ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/256/26 Справа № 711/8044/25 Категорія: ч. 2 ст. 369 2 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.09.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000405 від 02.05.2025 р.,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , яка народилася

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Руська Поляна Черкась-

кого р-ну Черкаської обл., українка, грома-

дянка України, одружена, має на утриман-

ні неповнолітню доньку ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю ІІ

групи, працює головною медсестрою ФОП

ОСОБА_11 , проживає:

АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України та призначено їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 144 500 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот) грн.

Застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави залишено до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили визначено повернути заставодавцям ОСОБА_12 та ОСОБА_7 заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.05.2025 р.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 , будучи обізнаною про порядок призову та обізнаною щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи зв`язки, які надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, вчинила кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, 16.04.2025 р. під час особистої зустрічі з ОСОБА_13 , знаходячись в автомобілі KIA Sportage, р/номер НОМЕР_1 , біля ТЦ «Дніпро Плаза» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 34, повідомила ОСОБА_13 , що має можливість вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - посадовими особами КНП «Третя Черкаська міська лікарня ЧМР», а саме підготувати медичні документи, які стануть підставою для встановлення групи інвалідності матері ОСОБА_13 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою подальшого одержання можливості відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У подальшому, 23.04.2025 р. ОСОБА_8 , маючи умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, під час особистої зустрічі із ОСОБА_13 , знаходячись в автомобілі KIA Sportage, р/номер НОМЕР_1 , біля ТЦ «Дніпро Плаза» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 34, повідомила ОСОБА_13 що службові особи КНП «Третя Черкаська міська лікарня ЧМР» наразі відмовились підготувати медичні документи, які стануть підставою для встановлення групи інвалідності його матері.

Однак ОСОБА_8 , повідомила, що має можливість підготувати медичні документи, які стануть підставою для встановлення групи інвалідності матері ОСОБА_13 за грошову винагороду в розмірі 11 000 доларів США та висловила ОСОБА_13 пропозицію про надання їй неправомірної вигоди у сумі 11 000 (одинадцять тисяч) доларів США за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави - посадовими особами КНП «Смілянська міська лікарня СМР», які виготовлять вказані документи, та оголосила перелік документів, необхідних для оформлення 2 групи інвалідності, зокрема: копія паспорта громадянина України, копія ідентифікаційного коду та виписки з лікарень за останні 3 роки.

Розуміючи протиправність дій ОСОБА_8 , а також те, що остання пропонує йому встановити 2 групу інвалідності для його матері у невстановлений законом спосіб за грошову винагороду, ОСОБА_13 звернувся із заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, ОСОБА_8 , реалізовуючи умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе, 21.05.2025 р. приблизно об 11:30 год. під час особистої зустрічі із ОСОБА_13 , знаходячись в автомобілі KIA Sportage, р/номер НОМЕР_1 , біля ТЦ «Дніпро Плаза» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 34 повідомила, що службові особи КНП «Смілянська міська лікарня СМР» наразі відмовились підготувати медичні документи, які стануть підставою для встановлення групи інвалідності матері ОСОБА_13 у зв`язку з її похилим віком.

Однак, ОСОБА_8 повідомила, що зможе вплинути на осіб уповноважених на виконання функцій держави, щодо отримання 2 групи інвалідності дружиною ОСОБА_13 .

Будучи обізнаною, що дружина ОСОБА_13 перебуває поза межами України, ОСОБА_8 висловила пропозицію про надання їй неправомірної вигоди у сумі 4 500 доларів США за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій місцевого самоврядування, а саме службових осіб Управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Черкаської міськради за видачу Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за матір`ю ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та отримання ОСОБА_13 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» права на відстрочку від призову до лав Збройних сил України в умовах дії воєнного стану, а також перерахувала перелік документів, необхідних для оформлення довідки, зокрема: копія паспорта громадянина України, копія ідентифікаційного коду, виписки з лікарень та декларація з сімейним лікарем.

Після цього, 22.05.2025 р. приблизно о 13:30 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, під час особистої зустрічі із ОСОБА_13 , знаходячись в автомобілі KIA Sportage, р/номер НОМЕР_1 , біля ТЦ «Дніпро Плаза» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 34 ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_13 копії зазначених вище документів, які на вимогу останньої ОСОБА_13 поклав до бардачка її автомобіля.

