Справа № 216/2695/22
провадження 1-кп/216/185/26
ВИРОК

іменем України

09 лютого 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №4 приміщення суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №№0000685 від 24.06.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосавицького Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, моб. тел. НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що 24.06.2022, о 16 годині 24 хвилині, водій ОСОБА_4 , в світлий час доби, керуючи технічно справним автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в Центрально-Міському районі, м. Кривого Рогу, по асфальтному покриттю проїзної частині дороги вул. 129-ї бригади територіальної оборони, з боку вул. Петра Калнишевського, в напрямку вул. Окружної. Водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по проїзній частині вул. НОМЕР_3 бригади територіальної оборони зі швидкістю, яка складала не менш ніж 76,3 км/год, при цьому перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, чим порушив вимоги п.п. 12.4. та 12.9. б) Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;

- п. 12.9. Водієві забороняється: ...б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7...».

Рухаючись по зазначеній проїзній частині автомобіль «DAEWOO LANOS», під керуванням водія ОСОБА_4 , наближався до нерегульованого світлофором пішоходного переходу, розташованого по вулиці 129-ї бригади територіальної оборони, позначеному дорожнім знаком 5.38.1 Правил дорожнього руху України, та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, для руху пішоходів. У цей же час, попереду автомобіля «DAEWOO LANOS», проїзну частину вул. 129-ї бригади територіальної оборони, справа наліво по ходу руху вказаного автомобіля, по зазначеному нерегульованому пішоходному переходу, перетинав пішохід - малолітній ОСОБА_7 , який рухався в темпі кроку не змінюючи напрямок та темп свого руху. Водій ОСОБА_4 , наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу, на якому вже перебував пішохід ОСОБА_7 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав в даних дорожніх умовах безпечної швидкості руху, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода, вчасно не зменшив швидкість руху та не зупинив керований ним автомобіль «DAEWOO LANOS», щоб надати дорогу пішоходу, чим порушив Правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 1.7, 2.3 б), 2.3 д) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

Внаслідок недотримання зазначених Правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання події, по вулиці 129-ї бригади територіальної оборони, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, водій ОСОБА_4 , допустив наїзд керованого ним автомобіля «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на пішохода ОСОБА_7 , який рухався по зазначеному нерегульованому пішоходному переходу, позначеному дорожнім знаком 5.38.1 Правил дорожнього руху України та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, для руху пішоходів, в темпі кроку не змінюючи напрямок та темп свого руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 був травмований.

Відповідно до висновку експерта №347/24 від 09.05.2025, 24.06.2022, о 16 год. 24 хв., ОСОБА_7 внаслідок транспортної травми (зіткнення легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом), отримав наступні тілесні ушкодження:

Б) травма тулуба та нижніх кінцівок: садна тулуба та кінцівок, забійна рана лівої клубової (здухвинної) ділянки (розміром 20.0х7.0, 0х2.0 см), відкритий перелом клубової кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом діалізу лівої стегнової кістки на межі середньої та дистальної третини (зі зміщенням уламків по довжині та ширині).

Травма тулуба та нижніх кінцівок, складові якої наведені вище у підпункті б), в своєму перебігу супроводжувалась розвитком шоку (артеріальний тиск 60/40 мм.рт.ст., пульс 90/хв) небезпечним для життя явищем, і відповідно до пунктів 2.1.2., 2.1.3. о вищевказаних Правил, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя).

Допущені водієм ОСОБА_4 , порушення вимог п.п. 2.3 (б) та 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнав у повному обсязі, одночасно з цим надав наступні пояснення.

Зокрема, обвинувачений пояснив, що раніше не був знайомий з потерпілим, 24.06.2022, приблизно о 16-00 год. керував автомобілем «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись в лівій смузі для руху транспортних засобів по вул. 129-ї бригади територіальної оборони у м. Кривому Розі, в напрямку м. Кропивницького. Наближався до нерегульованого пішоходного переходу біля зупинки громадського транспорту «вул. Кренкеля». Коли проїжджав пішоходний перехід відчув удар у ліву сторону автомобіля, зупинив т/з, вийшов з машини та підійшов до травмованого хлопчика. Він був на зустрічній смузі руху та в нього були подряпини на обличчі, була травмована нога і ушкодження брюшної полості. Хтось зі свідків викликав швидку допомогу, яка приїхала через 5 хвилин. Швидкість свого автомобіля, встановлену досудовим розслідуванням, не заперечує, вину визнає, просить призначити покарання не пов`язане з фактичним позбавленням волі.

