УХВАЛА

25 травня 2026 року

м. Київ

справа № 751/3914/25

провадження № 51-1949ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2026 року щодо ОСОБА_6 ,

встановив:

Представник потерпілої звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо ОСОБА_6 , перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

При цьому, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.

Таким чином, оцінка доказів на предмет достовірності, з чим, серед іншого, не погоджується автор скарги, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Представник потерпілої в касаційній скарзі наводить доводи стосовно невірного, на його переконання, вирішення цивільного позову, заявленого потерпілою до ОСОБА_7 , зазначає при цьому, що судами допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України (ч. 1 ст. 3 Кримінального кодексу України).

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до ст. 413 КПК, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: 1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; 2) застосування закону, який не підлягає застосуванню; 3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; 4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Натомість обґрунтування наявності жодного із визначених у ст. 413 КПК порушень в касаційній скарзі не наведено.

Крім того, колегія суддів зауважує, що предметом перевірки суду касаційної інстанції, з огляду на положення ч. 1 ст. 424 КПК, у даному випадку є ухвала суду першої інстанції про застосування примусових заходів медичного характеру після її перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції, постановлене щодо зазначеного судового рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, у касаційній скарзі не зазначено яких порушень норм матеріального або процесуального закону припустився суд апеляційної інстанції, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК, та в контексті приписів статей 412-414, 419 КПК, при перегляді ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2025 року, не наведено мотивів щодо того, які конкретно доводи апеляційної скарги представника потерпілої, які були аналогічними доводам його касаційної скарги, залишились без уваги апеляційного суду чи отримали неналежну оцінку та в чому саме полягає така неналежна оцінка, з посиланням на норми закону чи матеріали кримінального провадження.

Формальні твердження про незгоду з висновками судів без конкретного обґрунтування того, яких положень матеріального чи процесуального закону цими судами не дотримано при наданні відповіді на аналогічні доводи апеляційної скарги не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції, який переглядає судові рішення у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд стороною, й не вправі самостійно відшуковувати підґрунтя для скасування чи зміни оскаржених судових рішення, що вбачається із приписів ч. 2 ст. 433, ст. 22 та ч. 3 ст. 26 КПК.

З огляду на те, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, викладене вище перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на ухвалу Новозаводського районного суду міста Чернігова від 09 грудня 2025 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 27 лютого 2026 року щодо ОСОБА_6 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3