Надалі, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, 27.05.2025 р. приблизно о 15:00 год., перебуваючи в салоні автомобіля KIA Sportage, р/номер НОМЕР_1 , біля ТЦ «Дніпро Плаза» за адресою: м. Черкаси, вул. Припортова, 34 зустрілася з ОСОБА_13 та отримала від нього декларацію № 0001-ХХ06-9Е10 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, а також раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США за здійснення впливу на службових осіб Управління соціальної допомоги та компенсаційних виплат Департаменту соціальної політики Черкаської міськради з метою виготовлення Акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду за матір`ю ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого ОСОБА_8 була затримана на місці вчинення кримінального правопорушення у порядку ст. 208 КПК України, її протиправна діяльність була припинена, а грошові кошти в розмірі 4500 доларів США вилучені.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 3692 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функції держави.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, прокурор Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_15 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Просив дослідити докази, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 11004 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 068 грн. В решті вирок суду просив залишити без змін.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що вирок суду підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд не застосував закон, який підлягає застосуванню та призначив покарання, яке за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.

Вважає, що суд першої інстанції не виконав вимоги закону та не призначив ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, у вигляді штрафу із застосуванням вимог ч. 2 ст. 53 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 3692 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Однак, відповідно до змісту ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо стаття КК України не передбачено вищого розміру штрафу.

За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Тобто, вказана норма статті, на переконання прокурора, покладає на суд обов`язок призначати покарання відповідно до отриманого обвинуваченою доходу.

Стороною обвинувачення було повністю доведено той факт, що ОСОБА_8 отримала як неправомірну вигоду (дохід) від ОСОБА_13 в розмірі 4500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 27.05.2025 р., становить 187 068 грн.

Тому апелянт вважає, що застосоване судом до обвинуваченої покарання є незаконним та необґрунтованим, оскільки з урахуванням вимог ч. 2 ст. 53 та ч. 2 ст. 3692 КК України, суд повинен був призначити розмір штрафу, який не міг бути меншим отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, а саме 11004 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 068 грн.

За таких обставин, судом не дотримано вимог кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність.

Неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність призвело до уникнення обвинуваченою справедливого покарання за скоєння кримінального правопорушення, в зв`язку з чим і просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали вирок суду законним та обґрунтованим в частині призначеного покарання, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог закону при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні.

Оскільки апеляційна скарга прокурора подана на вирок місцевого суду лише в частині неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного судом покарання, а стосовно доведеності вини обвинуваченої в інкримінованому їй діянні та правильності кваліфікації її дій, ніхто з учасників процесу апеляційних скарг не подавав, сама обвинувачена свою вину в інкримінованому їй діянні, як на стадії розгляду провадження в місцевому суді, так і на стадії апеляційного перегляду визнала повністю, то у зв`язку з цим апеляційний суд переглядає законність вироку лише в частині неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та в частині невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та про невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості до задоволення не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 53 КК України, розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до 50 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо стаття КК України не передбачено вищого розміру штрафу.

За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу понад 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір штрафу, що призначається судом, не може бути меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Так, санкцією ч. 2 ст. 3692 КК України передбачено покарання у виді штрафу від 2 000 тисяч до 5 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від 2 до 5 років.

Вироком суду встановлено, що ОСОБА_8 отримала як неправомірну вигоду (дохід) від ОСОБА_13 в розмірі 4500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України, станом на 27.05.2025 р., становить 187 068 грн.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції цілком правильно застосував вимоги ч. 5 ст. 72 КК України, відповідно до якої, при призначенні обвинуваченій особі покарання суд зараховує попереднє ув`язнення у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті, при призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або навіть повністю звільнити засудженого від його відбування та призначивши покарання у виді штрафу, враховуючи її попереднє ув`язнення, дійшов обґрунтованого та переконливого висновку про необхідність пом`якшення покарання шляхом зменшення розміру штрафу.

Апеляційний суд звертає увагу, що законодавець надав суду право у таких випадках навіть повністю звільнити засудженого від відбування покарання, а не тільки його пом`якшення.

Так, згідно протоколу затримання особи на підставі ст. 208 КПК України, 27.05.2025 р. ОСОБА_8 затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 3692 КК України (а. пр. 33-39).

Ухвалою слідчого судді від 29.05.2025 р. до неї застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а. пр. 40-45). 30.05.2025 р. ОСОБА_8 звільнена з ІТТ № 1 ГУНП в Черкаській обл. у зв`язку із внесенням застави (реєстр матеріалів досудового розслідування, а. пр. 20).

