23.01.2026 Справа № 756/6823/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6823/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2026 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглядаючи кримінальне провадження №0000074 від 05.05.2020 на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 367 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

30.04.2021 до провадження Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України на розгляд по суті обвинувачення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 , посилаючись на те, що вона є новим прокурором та віднедавна здійснює повноваження прокурора в цьому кримінальному провадженні, просила скасувати строк, встановлений стороні обвинувачення відповідно до ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28.08.2025 №756/6823/21 для надання до суду доказів (забезпечення явки свідків для допиту судом у судовому засіданні) та застосувати повторний привід до свідків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечили проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши позиції сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.08.2025 встановлено строк стороні обвинувачення для надання до суду доказів, а саме забезпечення явки свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000074 від 05.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 367 КК України для допиту судом у судовому засіданні в строк протягом 2-х місяців, тобто до 28.10.2025.

З моменту постановлення вказаної ухвали у кримінальному провадженні було призначено 2 судові засідання: 24.09.2025 та 27.10.2025.

При цьому, 24.09.2025 до суду з Оболонської окружної прокуратури м. Києва надійшов лист за підписом заступника керівника прокуратури ОСОБА_13 з проханням відкласти судове засідання, оскільки неможливо забезпечити участь прокурора у цьому судовому засіданні.

27.10.2025 у судовому засіданні на підставі постанови від 24.10.2025 про зміну групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні здійснювала повноваження прокурора - прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , котра звернулася до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке судом було задоволено.

При цьому, враховуючи те, що 28.10.2025 спливав строк, установлений стороні обвинувачення ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.08.2025 для надання до суду доказів (забезпечення явки свідків для допиту судом у судовому засіданні), судом було продовжено такий строк до 04.12.2025 о 16:00.

04.12.2025 судове засідання не відбулося з об`єктивних причин, оскільки цього дня відбувалися позапланові технічні роботи на об`єктах інформаційної інфраструктури Судової влади України, внаслідок чого в Оболонському районному суді міста Києва був відсутній доступ до платформи https://vkz.court.gov.ua, про що міститься в матеріалах справи акт від 04.12.2025, складений головним спеціалістом з інформаційних технологій ОСОБА_14

23.01.2026 о 12:00 було визначено наступною датою та часом судового засідання. Цього дня прокурором не було забезпечено явку свідків обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для допиту судом у судовому засіданні.

Суд повторно звертає увагу на те, що згідно ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що суд не повинен вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитиме засаді об`єктивності та неупередженості суду, відображеної, зокрема, в ч. 6 ст. 22 КПК України (постанови від 02.04.2019 у справі №214/10541/14-к (провадження №51-5008км18), від 29.07.2020 у справі №740/526/19 (провадження №51-212км20), від 11.08.2020 у справі №288/113/15-к (провадження №51-1176км20), від 11.10.2023 у справі №761/24411/18 (провадження №51-2647км23).

Суд повинен створити необхідні умови для реалізації сторонами їх прав і обов`язків, але це не означає, що саме на суд покладено безумовний обов`язок забезпечити участь потерпілих та свідків, показання яких є ключовим доказом обвинувачення, оскільки доказування вини особи, а отже надання відповідних доказів суду за законом є обов`язком сторони обвинувачення (постанова від 15.05.2019 у справі №469/898/15-к (провадження №51-8984км18).

Сторона обвинувачення, на яку відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України покладено обов`язок доказування обставин, визначених ст. 91 цього Кодексу, протягом часу з червня 2022 року по 23.01.2026 не забезпечила явку в судові засідання свідків сторони обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Жодних активних заходів для встановлення місця перебування вказаних осіб сторона обвинувачення протягом чотирьох років не застосувала, а наявність формальних рапортів, в тому числі, які були способом реагування на судове рішення про привід вказаних свідків, не свідчать про вжиття всіх заходів для забезпечення їх явки до суду.

