Дата документу 12.05.2026 Справа № 317/922/26
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/922/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/437/26 Доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2026 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 26.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

1. Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Ухвалою слідчого судді Запорізького районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2026 задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та накладено арешт на тимчасово вилучене 13.04.2026 майно в ході обшуку Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Першотравнева,50 власником якого є Степненська територіальна громада в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, а саме: зразки відтисків печатки Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області на 4 аркушах, у кількості 51 штука; оригінали документів, що містять зразки підписів голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 за 2023 рік у кількості 20 документів;оригінали документів, що містять зразки підписів голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 за 2024 рік у кількості 20 документів; оригінали документів, що містять зразки підписів голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 за 2025 рік у кількості 20 документів;оригінали документів, що містять зразки підписів голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 за 2022 рік у кількості 20 документів;оригінали документів, що містять зразки підписів голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 за 2026 рік у кількості 20 документів;оригінал договору оренди землі № 10/2 від 09 жовтня 2023 року, укладений між орендодавцем Степненською сільською радою Запорізького району в особі Степненського сільського голови ОСОБА_6 та орендарем ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРАНІТ» в особі представника ОСОБА_7 ;оригінал договору оренди землі № 10/1від 10 жовтня 2024 року, укладений між орендодавцем Степненською сільською радою Запорізького району в особі Степненського сільського голови ОСОБА_6 та орендарем ТОВ «ЗАПОРІЖПРОМГРАНІТ» в особі представника ОСОБА_7 ;оригінал договору оренди землі № 12/1 від 12 грудня 2023 року, укладений між орендодавцем Степненською сільською радою Запорізького району в особі Степненського сільського голови ОСОБА_6 та орендарем ТОВ «АГРОІНВЕСТ-2013» в особі директора ОСОБА_8 ;оригінал договору оренди землі № 12/2 від 12 грудня 2023 року, укладений між орендодавцем Степненською сільською радою Запорізького району в особі Степненського сільського голови ОСОБА_6 та орендарем ТОВ «АГРОІНВЕСТ-2013» в особі директора ОСОБА_8 ;оригінал договору оренди землі № 12/1 від 10 грудня 2024 року укладеного між орендодавцем Степненською сільською радою Запорізького району в особі Степненського сільського голови ОСОБА_6 та орендарем ФОП ОСОБА_9 ;належним чином завірену копію особової справи голови Степненського сільського голови ОСОБА_6 ;належним чином завірену копію особової справи начальника відділу земельних відносин та комунальної власності ОСОБА_10 , з метою збереження речових доказів.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя виходив із того, що вилучені об`єкти є доказами вчинення кримінального правопорушення, містять на собі сліди злочину та мають значення речових доказів. При цьому слідчий суддя врахував правову підставу для накладення арешту на майно, а також достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення. З метою встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, забезпечення збереження речових доказів та недопущення можливого приховування, втрати, пошкодження чи знищення майна під час досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене майно.

2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі представник Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області - адвоката ОСОБА_5 , не погодився із оскаржуваною ухвалою, вважає її необґрунтованою та незаконною, постановлену із порушенням норм процесуального права. Вказує на те, що слідчий звернувся до слідчого судді із пропуском строку, визначеного процесуальним законом для арешту майна, а тому у задоволенні клопотання про арешт майна слід було відмовити. Також посилається на відсутність необхідності вилучення оригіналів договорів. Крім того, слідчий суддя належним чином не мотивував необхідність арешту вилученого майна.

За таких обставин апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та винести нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити, а вилучене майно повернути.

3. Позиції учасників судового провадження.

У судове засідання учасники провадження не з`явилися, подавши окремі клопотання про розгляд справи за їх відсутності. При цьому представник Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області адвокат ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а прокурор заперечував проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність.

Оскільки всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення розгляду за їх відсутності, суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 406 КПК України ухвалює рішення за результатами письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, ретельно дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

4. Мотиви і висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вказаним вимогам ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як випливає з матеріалів провадження, слідчим відділом ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 26.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Постановою слідчого від 13.04.2026 майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку 13.04.2026, визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Накладаючи арешт на вилучене майно, слідчий суддя виходив із наявності достатніх підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та в установленому законом порядку визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, а метою накладення арешту є забезпечення їх збереження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Як установлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, дотримуючись вимог ст.ст. 131132, 170173 КПК України, обґрунтовано задовольнив клопотання про накладення арешту на зазначене майно, оскільки воно визнане речовим доказом у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Степне, вул. Першотравнева, 50.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий звернувся із клопотанням про арешт майна із пропуском строку, визначеного кримінальним процесуальним законом, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження випливає, що клопотання подано у межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України, а тому підстави для відмови у його задоволенні з цих мотивів були відсутні.

Так, як встановлено з матеріалів справи, обшук проведено 13.04.2026, а з клопотанням про накладення арешту на майно слідчий звернувся до суду 15.04.2026, що підтверджується відомостями, зазначеними на поштовому конверті.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки, при цьому строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Отже, слідчий звернувся до суду в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, тобто протягом 48 годин після вилучення майна.

Посилання апелянта на відсутність необхідності у вилученні оригіналів договорів також не спростовують законності оскаржуваної ухвали, оскільки на даному етапі досудового розслідування саме оригінали документів можуть мати істотне значення для встановлення фактичних обставин кримінального провадження, проведення за необхідності експертних досліджень, перевірки справжності документів, наявності підписів, печаток, виправлень чи інших відомостей, що мають доказове значення.

Враховуючи характер кримінального провадження та обставини, які підлягають перевірці органом досудового розслідування, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про те, що вилучені документи відповідають критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, а тому їх арешт є необхідним для забезпечення збереження доказової бази.

Твердження апеляційної скарги про те, що слідчий суддя належним чином не мотивував необхідність накладення арешту на вилучене майно, також є безпідставними, оскільки на цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вирішує питання доведеності кримінального правопорушення, а лише перевіряє наявність достатніх даних, які свідчать про можливе вчинення кримінального правопорушення та виправдовують застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Надані органом досудового розслідування матеріали у своїй сукупності містять достатні відомості, які дають підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, в оскаржуваній ухвалі наведені обставини кримінального провадження, правові підстави для накладення арешту, а також зазначено, з якою метою застосовується такий захід забезпечення кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки обставин кримінального провадження та незгоди із процесуальним рішенням слідчого судді, однак не містять даних, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону чи безпідставність накладення арешту на майно.

Колегія суддів, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, вважає, що незастосування в цьому випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення чи втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, обраний слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України, та який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку.

У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки колегією суддів не встановлено порушень вимог ст.ст. 170, 172173 КПК України, які могли б слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя ухвалив рішення відповідно до вимог закону, під час розгляду клопотання з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області - адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду м.Запоріжжя від 20.04.2026, якою накладено арешт на майно - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4