У зв`язку з викладеним, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливе врахувати період попереднього ув`язнення ОСОБА_8 . З 27.05.2025 р. по 30.05.2025 р. при визначенні розміру штрафу, шляхом визначення його у розмірі, меншому за розмір отриманої нею неправомірної вигоди, але одночасно і такому, що перевищує граничні межі санкції ч. 2 ст. 3692 КК України, а саме у розмірі 8 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 144 500 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот) грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На переконання апеляційного суду, обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, суд першої інстанції обґрунтовано врахував: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, однак згідно зі ст. 45 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, тобто підвищеної соціальної вагомості та небезпеки, відповідальність за яке законодавством посилена за рахунок обмеження застосування до осіб, які його вчинили, пільгових інститутів призначення покарання; відомості про особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася; має постійне місце проживання; офіційно працевлаштована, тобто має стабільне джерело доходів; позитивно характеризується за місцем роботи; одружена; має двох дітей; утримує неповнолітню доньку, що в сукупності свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків, є особою з інвалідністю ІІ групи (копія довідки до акта огляду МСЕК від 1.06.20221 р., серія 12 ААВ № 348826, термін дії безтерміново, а. пр. 70), на обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, її майновий стан і рівень доходів, що реальної шкоди її діянням нікому не заподіяно, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та усвідомила неправомірність своїх дій, розкаялася у вчиненому; наявність обставини, яка пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і з урахуванням всіх цих обставин у своїй сукупності місцевий суд дійшов висновку про можливість призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_8 саме у такому розмірі, з таким обґрунтуванням призначеного покарання повністю погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. ст. 50 та 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначене обвинуваченій покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, оскільки в Україні з 2022 року триває повномасштабне вторгнення та збройна агресія з боку російської федерації, з 5:30 год. 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022 в державі введено воєнний стан, строк дії якого в подальшому неодноразово продовжено, і цей стан триває до цього часу, а тому з огляду на вказане, суспільний інтерес у виконанні ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, що передбачає сплату особою коштів на спеціальний рахунок державного бюджету, безумовно переважає над доцільністю її перебування в місцях позбавлення волі за скоєння нетяжкого злочину.

З таким висновком повністю погоджується апеляційний суд, оскільки він є обґрунтованим та заснованим на письмових матеріалах провадження.

Апеляційний суд погоджується з видом та розміром покарання, призначеним місцевим судом обвинуваченій.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування вироку та ухвалення нового вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, з призначенням їй покарання у вигляді штрафу у більшому розмірі, то ці доводи до задоволення не підлягають, оскільки при призначенні покарання обвинуваченій суд першої інстанції повністю та належним чином врахував всі надані сторонами провадження відомості про особу обвинуваченої та дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченій саме такого покарання у вигляді штрафу у розмірі 8 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 144 500 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот) грн.

Що стосується доводів апеляції прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає в тому, що суд, безпідставно застосував до обвинуваченої ОСОБА_8 покарання, яке є меншим за розмір майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або отриманого внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходу, незалежно від граничного розміру штрафу, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, а саме 11 004 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 068 грн., що призвело до призначення обвинуваченій покарання, яке є явно несправедливим внаслідок м`якості, оскільки це свідчить про необґрунтованість призначеного покарання, то апеляційний суд вважає такі доводи такими, що не підлягають до задоволення і не задовольняє їх, оскільки на переконання апеляційного суду, рішення місцевого суду при визначенні розміру штрафу, шляхом визначення його у розмірі, меншому за розмір отриманої обвинуваченою неправомірної вигоди, але такому, що перевищує граничні межі санкції ч. 2 ст. 3692 КК України, а саме у розмірі 8 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 144 500 грн., належним чином умотивовано у вироку, ґрунтується на вимогах кримінального закону і з такою мотивацією повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене покарання апеляційний суд вважає справедливим, таким, що відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових злочинів, а також таким, що не буде становити особистий надмірний тягар для особи, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

На переконання апеляційного суду, призначене обвинуваченій ОСОБА_8 покарання шляхом визначення його у розмірі, меншому за розмір отриманої обвинуваченою неправомірної вигоди, але такому, що перевищує граничні межі санкції ч. 2 ст. 3692 КК України,узгоджується із загальними засадами призначення покарання, не буде унеможливлювати досягнення інших цілей покарання та не призвело до призначення покарання, яке є явно несправедливим через м`якість.

У даному кримінальному провадженню, як видно з його матеріалів, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено з порушеннями визначених законом загальних засад призначення покарання.

Апеляційний суд не вбачає законних та обґрунтованих підстав для постановлення нового вироку з призначенням обвинуваченій покарання у виді штрафу в розмірі 11 004 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 187 068 грн., як про це просить прокурор в апеляції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були безумовною підставою для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.

Таким чином, підстав для скасування вироку та постановлення нового вироку в частині призначеного покарання, передбачених ст. ст. 409 та 414 КПК України, апеляційний суд не вбачає, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок суду стосовно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 405, 407 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Вирок Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.09.2025 р. стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді