Справа №694/603/26
провадження № 1-кс/694/185/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2026 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000263 від 04.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт намайно, вилучене 04.03.2026 року під час проведення огляду місця події узбіччя дороги поруч із домоволодінням АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль марки «ГАЗ» моделі «52» типу «САМОСКИД-С» синього кольору, 1981 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_5 , та перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; колоди дерев різних порід, діаметру, форми та довжини, які лежали в щільному порядку у кузові, розмірами 3,5м х 2,35м х 1,15м, з двома пластиковими бирками з написами: «VA ДАЛРУ 703179552» та «VA ДАЛРУ 703179551»; дві товарно-транспортні накладні «Екз.2» та «Екз.3» серії ЛАС №371083 від 04.03.2026, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти будь-які дії по відчуженню і зміні власників цього майна, на час проведення досудового розслідування.

Залишити автомобіль марки «ГАЗ» моделі «52» типу «САМОСКИД-С», реєстраційний номер НОМЕР_1 та колоди деревини, які знаходяться у кузові вищевказаного автомобіля на зберіганні на території Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, а дві товарно-транспортні накладні «Екз.2» та «Екз.3» серії ЛАС №371083 від 04.03.2026 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000263.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 04.03.2026 року слідчим Звенигородського РВП ГУНП в Черкаські області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000263 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Під час проведення невідкладних слідчих дій по даному кримінальному провадженню, слідчим СД Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 04.03.2026 року в період часу з 14 год. 20 хв. по 15 год. 12 хв., проведено огляд місця події на узбіччі дороги, поруч із домоволодінням №8 по вул. Івана Вигівського в с.Вільховець Звенигородського району Черкаської області, під час якого було вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ 52» типу «самоскид-с» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кузові якого знаходились колоди деревини різних порід, діаметру, форми та довжини, які лежали в щільному порядку, на двох з яких було виявлено пластикові бирки з написами: «VA ДАЛРУ 703179552» та «VA ДАЛРУ 703179551».

Крім того, в ході огляду місця події водій автомобіля ОСОБА_6 добровільно видав дві товарно-транспортні накладні «Екз.2» та «Екз.3» серії ЛАС №371083 від 04.03.2026, які було вилучено та поміщено до паперового конверту «Національна

поліція України».

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 , приблизно о 13 годині 04.03.2026 року він керував автомобілем марки «ГАЗ 52», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить його доньці ОСОБА_5 , та перевозив колоди дров на прохання особи, яка працює у Вільховецькому лісництві, де йому було надано дозвільні документи на перевезення.

Відповідно до протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , водій автомобіля марки «ГАЗ 52», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 04.03.2026 року отримував деревину на території лісгоспу, розташованого в с. Вільховець, де загруз у болоті і дрова висипались з кузова, тому їх потрібно було повторно навантажувати в кузов автомобіля.

Під час огляду сайту «Державного агентства лісових ресурсів України», у розділі «Перевірка легальності походження деревини», у підрозділі «Перевірка за номером ТТН» було здійснено пошук ТТН серії ЛАС №371083 від 04.03.2026 року. Згідно отриманої інформації, ДСГП «Ліси України», філія «Центральний лісовий офіс», Звенигородське надлісництво, завантажували деревину об`ємом 4,9 м3 на автомобіль марки ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Візуально на автомобіль було завантажено деревину в певному положенні та порядку. Із фото, роздрукованого з офіційного сайту «Державного агентства лісових ресурсів України» від 04.03.2026 року та фото, зробленого під час огляду місця події від 04.03.2026 року вбачається, що розміщення деревини на них відрізняється, забруднення від падіння на землю та повторне переміщення на кузов не проглядається.

Постановою старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 05.03.2026 року автомобіль марки «ГАЗ 52» типу «самоскид-с», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колоди деревини та товарно-транспортні накладні визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

По завершенні огляду, вищевказаний транспортний засіб та колоди деревини поміщено на територію Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул.Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області, а товарно-транспортні накладні долучено до матеріалів кримінального провадження №0000263.

Враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події 04.03.2026 року транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ 52», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колоди деревини різних порід, діаметру, форми, довжини та товарно-транспортні накладні, є тимчасово вилученим майном, що визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, та є предметом і знаряддям, а також зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а передача вилученого майна його власнику може потягнути за собою наслідки втрати речових доказів та неможливості проведення необхідних судових експертиз, що унеможливить забезпечити ефективне розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів та встановлення законності набуття та перевезення вказаних колод деревини згідно ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт.

Старший слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про розгляд клопотання без її участі. Просить клопотання задовольнити.

Особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викликалися в судове засідання, проте до суду не з`явилися.

Представник ОСОБА_11 , щодо майна якого вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_12 подав заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна. Вказав на те, що слідчим підтверджено наявність ТТН та 2 бирок, чим спростовано здійснення будь-яких незаконних дій з деревиною та доцільність вилучення майна. Щодо арешту автомобіля, то він належить третій особі, а тому клопотання про його арешт подане не уповноваженою особою (слідчим, а не прокурором). Крім того, у клопотанні немає жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру, як встановлено ст. 246 КК України. Просив розглянути клопотання без їхньої участі.

