперативне втручання, у зв`язку з чим вона змушена буде перебувати разом із ним у лікувальному закладі. За таких обставин застосування до обвинуваченого цілодобового домашнього арешту унеможливить забезпечення його базових потреб, зокрема придбання продуктів харчування та необхідних ліків.

Крім того, зазначено, що ОСОБА_6 страждає на астму та епілепсію, у зв`язку з чим потребує регулярних прогулянок на свіжому повітрі та відповідного догляду.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника та законного представника.

Суд вислухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, дослідивши матеріали справи робить такий висновок.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177, 181 КПК України, підставою продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому та позицію захисту, суд зазначає наступне.

Так, суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, та вважає, що такі дії є цілком вірогідними, враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 115 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за вчинення якого передбачена у виді довічного позбавлення волі. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків на даному етапі судового розгляду, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того суд зазначає, що у кримінальному провадженні, з огляду на стадію судового розгляду, не допитані свідки, що свідчить про існування ризиків незаконного впливу на останніх обвинуваченим ОСОБА_6 , та існування підстав визначених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та обставини їх вчинення.

Разом з тим суд робить висновок про недоведеність стороною обвинувачення ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки наведені прокурором доводи мають загальний характер, є припущеннями та не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у обвинуваченого реальних намірів чи можливостей впливати на хід судового розгляду. Матеріали кримінального провадження не містять даних про порушення обвинуваченим раніше покладених процесуальних обов`язків або вчинення інших дій, спрямованих на перешкоджання здійсненню правосуддя. При цьому досудове розслідування завершено, обвинувальний акт передано до суду, що істотно знижує ймовірність негативного впливу на збирання чи збереження доказів, а тому відсутні конкретні обставини, які б об`єктивно підтверджували існування зазначеного ризику.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо необхідності зміни запобіжного заходу на домашній арешт у нічний період доби, суд виходить із такого.

Посилання захисника та законного представника на наявність у обвинуваченого інвалідності III групи, хронічних захворювань (астма, епілепсія), необхідність постійного лікування та медичного контролю саме по собі не спростовує встановлених судом ризиків та не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу.

Стороною захисту не надано належних та допустимих доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого є несумісним із перебуванням під цілодобовим домашнім арештом або що такий запобіжний захід унеможливлює отримання ним необхідної медичної допомоги. Домашній арешт не позбавляє особу права на медичну допомогу, а у разі необхідності відвідування закладу охорони здоров`я, таке питання може бути вирішене у встановленому законом порядку шляхом надання відповідного дозволу.

Твердження про необхідність регулярних прогулянок на свіжому повітрі не підтверджені медичними висновками, які б свідчили про об`єктивну неможливість перебування обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом або про потребу у вільному пересуванні протягом дня без процесуального контролю.

Щодо доводів законного представника про неможливість забезпечення базових потреб обвинуваченого, у зв`язку із її можливим перебуванням у лікувальному закладі разом із чоловіком, та на підтвердження вказаних обставин суду не надано підтверджуючих документів. Також стороною захисту не доведено відсутність інших способів забезпечення обвинуваченого продуктами харчування та лікарськими засобами.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що із спливом часу ризики, які були підставою для обрання такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт зменшуються, однак при цьому суд також бере до уваги та зважає на комплекс вищеперерахованих та проаналізованих обставин, а саме тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, та міру покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, особливу категорію, характер вчинення і підвищену суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів і робить висновок про наявність підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

При цьому суд враховує принцип співмірності втручання у права особи та зазначає, що до обвинуваченого застосовано менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, що свідчить про дотримання принципу мінімального необхідного обмеження прав з метою забезпечення належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 331, 350, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000049 від 13.01.2026 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14 п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України - задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 26.04.2026 (включно), із забороною цілодобово залишати місце проживання в АДРЕСА_1 , за виключенням відвідування місць для укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» та отримання необхідної медичної допомоги.

Покласти на ОСОБА_6 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки протягом часу до 26.04.2026 (включно):

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) та інші документи, що дають право на виїзд за межі України.

Ухвалу суду для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для виконання.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначити строк дії ухвали до 26.04.2026 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали: 27.02.2026 о 15 годині 00 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3