Подільський районний суд міста Києва
Провадження №
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2026 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000678, внесеному до ЄРДР 09.03.2017 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алушта АРК, громадянина України, українця, одруженого, колишнього прокурора прокуратури міста Ялта АР Крим, освіта вища, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, код № НОМЕР_1

обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , будучи громадянином України, прокурором прокуратури м. Ялти Автономної Республіки Крим, призначеним на посаду наказом прокурора Автономної Республіки Крим та звільненим з вказаної посади у зв`язку з порушенням «Присяги працівника прокуратури» з позбавленням класного чину «юрист 3 класу» на підставі наказу Генерального прокуратора України № 13дк від 01.12.2014, у порушення вимоги. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України, ст. 4, ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 13, 46 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ, нехтуючи Присягою працівника прокуратури, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_6 на посаду так званого «прокурора Республіки Крим», а також незаконного проведення на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя референдуму, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності, посиленні окупації півострову та утворенні з АР Крим системи незаконних органів прокуратури Російської Федерації, погодився на незаконну пропозицію про продовження роботи у складі прокуратури АРК, а згодом - прокуратури Республіки Крим, без підпорядкування Генеральній прокуратурі Україні.

ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Ялта Автономної Республіки Крим на посаді прокурора прокуратури міста Ялти прокуратури Автономної Республіки Крим, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні - липня 2014 року, більш точну дату не встановлено, погодився на призначення його на посаду помічника прокурора міста Ялти незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, виконував вказівки і розпорядження так званих керівників зазначеної прокуратури, чим надав допомогу представникам іноземної держави у забезпеченні роботи незаконно створених органів прокуратури та посилив заходи тимчасової окупації півострова. Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_5 , діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи стаж роботи в органах прокуратури, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах російської федерації, бажаючи допомогти в проведенні підривної діяльності проти України та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних державних органів російської федерації, упродовж 2014-2016 років, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, використовуючи свої службові повноваження помічника прокурора міста Ялти прокуратури Республіки Крим, яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації, продовжив роботу на посаді помічника прокурора міста Ялти незаконно створеної прокуратури Республіки Крим. Зокрема, ОСОБА_5 у 2015 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в якості помічника прокурора міста Ялти на офіційному інтернет-сайті так званої Республіки Крим надав роз`яснення щодо змін до законодавства про охорону об`єктів культурної спадщини, посилаючись при цьому на законодавство російської федерації, а саме «Федеральний закон от 22.10.2014 № 315-ф3».

Крім того, відповідно до постанови від 17.01.2016 незаконно створеного на тимчасово окупованій території АР Крим 21-го арбітражного апеляційного суду по справі № А83-4281/2015, ОСОБА_5 в якості помічника прокурора міста Ялти 30.09.2015 провів прокурорську перевірку дотримання вимог федерального законодавства ТОВ «Алупка Резорт», яке розташоване за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, вул. Ленінградська, д. 15, кв. 3. У подальшому, у 2017 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, бажаючи допомогти в проведенні підривної діяльності проти України та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних державних органів російської федерації, погодився на призначення його на посаду прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері економіки незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, виконував вказівки і розпорядження так званих керівників зазначеної прокуратури. Зокрема, ОСОБА_5 28.12.2017 в ефірі телеканалу «1 Крьім» у програмі «Важно знать» в якості прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері економіки незаконно створеної прокуратури Республіки Крим надав роз`яснення щодо застосування законодавства російської федерації на території Автономної Республіки Крим, чим забезпечив його виконання на території півострова, зокрема щодо завершення оформлення та переоформлення прав на земельні ділянки. Створення та діяльність на території України правоохоронного органу іноземної держави призвели до посилення окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконних органів. Вказаними діями ОСОБА_5 , будучи громадянином України, надав допомогу іноземній державі та її представникам у створенні та функціонуванні органів прокуратури російської федерації, забезпечив функціонування незаконно створених органів так званої Республіки Крим, сприяв представникам російської федерації у проведенні підривної діяльності проти України, що забезпечує тривалу окупацію півострова Крим.

Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисного діяння, вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 17.04.2025 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого з розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000673, внесеному до ЄРДР 09.03.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. Розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених законом, та не суперечить прецедентній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з рішенням якого від 24 травня 2007 року у справі «Да Лус Домингеш Ферейра проти Бельгії» судове засідання за відсутності підсудного не суперечить вимогам ст. 6 Конвенції, якщо останній зможе згодом домогтися нового судового рішення за його участю, в якому містилася б оцінка висунутих проти нього обвинувачень за фактичними і юридичними обставинами справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи належним чином повідомлений про розгляд кримінального провадження відповідно до вимог ст. 323 КПК України, шляхом опублікування повістки про виклик на офіційному сайті Подільського районного суду м. Києва і в газеті «Урядовий кур`єр», у судові засідання не з`являвся, що не перешкоджає розгляду кримінального провадження при здійсненні спеціального судового провадження.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника.

Суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про обізнаність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права постати перед українським судом за діяння, вчинені на території суверенної України. Ухилення обвинуваченого від правосуддя суд розцінює як реалізацію останнім його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості. Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті судом встановлено таке.

Відповідно до ст. ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Суд, провівши розгляд в межах висунутого обвинувачення у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, дослідивши докази сторони обвинувачення, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за встановлених судом обставин, яка підтверджується сукупністю зібраних доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні.