Частиною 1 статті 172 цього Кодексу передбачено, що неприбуття учасників судового розгляду у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, а тому слідчий суддя вважає за можливе

розглянути клопотання за відсутності учасників судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000263 від 04.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Як вбачається із витягу з ЄРДР № 0000263 від 04.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, 04.03.2026 року близько 13 год. 30 хв. в с. Вільховець Звенигородського району було зупинено автомобіль марки «ГАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , 1959 року народження, який перевозив деревину без відповідних документів.

Частиною 1 ст. 246 КК України встановлено кримінальну відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.03.2026 року, на ділянці місцевості узбіччі дороги поруч із домоволодінням №8 по вул.Івана Вигівського в с.Вільховець Звенигородського району Черкаської області було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «ГАЗ 52» типу «самоскид-с» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , колоди деревини різних порід, діаметру, форми, довжини, які знаходились у кузові вищевказаного автомобіля, та товарно-транспортні накладні, які постановою слідчого від 05.03.2026 року визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Так, згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частини 1-3 ст. 170 КПК України передбачають, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що факт придбання деревини підтверджується Товарно-транспортною накладною (ліс) серії ЛАС №371083 від 04.03.2026 року, згідно якої пунктом завантаження є Звенигородське надлісництво, Вільхівецьке (ДП Звенигородське ЛГ»), вантажоодержувачем є ОСОБА_11 , автомобільний перевізник ОСОБА_6 , транспортний засіб ГАЗ 53, номерний знак НОМЕР_1 , відпущено деревину дров`яну, штабель, V 4,9000 м3, наявні дві бирки «703179551» та «703179552».

Разом з тим, у матеріалах справи наявний протокол огляду місця події від 04.03.2026 року, в ході якого проведено огляд узбіччя дороги поруч із домоволодінням №8 по вул.Івана Вигівського в с.Вільховець Звенигородського району Черкаської області, під час якого було вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ 52» типу «самоскид-с» синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_6 , у кузові якого знаходились колоди деревини різних порід, діаметру, форми та довжини, які лежали в щільному порядку, на двох з яких було виявлено пластикові бирки з написами: «VA ДАЛРУ 703179552» та «VA ДАЛРУ 703179551».

Нормами ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норми закону.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ст. 170 ч. 1 цього Кодексу. Крім того, відповідно до ст.173 ч. 2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, крім іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Однак, всупереч вимогам ст. ст. 170, 173 КПК України, звертаючись з клопотанням слідчий не вказав яким чином буде досягнута мета накладення арешту збереження речових доказів, як це визначено ч. 2 ст. 170 КПК України, не перевірив наявності підстав накладення арешту, в межах ознак вчинення кримінального правопорушення та обмежився лише формальним посиланням на доведення підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Жодних доказів щодо незаконності походження вилученої деревини, в тому числі її незаконного зберігання, перевезення, стороною обвинувачення не подано, в той же час правомірність набуття та перевезення вказаної в клопотанні деревини підтверджена документально, а саме Товарно-транспортною накладною, в якій дані відправника, одержувача, перевізника та бирок на двох колодах відповідають тим, які були зафіксовані в ході проведення огляду місця події.

Слідчий суддя не бере до уваги твердження слідчого про те, що деревина, яка зазначена у товарно-транспортній накладній не є тією, яка була виявлена в кузові автомобіля під час огляду місця події, у зв`язку з різним розташуванням колод, оскільки згідно показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 водій автомобіля марки «ГАЗ 52», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 04.03.2026 року отримував деревину на території лісгоспу, розташованого в с. Вільховець, де загруз у болоті і дрова висипались з кузова, а тому їх потрібно було повторно навантажувати в кузов автомобіля. Такі показання свідків не спростовані жодними доказами, а інше розташування деревини в кузові автомобіля не може бути підставою для притягнення до кримінальної відповідальності.

Таким чином, слідчим жодним доказом не доведено, що виявлені на автомобілі «ГАЗ

52», реєстраційний номер НОМЕР_1 , колоди дерев різних порід, діаметру, форми та довжини отримані внаслідок вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Незаконність походження деревини є лише припущеннями і жодним чином необґрунтованою підозрою органу досудового розслідування, жодних доказів для підтвердження факту незаконності походження вилученої деревини слідчому судді не надано.

Варто також зазначити, що у клопотанні про арешт майна немає жодного посилання на можливість незаконного походження зазначеної деревини, яка була вилучена разом з іншим майном в ході огляду місця події, немає також жодних відомостей в обґрунтування факту завдання шкоди та її розміру у кримінальному провадженні, як це встановлено об`єктивною стороною ст. 246 КК України.

Саме по собі визнання майна речовим доказом постановою слідчого, ще не свідчить про те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасового вилученого майна.

З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що слідчим не доведено сукупність достатніх підстав та розумних підозр вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, та не доведено, що вилучене в ході проведення огляду місця події майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, тобто, що зазначене майно відповідає визначеним у ст. 98 та ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям, у зв`язку з чим на таке майно відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України не може бути накладено арешт, а тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

Керуючись статтями 1-40, 94, 98, 107, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000263 від 04.03.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 16.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1