У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/6975/25

провадження № 1-кп/0285/357/26

24 лютого 2026 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді…………....... ОСОБА_1 ,

секретаря…………..............….. ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора……………………. ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого......................... ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника................................... ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2025 за №0000839,

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 ККУ,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 прокурором було подано клопотання про продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки його строк спливає, підстави, за яких він обраний у такому вигляді не відпали, а ризики не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні забезпечити досягнення мети, визначеної ст.177 КПК.

Обвинувачений не заперечив щодо продовження запобіжного заходу, його захисник підтримала думку свого підзахисного.

Розглянувши подане клопотання, вислухавши присутніх, суд приходить наступного висновку.

Строк продовженого 30.12.2025 запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою спливає 27.02.2026.

Ізоляційний запобіжний захід завжди може бути виправданий за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі, з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Суд зауважує, що зазначені прокурором у своєму клопотанні ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК, із сплином часу зменшуються, разом із тим вони ще є достатньо суттєвими на даній стадії кримінального провадження, що дає дійти висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, з великою вірогідністю не зможе запобігти існуючим ризикам, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК.

Запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики доведені, які в сукупності з обґрунтованим обвинуваченням у вчиненні особливо тяжкого злочину, даним про особу обвинуваченого, стали підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Також суд наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний або обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваним, обвинуваченим та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в такому випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування ОСОБА_4 під вартою, матеріали справи не містять.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою продовжується цей вид запобіжного заходу щодо нього, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і неможливим на цей час застосування щодо нього іншого альтернативного запобіжного заходу.

Отже, клопотання прокурора є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора від 24.02.2026 задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Визначити строк дії даної ухвали по 24.04.2026 включно.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуюча суддя ОСОБА_1