Дата документу 28.04.2026Справа № 554/2449/17
Провадження № 1-кс/554/2183/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 29.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.2 ст.365, ч.2 ст.373, ч.1 ст.372, ч.1 ст.127 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся 03.02.2026 року до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 29.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.2 ст.365, ч.2 ст.373, ч.1 ст.372, ч.1 ст.127 КК України.

В обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що оскаржувана ним постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, передчасною та незаконною, а по даному кримінальному провадженню не виконано всіх необхідних слідчих дій, оскільки судове розслідування проводилося поверхнево та формально, а тому вважає, що з цих підстав не було повідомлено про підозру жодній особі.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0000001 від 05.01.2017 року, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні скарги, виходячи з такого.

Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № № 0000001 від 05.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.2 ст.365, ч.2 ст.373, ч.1 ст.372, ч.1 ст.127 КК України.

Постановою від 29.09.2025 року старшого слідчого першого слідчого відділу ( з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000001 від 05.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.2 ст.365, ч.2 ст.373, ч.1 ст.372, ч.1 ст.127 КК України, закрито, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях окремих співробітників УМВС України в Полтавській області, які здійснювали слідство та оперативний супровід кримінальної справи № 03640027 за обвинуваченням ОСОБА_3 , складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 374, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 373, ч. 1 ст. 372, ч. 1 ст. 127 КК України.

Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що факт нібито умисного заподіяння ОСОБА_3 сильного фізичного болю чи морального страждання шляхом нанесення йому побоїв, мучення або інших насильницьких дій з боку окремих працівників УМВС в Полтавській області в 2003 році, а також інших недозволених методів слідства, зокрема перевищення влади працівниками правоохоронного органу, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, порушення права на захист, а також примушування давати показання, органом досудового розслідування оцінюється критично, оскільки не знайшов свого об`єктивного підтвердження та спростовується іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування, зокрема допитами свідків, матеріалами проведених службових розслідувань та матеріалами кримінальної справи № 03640027 (судова справа № 1-17/2004), вироком Апеляційного суду Полтавської області 14.05.2004, тощо, які можуть свідчити про суб`єктивні фактори з боку ОСОБА_3 , а саме намагання оговорити працівників міліції та уникнути подальшого відбування призначеного покарання.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0000001 встановлено, що досудовим слідством проводилося розслідування за заявами ОСОБА_3 щодо заподіяння йому в 2003 році співробітниками УМВС в Полтавській області сильного фізичного болю та моральних страждань шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій, з метою отримати від нього зізнання у вчиненні кримінального правопорушення, перевищення влади працівниками правоохоронного органу, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, порушення права на захист, а також примушування давати показання. Так,

ОСОБА_3 зазначав, що співробітники УМВС в Полтавській області у 2003 році, позбавили його права на захист, застосували фізичну силу побої та вчиняли інші насильницькі дії з метою отримати показання та зізнання у вчиненні злочину, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження та надалі був безпідставно притягнутий до кримінальної відповідальності по кримінальній справі № 03640027.

За даною кримінальною справою Апеляційним судом Полтавської області 14.05.2004 року ухвалено стосовно ОСОБА_3 вирок за п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п.п. 1, 9 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України та він засуджений до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна (судова справа № 1-17/2004).

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 30.09.2004 касаційні скарги засудженого та захисника залишені без задоволення, а вирок Апеляційного суду Полтавської області від 14.05.2004 залишено без зміни.

Доводи ОСОБА_3 про застосування до нього незаконних методів ведення дізнання та досудового слідства були предметом прокурорської перевірки, за результатами якої постановою помічника Лубенського міжрайонного прокурора ОСОБА_5 від 11.12.2003 відмовлено у порушенні кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ст. 365 КК України відносно працівників Лубенського МРВ УМВС України у Полтавській області. Крім того, судом безпосередньо допитувалися як свідки слідчі та працівники Лубенського МРВ УМВС України у Полтавській області.

Такі доводи ОСОБА_3 були предметом дослідження, судом вже надана їм оцінка, ухвалено вирок, який набрав законної сили.

Крім цього в ході проведення досудового слідства допитані як свідки ОСОБА_6 (в період з 2002 по 2011 роки працював на посаді слідчого Лубенської міжрайонної прокуратури Полтавської області), ОСОБА_7 ( в 2003-2004 роках проходив службу на посаді старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області), ОСОБА_8 ( у 2003 році проходив службу на посаді заступника начальника відділення карного розшуку Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області),

ОСОБА_9 (у 2003-2004 роках проходив службу в управлінні карного розшуку УМВС України в Полтавській області), ОСОБА_10 ( у 2003-2004 роках перебував на посаді старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Полтавської області), ОСОБА_11 (колишній слідчий, входив до складу групи слідчих у кримінальній справі відносно ОСОБА_3 ), ОСОБА_12 (оперуповноважений Лубенського МРВ області), які повідомляли про обставини розкриття даного кримінального правопорушення, участь ОСОБА_3 у проведенні слідчих (процесуальних) дій.

За результатами розгляду скарги приходжу до висновку, що слідчий на час винесення постанови про закриття кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2017 року провів всі можливі дії, направлені на перевірку обставин справи, їм надано належну оцінку, а тому підстав для її скасування немає.

З урахуванням викладеного, слід прийти до висновку про відмову в задоволенні скарги на закриття кримінального провадження за безпідставністю.

Керуючись ст. ст.303,284 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 29.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 05.01.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.2 ст.365, ч.2 ст.373, ч.1 ст.372, ч.1 ст.127 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

ОСОБА_13 текст ухвали буде виготовлено та проголошено судом о 15 годині 30 хвилин 30 квітня 2026 року