Відповідно до витягу з ЄРДР № 0000678 від 09.03.2017, постанови про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000173 від 16.02.2015, копії витягу з ЄРДР № 0000173, копії рапорту про виявлення кримінального правопорушення, повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 14.05.2015, копії доручення, копії свідоцтва, супровідного листа, постанови про доручення призначити адвоката від 19.09.2024, копії доручення копії свідоцтва, повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри від 20.09.2024, постанови про оголошення ОСОБА_5 в розшук від 30.06.2015, ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2017, публікації повісток та виклики ОСОБА_5 на сайті ГПУ, ОГП та в газеті «Урядовий кур`єр», копії анкети отримувача паспорта на ім`я ОСОБА_5 , Вимоги УІТ, довідки на ім`я ОСОБА_5 з відділу кадрів ГПУ, Інформації з держреєстрів, Запиту ДПСУ від 09.06.2017, Листа ДПСУ від 20.06.2017, Запита АПУ від 09.06.2017, Листа АПУ від 30.06.2017, Запита ГУ ДФС у м. Києві від 09.06.2017, Листа ГУ ДФС у м. Києві від 20.06.2017 на 2 арк.; Копія листа ДКР СБУ від 13.06.2026 на 6 арк.; копія запиту АПУ від 29.09.2016 з додатком, копії листа АПУ від 17.10.2016, копії запиту ГПУ від 16.02.2015, копії листа ГПУ від 19.02.2015 з додатком, копії листа ГПУ від 31.03.2017 з додатком, доручення ТУ ДБР у м. Мелітополі, листа ТУ ДБР у м. Мелітополі з додатками, протоколу огляду від 20.09.2024, протоколу огляду від 20.09.2024, протоколу огляду від 22.04.2015, протоколу огляду від 30.03.2021, протоколу огляду від 30.03.2021, протоколу огляду від 30.03.2021, протоколу огляду від 30.03.2021.

Фактичні дані, що містяться в цих документах, суд визнає належними, допустимими і достовірними.

Крім того, судом досліджені матеріали справи, які підтверджують заходи, які були вжиті щодо повідомлення обвинуваченого про вчинення стосовно неї процесуальних дій та забезпечення останнього правами на захист, а саме: дані щодо публікації повісток про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на сайті Офісу Генерального прокурора, в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті судової влади.

Прокурором також долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Усі перераховані джерела інформації суд оцінює за правилами документа (ст. 99 КПК України), а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими. Враховуючи цілковиту узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані достовірними доказами обвинувачення. Незгода сторони захисту з наданими стороною обвинувачення доказами у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання доказів недопустимими, а є лише способом захисту. З огляду на наведене, доводи сторони захисту не спростовують провину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину, за встановлених судом обставин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисного діяння, вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу колегією суддів не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за обставин, встановлених судом, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши надані докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 доведена в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, що ОСОБА_5 , будучи громадянином України, прокурором прокуратури м. Ялти Автономної Республіки Крим, нехтуючи Присягою працівника прокуратури, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_6 на посаду так званого «прокурора Республіки Крим», а також незаконного проведення на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя референдуму, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні - липня 2014 року, більш точну дату не встановлено, погодився на призначення його на посаду помічника прокурора міста Ялти незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, та у 2015 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, в якості помічника прокурора міста Ялти на офіційному інтернет-сайті так званої Республіки Крим надав роз`яснення щодо змін до законодавства про охорону об`єктів культурної спадщини, посилаючись при цьому на законодавство російської федерації, а саме «Федеральний закон от 22.10.2014 № 315-ф3». Крім того, відповідно до постанови від 17.01.2016 незаконно створеного на тимчасово окупованій території АР Крим 21-го арбітражного апеляційного суду по справі № А83-4281/2015, ОСОБА_5 в якості помічника прокурора міста Ялти 30.09.2015 провів прокурорську перевірку дотримання вимог федерального законодавства ТОВ «Алупка Резорт», яке розташоване за адресою: Республіка Крим, м. Ялта, вул. Ленінградська, д. 15, кв. 3. У подальшому, у 2017 році, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, бажаючи допомогти в проведенні підривної діяльності проти України та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних державних органів російської федерації, погодився на призначення його на посаду прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері економіки незаконно створеної прокуратури Республіки Крим, виконував вказівки і розпорядження так званих керівників зазначеної прокуратури. Зокрема, ОСОБА_5 28.12.2017 в ефірі телеканалу «1 Крьім» у програмі «Важно знать» в якості прокурора відділу нагляду за виконанням законодавства у сфері економіки незаконно створеної прокуратури Республіки Крим надав роз`яснення щодо застосування законодавства російської федерації на території Автономної Республіки Крим, чим надав допомогу представникам іноземної держави у переході судової та правоохоронної системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - російської федерації, що призвело до забезпечення належного функціонування незаконно створених органів прокуратури та посилили заходи тимчасової окупації півострова, чим вчинив державну зраду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 111 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Санкцією ч. 1 ст. 111 КК України передбачено конфіскацію майна або без такої.

Вимогами ч. 2 ст. 59 КК України передбачено, що конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, того, що сторона обвинувачення наполягає на застосуванні конфіскації майна, суд вважає, що покарання у виді позбавленні волі з конфіскацією майна буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів та відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, оскільки останній вчинив кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Речові докази відсутні.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя: ОСОБА_7