Справа № 643/3140/26
Провадження № 1-кс/643/1724/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003236 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003236 від 19.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

18.11.2025 до ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 про те, що громадянка на ім`я ОСОБА_5 та громадянин на ім`я ОСОБА_6 здійснюють збут психотропної речовини "PVP" на території Салтівського району, міста Харкова (ІТС ІПНП 42803 від 18.11.2025).

Дану подію слідчим СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003236 від 19.11.2025 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування в якості свідка допитаний гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зазначені особи здійснюють збут особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» на території міста Харкова, переважно у Салтівському районі, шляхом передачі «з рук у руки». Вартість психотропної речовини становить 600 гривень за 0,5 грама.

З метою перевірки отриманої інформації та встановлення осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, слідчим надано доручення співробітникам ВКП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області в порядку ст. 40 КПК України.

Згідно з отриманою відповіддю встановлено, що до незаконного обігу психотропних речовин може бути причетна ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

У ході досудового розслідування проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а саме контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

В ході проведення зазначеної НСРД 08.02.2025 гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за грошові кошти у сумі 2000 гривень незаконно придбав у гр-ки ОСОБА_7 прозорий поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною білого кольору.

Відповідно до висновку судової експертизи, вилучена речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, масою 1,752 г.

Злочинна діяльність вищевказаної особи підтверджуються зібраними матеріалами під час досудового розслідування.

У зв`язку з чим з метою отримання доказів, фактичних даних, причетності останнього до скоєння тяжкого злочину вважається за доцільне, за місцями мешкання та реєстрації провести обшуки.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_2 , на праві власності належить ОСОБА_10 .

Для одержання доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а також документування скоєння злочину, виникла необхідність в проведенні обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою виявлення і вилучення: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів та сильнодіючих лікарських засобів, документів, робочих та чорнових записів, шприців, медичної та побутової тари, ємкостей, в яких зберігаються наркотичні засоби, полімерних пакетах, приладів, які пристосовані для виготовлення, вживання, зважування, фасування наркотичних засобів, психотропних речовин, інших предметів та речей, що зберігають інформацію про протиправну діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме: електронних носіїв інформації, телефонів, флеш-накопичувачів, ноутбуків, планшетів, жорстких дисків, за допомогою яких, ОСОБА_8 займається розповсюдженням (збутом) наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження.

Тому орган досудового слідства вважає, що єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, є проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, у зв`язку з латентним характером кримінального правопорушення до якого, згідно отриманих відомостей, може бути причетний ОСОБА_8 , та також можливо інші особи, інформацію, яка може становити інтерес під час досудового розслідування кримінального провадження, неможливо отримати в інший спосіб, окрім проведення слідчих (розшукових) дій, а саме: згідно ст. 234 КПК України «Обшук».

17.02.2026 року в період часу з 20:40 по 01:34 год. 18.02.2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова № 643/2786/26, 1-кс/643/1619/26 від 16.02.2026 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , та складено протокол обшуку. Згідно вказаного протоколу було виявлено та вилучено наступне: Мобільний телефон ТМ Redmi Note 14 PRO, на якому мається IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 . В даний мобільний телефон встановлена SIM-карта НОМЕР_3 ; Пристрої для паління в кількості 10 шт.; Пристрої для паління, на внутрішніх стінках яких виявлено нашарування темно-коричневого кольору в кількості 15 шт.; Ваги в кількості 3-х шт.:1)ТМ WH-B05; 2)Saturn; 3)DIAMOND; Флеш носії:1)чорного кольору; 2)SP Silicon Power 32 GB; 3)goodram 8 GB синього кольору; 4) синього кольору; Фрагменти фольги на яких мається нашарування невідомою речовиною темно-коричневого кольору в кількості 13 шт.; Трубки для паління з нашаруванням невідомої речовини темно-коричневого кольору у кількості 20 шт.; Паперові листки із записами у кількості 8 шт.; Пусті упаковки від SIM-карт ТМ Vodafone з номерами +380(99)8167140, +380(99)8592122; SIM-карта Vodafone на якій мається напис 605; SIM-карта Vodafone на якій мається напис 046; Зіп-пакет з SIM-картою на який мається напис 012, на зіп-пакеті мається напис ; Зіп-пакет на якому мається напис 6840, всередині якого SIM-карта Vodafone 711; Зіп-пакет на якому мається напис всередині якого знаходиться SIM-карта Vodafone 105; Зіп-пакет на якому мається напис всередині якого знаходиться SIM-карта Vodafone 555; Полімерна банка жовтого кольору з речовиною рослинного походження; Грошові кошти у кількості 72 купюри номіналом по 1000 грн., здобуті злочинним шляхом; Зіп-пакет, в якому знаходиться не суха речовина візуально схожу на гриб; Залишки речовини кристалічного походження білого кольору, поміщено до зіп-пакету; Зіп-пакети в середині яких знаходиться кристалічна речовина білого кольору в кількості 17 шт.; Зіп-пакети з невідомою речовиною кристалічного походження біло-жовтого кольору в кількості 5 шт., Зіп-пакети з невідомою речовиною рослинного походження зеленого кольору в кількості 13 шт.; Полімерна банка жовтого кольору з речовиною рослинного походження; Грошові кошти у кількості 42 купюри номіналом по 500 грн. здобуті злочинним шляхом; Грошові кошти у кількості 30 купюр номіналом по 200 грн. здобуті злочинним шляхом; Грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом по 100 доларів США здобуті злочинним шляхом; Грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 50 доларів США здобуті злочинним шляхом; Грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 10 доларів США здобуті злочинним шляхом; Грошові кошти у кількості 3 купюри номіналом по 20 Євро здобуті злочинним шляхом; Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «ХУЕВО» в середині якого мається речовина кристалічного походження; Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «Сахар» в середині якого речовина кристалічного походження; Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «985» з кристалічною речовиною; Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «Ф» з кристалічною речовиною; Змив з поверхні зіп-пакету в середині якого речовина рослинного походження зеленого кольору; Змив з поверхні зіп-пакету в середині якого речовина рослинного походження.

