справа № 235/5827/21
провадження № 1-кп/208/549/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю в режимі відео конференції:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні по справі кримінального провадження № 0000066 відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноармійська Донецької області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Звірове Красноармійського району Донецької області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштований, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Новотроїцьке Красноармійського району Донецької області, громадянина України, освіта середньо - спеціальна, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимий,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України,

розглянувши клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, приблизно о 18.00 годині 14 лютого 2021 року, раніше знайомі між собою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та неповнолітній ОСОБА_4 , перебували в приміщенні за адресою: АДРЕСА_7 .

Приблизно о 19 годині, неповнолітній ОСОБА_13 , Кроншталь та Балагур, за ініціативою останнього вступили між собою у протиправну змову, спрямовану на незаконне проникнення на територію сусіднього домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_7 , що належить на праві власності ОСОБА_14 .

Реалізовуючи зазначений умисел, неповнолітній ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , підійшли до домоволодіння ОСОБА_17 , та о 19.15 годині, розуміючи, що їх дії порушують гарантоване Конституцією України право особи на недоторканість іншого володіння особи, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, перелізли через паркан, і незаконно проникли на його територію.

Перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_17 , неповнолітній ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , підійшли до приміщення гаражу, разом схопили руками краї металевих вхідних воріт, вирвали їх з місць кріплень, та через отвір, що утворився, з прямим умислом порушуючи конституційне право особи на недоторканність іншого володіння, незаконно, проти волі власника, за відсутності визначених законом підстав, за попередньою змовою групою осіб, проникли до приміщення гаражу, належного потерпілій ОСОБА_17 .

Незаконно проникнувши до гаражу, неповнолітній ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виявили у ньому та таємно викрали металеві ворота вартістю 645 гривень 65 копійок, які окремо зберігалися в цьому приміщенні.

Умисні дії ОСОБА_13 , Балагур та ОСОБА_16 , кожного окремо, кваліфіковані за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до іншого володіння особи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку зі спливом строків давності.

Обвинувачені підтримали клопотання прокурора. Свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обвинувачені визнали. Наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин, їм зрозумілі.

Адвокати не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про закриття справи з зазначених підстав.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив наступне.

В п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» зазначається:

«…звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом»

Відповідно ст. ст. 284-288 КПК України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Ці умови є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Загальною частиною КК України передбачено, зокрема, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності. Передбачений законом інститут звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років, і згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Подія кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , відбулась 14 лютого 2021 року, тобто на теперішній час минуло більше трьох років.

Ніжегородов, Балагур та Кроншталь від слідства не ухилялися, за вчинення інших кримінальних правопорушень до кримінальної відповідальності не притягувалися, і таким чином, строки давності не переривались та не зупинялись.

Потерпілій ОСОБА_14 , неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 , його законному представнику ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, роз`яснено суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Судом отримано письмову згоду потерпілої сторони на звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності підсудного, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

З`ясувавши позицію сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності позиції обвинувачених та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що умови та підстави звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності відповідають вимогам КК та КПК України, а клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо.

Великою Палатою Верховного Суду вказано на необхідність вирішення питання щодо процесуальних витрат у різних за процесуальною формою судових рішеннях, однак не визначено які саме витрати необхідно стягувати з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності, а які відносити на рахунок держави.

Постановою об`єднаної палати ККС у складі Верховного Суду від 12.09.2022 року в справі № 203/241/17 зроблено відступ від правової позиції ВП та зазначено, що у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Беручи до уваги зазначену правову позицію, суд відносить процесуальні витрати по проведенню у справі судових експертиз на рахунок держави.

Питання речових доказів вирішується відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0000066 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України,

на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000066 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожен окремо за ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 162 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, закрити.

Речові докази у два металевих листа, виготовлених з чорного металу розмірами: перший -171 см.*130 см, другий - 175 см.* 130 см., які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_14 , залишити у власника.

Процесуальні витрати у справі по проведенню експертиз віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний відносно ОСОБА_6 , скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суду міста Кам`янського, протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1