Поряд з цим, законний представник потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що є батьком потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обвинуваченим не знайомий. 24.06.2022 зателефонувала знайома та повідомила, що дитину, схожу на ОСОБА_9 , збила машина. Коли приїхав на місце ДТП, побачив сина в кареті швидкої допомоги. В нього були пошкодження на обличчі та животі, на ногу було накладено шину. Дана подія негативно вплинула на їх сім`ю та призвела до змін у повсякденному житті, дитина потребувала тривалого лікування, яке триває й під час судового розгляду справи. Просить призначити суворе покарання.

Законний представник потерпілого ОСОБА_10 суду пояснила, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з обвинуваченим не знайома. 24.06.2022 чекала дитину на пл. Захисників України, але зателефонував чоловік та повідомив, що ОСОБА_9 потрапив під автівку, його відвезли до лікарні. У дитини була гематома на голові, ліва нога сильно опухла. Також робили переливання крові і, протягом декількох днів, дитина перебувала у реанімаційному відділенні. Зі слів дитини, він переходив дорогу по пішоходному переходу з права на ліво та його збила машина. Просить призначити суворе покарання.

Надані показання обвинуваченого та законних представників потерпілого суд вважає достовірними та приймає їх до уваги, оскільки узгоджуються між собою та письмовими матеріалами справи, вказаними нижче, є послідовними та логічними, вказують на час, місце, спосіб вчинення злочину, а також вказують безпосередньо на обвинуваченого як на особу, причетну до вчинення злочину.

Разом з цим, незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині, вина останнього також підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні, а саме, вина обвинуваченого підтверджена такими доказами:

- картою виїзду швидкої медичної допомоги №211 А від 24.06.2022, з якої слідує, що 24.06.2022, о 16 год. 24 хв. отримано виклик, а саме: по вул. Шейха Мансура, біля пішоходного переходу у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу сталася ДТП за участю малолітнього потрепілого ОСОБА_7 , якого в подальшому було доставлено до 8-ї дитячої лікарні м. Кривого Рогу з попереднім діагнозом: політравма, ЗЧМТ, струс головного мозку, п/шкірна гематома лобно-скроневої ділянки, перелом ребер?, обширна рвана рана передньої черевної стінки зліва, з/перелом кісток тазу, закритий перелом лівого стегна, садна голови, тулуба, кінцівок. Загальний стан після надання первинної медичної допомоги - тяжкий;

- випискою з медичної карти стаціонарного хворого дитячого травматологічного відділення КНП «Криворізька міська лікарня №16» КМР №3127 з якої слідує, що у відділенні з 24.06.2022 по 19.07.2022 проходив лікування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом: сполучена травма. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Садна голови і обличчя. Забій грудної клітини, садна. Забійна велика рана лівої половини таза. Відкритий перелом здухвинної кістки зліва зі зміщенням. Закритий поперечний перелом н/3 лівої стегневої кістки зліва зі зміщенням. Множинні садна тулуба і кінцівок;

- висновком судово-медичної (комісійної) експертизи №347/24 від 09.05.2025, в ході проведення якої було встановлено, що 24.06.2022, о 16 год. 24 хв., ОСОБА_7 внаслідок транспортної травми (зіткнення легкового автомобіля, який рухався, з пішоходом), отримав наступні тілесні ушкодження:

а) закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, крововилив в м`які тканини тім`яно-скроневої ділянки зліва, забійна рана лобної частки зліва, садна голови та обличчя;

б) травма тулуба та нижніх кінцівок: садна тулуба та кінцівок, забійна рана лівої клубової (здухвинної) ділянки (розміром 20,0х7,0x2,0 см), відкритий перелом клубової кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом діафізу лівої стегнової кістки на межі середньої та дистальної третини (зі зміщенням уламків по довжині та ширині).

Вище описані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів за механізмом удару та удару-тертя (садна). Закрита черепно-мозкова травма, складові якої наведені вище у підпункті а) відноситься (у відповідності до вимог «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 та погоджені з Міністерством внутрішніх справ України, Генеральною прокуратурою України, Верховним судом України, Службою безпеки України) до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Травма тулуба та нижніх кінцівок, складові якої наведені вище у підпункті б) в своєму перебігу супроводжувалась розвитком шоку (артеріальний тиск 60/40 мм.рт.ст., пульс - 90/хв.) - небезпечним для життя явищем, і відповідно до пунктів 2.1.2., 2.1.3.о/ вище вказаних Правил, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). Крім того, під час надання ОСОБА_7 медичної допомоги, останньому встановлювався діагноз «Длительно незаживающая рана левой стопы», що пов`язане особливостями лікування отриманої травми тулуба та нижніх кінцівок (іммобілізація + вимушене положення кінцівки), у зв`язку з чим не оцінюється при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, вказані письмові докази у їх сукупності узгоджуються з показами обвинуваченого та потерпілих, повністю підтверджують кваліфікацію вчиненого обвинуваченим злочину, а також вказують на обставини та спосіб його вчинення, зокрема, щодо місця, часу та послідовності подій, що відбувались, а також вказують саме на обвинуваченого, як на особу, безпосередньо причетну до вчинення цього злочину, що вказує на їх достовірність, належність, об`єктивність та повноту.

При цьому позицію сторони захисту, яка не погодилась з кваліфікацією ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим, суд до уваги не приймає, оскільки вона повністю спростовується вищевказаним висновком комісійної судово-медичної експертизи та показами законних представників потерпілого, які пояснили, що лікування та реабілітація дитини триває з часу ДТП (24.06.2022) і до моменту розгляду справи в суді (2022-2026 роки). Також, суд звертає увагу, на ту обставину, що висновок комісійної судово-медичної експертизи, який міститься в матеріалах справи, не спростований стороною захисту жодними належними та допустимими доказами та суду не надано альтернативного, питання про призначення повторної судово-медичної експертизи стороною захисту не ініціювалось.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані і відповідають складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що обвинувачений на момент вчинення ним інкримінованого злочинного діяння, раніше не судимий, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та інших непрацездатних осіб не має, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, згідно з побутовою характеристикою з місця проживання характеризується з позитивної сторони. Зі складеної, уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді, відносно обвинуваченого, вбачається, що останній є пенсіонером, проживає разом з дружиною, тещою, донькою та двома онуками в приватному житловому будинку за місцем реєстрації, умовами проживання задоволений. Серед кола друзів не має правопорушників, не підтримує зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою, не ідентифікує себе з кримінальною особистістю. Алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як низький; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як низький. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також низький рівень небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить небезпеки для суспільства та окремих осіб.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин його вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також особу обвинуваченого, у зв`язку з чим, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 286 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, оскільки саме таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде необхідним і достатнім.

Крім цього, в рамках зазначеного кримінального провадження потерпілим та його законним представниками було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення на загальну суму 700000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що в результаті злочинних, протиправних та недбалих дій обвинуваченого, а саме, грубого порушення ПДР України та вчинення ДТП, неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 було завдано тілесних ушкоджень, які в свою чергу, потребували тривалого лікування та значних матеріальних втрат, крім цього дитина зазнала фізичного болю та моральних страждань. Таким чином, оскільки до вчинення даного злочину причетний обвинувачений ОСОБА_4 з нього й слід стягнути завдану моральну шкоду.

Законний представник потерпілого, ОСОБА_8 , та його представник, під час розгляду справи позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Обвинувачений та його захисник проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на ту обставину, що обвинувачений добровільно відшкодував батькові малолітнього потерпілого, завдану матеріальну та моральну шкоду у розмірі 55400,00 грн, що підтверджується розписками. В свою чергу розмір моральної шкоди, заявлений потерпілими є значно завищеним та необґрунтований жодними доказами.

Суд, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи і докази, здобуті у даній справі в частині цивільного позову дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, малолітній потерпілий ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження. З метою відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілий та його законні представники звернулися до обвинуваченого із цивільним позовом в межах цього кримінального провадження.

Як слідує з розписок, обвинуваченим ОСОБА_4 добровільно відшкодовано потерпілим 55400,00 грн (Том 1 а.с. 58-60).

Водночас на час ДТП цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 була застрахована у АТ «СК «КРАЇНА», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №2801838, який наявний у матеріалах кримінального провадження (а.с. 94). Згідно з вказаним полісом у разі настання страхового випадку, страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, у тому числі за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілого та його майну, - на суму завданих збитків, але не більше встановленого в договорі ліміту страхової суми, зокрема за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, - 260000,00 грн.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або згаданим вище Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених ст. 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року (справа №147/66/17), внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату).

Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Враховуючи розподіл у деліктному зобов`язанні між винуватцем ДТП (страхувальником) і страховиком (МТСБУ) обов`язку з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації наземних транспортних засобів, а також те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем має визначені законом межі та порядок реалізації, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України про те, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована (п.п. 149, 150).

У то й же час потерпіла особа в разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону №1961-IV (п. 172).

Страхувальник, який спричинив настання страхового випадку, відшкодовує моральну шкоду заподіяну у зв`язку з каліцтвом або смертю потерпілого лише у разі, якщо її розмір перевищує ліміт відповідальності страховика, та у випадку, якщо потерпіла особа просить відшкодувати моральну шкоду з інших підстав, ніж передбачені статтею 23 Закону №1961-IV (п. 173).

Відповідно до ст. 26-1 Закону №1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, оскільки, судом з достовірністю встановлено, що саме діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була заподіяна моральна шкода та останній не заперечує даного факту, з урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілими суму відшкодування моральної шкоди на суму фактично відшкодовану обвинуваченим - 55400,00 грн та суму, передбачену ст. 26-1 Закону №1961-IV, з урахування положень полісу обвинуваченого 13000,00 грн.

Отже, заявлений цивільний позов у цьому кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а саме, на користь малолітнього потерпілого ОСОБА_7 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 431600,00 грн, на користь законних представників потерпілого, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 100000,00 грн кожному.

Крім цього, згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки, в рамках цього кримінального провадження було проведено ряд судових експертиз, на проведення яких було витрачено кошти з Державного бюджету України, у сумі 18421,46 грн, що підтверджується довідками експертної установи, Кіровоградського НДЕКЦ МВС України та повідомленням ДСУ «Головне бюро СМЕ Міністерства охорони здоров`я України», тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.ст. 55, 63, 65, 286 ч. 2 КК України, ст.ст. 100, 124, 369-376, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

Арешт тимчасово вилученого майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.06.2022, а саме на: транспортний засіб «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 16.07.2015 є ОСОБА_4 - скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.02.2001 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, у розмірі 431600,00 грн (чотириста тридцять одну тисячу шістсот гривень),

Стягнути з ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.02.2001 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь законного представника потерпілого ОСОБА_8 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 11.01.2002 Криворізьким РВ УМВС України в Дніпропетровській області, моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, у розмірі 100000,00 грн (сто тисяч тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.02.2001 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 19.05.2011 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, моральну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, у розмірі 100000,00 грн (сто тисяч тисяч гривень).

У задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12.02.2001 Центрально-Міським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 18421,46 грн (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять одну гривню 46 копійок).

Речові докази:

- автомобіль «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , долучений до матеріалів кримінального провадження №0000685 на підставі постанови від 24.06.2022, переданий на зберігання власнику ОСОБА_4 згідно з розпискою від 29.07.2022 - повернути законному володільцю.

- відеозапис «OBWR4582», на оптичному диску у політеленовому конверті, долучений до матеріалів кримінального провадження №0000685 на підставі постанови від 24.06.2022 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та законному представнику потерпілого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок ухвалено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_11