Вищезазначені речі вилучено та опечатано в присутності понятих з підписами усіх учасників до пакетів НПУ. На теперішній час вищезазначені вилучені речі перебувають в Харківському РУП № 2 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 30.

18.02.2026 року вищезазначені речі, які було вилучено під час проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Власником вилучених речових доказів є ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. відсутні.

Вилучені під час огляду, обшуку речі мають істотне значення по кримінальному провадженню для встановлення істини по кримінальному провадженню та необхідні для проведення судових експертиз, інших процесуальних дій.

У разі повернення речових доказів вони можуть будуть знищенні, зіпсовані та пошкодженні

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

17.02.2026 року в період часу з 20:40 по 01:34 год. 18.02.2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова № 643/2786/26, 1-кс/643/1619/26 від 16.02.2026 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Постановою слідчого від 18.02.2026 року речі та предмети, які були виявлені та вилучені під час обшуку 17.02.2026 року в період часу з 20:40 по 01:34 год. 18.02.2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова № 643/2786/26, 1-кс/643/1619/26 від 16.02.2026 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 , за адресою: м. Харків, вул. Ужвій Наталія, 108 кв. 53, визнані речовими доказами в кримінальному проваджені №0003236 від 19.11.2025.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Крім цього, відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядку виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно (з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування майном) а саме, на:

-Мобільний телефон ТМ Redmi Note 14 PRO, на якому мається IMEI1: НОМЕР_1 ; IMEI2: НОМЕР_2 . В даний мобільний телефон встановлена SIM-карта НОМЕР_3 ;

-Пристрої для паління в кількості 10 шт.;

-Пристрої для паління, на внутрішніх стінках яких виявлено нашарування темно-коричневого кольору в кількості 15 шт.;

-Ваги в кількості 3-х шт.:1)ТМ WH-B05; 2)Saturn; 3)DIAMOND;

-Флеш носії:1)чорного кольору; 2)SP Silicon Power 32 GB; 3)goodram 8 GB синього кольору; 4) синього кольору;

-Фрагменти фольги на яких мається нашарування невідомою речовиною темно-коричневого кольору в кількості 13 шт.;

-Трубки для паління з нашаруванням невідомої речовини темно-коричневого кольору у кількості 20 шт.;

-Паперові листки із записами у кількості 8 шт.;

-Пусті упаковки від SIM-карт ТМ Vodafone з номерами +380(99)8167140, +380(99)8592122;

-SIM-карта Vodafone на якій мається напис 605;

-SIM-карта Vodafone на якій мається напис 046;

-Зіп-пакет з SIM-картою на який мається напис 012, на зіп-пакеті мається напис ;

-Зіп-пакет на якому мається напис 6840, всередині якого SIM-карта Vodafone 711;

-Зіп-пакет на якому мається напис всередині якого знаходиться SIM-карта Vodafone 105;

-Зіп-пакет на якому мається напис всередині якого знаходиться SIM-карта Vodafone 555;

-Полімерна банка жовтого кольору з речовиною рослинного походження;

-Грошові кошти у кількості 72 купюри номіналом по 1000 грн., здобуті злочинним шляхом;

-Зіп-пакет, в якому знаходиться не суха речовина візуально схожу на гриб;

-Залишки речовини кристалічного походження білого кольору, поміщено до зіп-пакету;

-Зіп-пакети в середині яких знаходиться кристалічна речовина білого кольору в кількості 17 шт.;

-Зіп-пакети з невідомою речовиною кристалічного походження біло-жовтого кольору в кількості 5 шт.,

-Зіп-пакети з невідомою речовиною рослинного походження зеленого кольору в кількості 13 шт.;

-Полімерна банка жовтого кольору з речовиною рослинного походження;

-Грошові кошти у кількості 42 купюри номіналом по 500 грн. здобуті злочинним щляхом;

-Грошові кошти у кількості 30 купюр номіналом по 200 грн. здобуті злочинним шляхом;

-Грошові кошти у кількості 2 купюри номіналом по 100 долларів США здобуті злочинним шляхом;

-Грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 50 доларів США здобуті злочинним шляхом;

-Грошові кошти у кількості 1 купюра номіналом 10 доларів США здобуті злочинним шляхом;

-Грошові кошти у кількості 3 купюри номіналом по 20 Євро здобуті злочинним шляхом;

-Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «ХУЕВО» в середині якого мається речовина кристалічного походження;

-Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «Сахар» в середині якого речовина кристалічного походження;

-Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «985» з кристалічною речовиною;

-Змив з поверхні зіп-пакету на якому мається напис «Ф» з кристалічною речовиною;

-Змив з поверхні зіп-пакету в середині якого речовина рослинного походження зеленого кольору;

-Змив з поверхні зіп-пакету в середені якого речовина рослинного походження.

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1