Натомість судом за чотири роки було вжито усіх можливих та необхідних заходів для повідомлення вказаних свідків та забезпечення їх явки до суду, сприяючи сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки свідків шляхом як направлення повісток про виклик як засобами поштового зв`язку за відомим місцем проживання, так і шляхом направлення таких в електронній формі, а також надавав повістки про виклик прокурору для забезпечення явки свідків до суду, ухвалював рішення про привід свідків. Проте, явку свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до суду стороною обвинувачення не забезпечено.

При цьому, відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите (ст. 28 КПК України).

У цьому контексті ЄСПЛ встановлюючи, чи була тривалість кримінального провадження розумною, бере до уваги, зокрема, складність справи, поведінку заявника, а також відповідних адміністративних і судових органів.

Суд не приймає доводи прокурора про те, що строк, установлений стороні обвинувачення ухвалою суду від 28.08.2025 для надання до суду доказів (забезпечення явки свідків для допиту судом у судовому засіданні), підлягає скасуванню з тих підстав, що вона є новим прокурором та віднедавна здійснює повноваження прокурора в кримінальному провадженні на підставі постанови про зміну групи прокурорів та визначення старшого прокурора групи від 24.10.2025.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2019 у справі №629/847/15-к (провадження №13-70кс19) звертає увагу на те, що згідно з параграфом 2 глави 3 розділу 1 та п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор є суб`єктом кримінального процесу зі сторони обвинувачення.

Відповідно до частин першої та другої статті 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює свої повноваження у кримінальному провадженні з початку до його завершення. Те саме стосується й прокурорів, які включені до складу групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні. Тобто в конкретному кримінальному провадженні, за загальним правилом, характер діяльності прокурорів, які входять до складу групи, містить ознаку постійності.

Прокурори, які включені до складу групи прокурорів, і в такий спосіб знаходяться в єдиному організаційно-процесуальному утворенні, спрямовані на досягнення єдиної мети, виконують загальні завдання. Крім того, всі прокурори, які входять до складу групи прокурорів, мають однакові процесуальні права і обов`язки, а отже, однаковий процесуальний статус.

Ще однією ознакою групи прокурорів виступає єдність процесуального статусу. Група прокурорів у кримінальному провадженні діє як єдиний процесуальний суб`єкт прокурор. Процесуальні дії, що вчиняють прокурори, які входять до групи, мають характер взаємодоповнюваності та взаємозамінності й спрямовані на реалізацію прав та обов`язків прокурора відповідно до норм КПК України.

На підставі викладеного, розуміння сутності групи прокурорів можна зробити висновок, що прокурор член групи прокурорів у конкретному кримінальному провадженні володіє всім обсягом прав прокурора (оскільки він визначений керівником органу прокуратури для здійснення таких повноважень у цьому провадженні) незалежно від того, чи брав він участь у ньому на попередніх етапах.

Велика Палата Верховного Суду констатує, що всі прокурори, визначені у групі прокурорів для здійснення процесуального керівництва (за винятком старшого прокурора, на якого, крім іншого, покладається додаткове повноваження з керівництва діями інших прокурорів групи), є взаємозамінні та рівнозначні між собою в межах визначеного кримінального провадження. Протилежне розуміння нівелювало б саму мету створення такої групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Повноваження прокурора (в т.ч. того, який входить у групу прокурорів) в межах конкретного кримінального провадження не припиняються і жодною нормою кримінального процесуального закону України не звужуються. Це випливає з самого визначення державного обвинувачення, яке міститься у п. 3 ч. 1 ст. 3 КПК України і полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином, враховуючи висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №629/847/15-к (провадження №13-70кс19), а також тривалість судового провадження в суді першої інстанції та те, що 27.10.2025 за участю прокурора ОСОБА_4 судом було продовжено строк, установлений стороні обвинувачення ухвалою суду від 28.08.2025 для надання до суду доказів (забезпечення явки свідків для допиту судом у судовому засіданні), окремо також ураховуючи те, що такий строк було встановлено судом стороні обвинувачення, а не безпосередньо прокурору ОСОБА_4 , яка є лише одним із суб`єктів єдиного процесуального суб`єкту - прокурором у кримінальному провадженні в розумінні параграфу 2 глави 3 розділу 1 та п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, натомість навіть 23.01.2026 (після спливу майже п`яти місяців після встановлення судом такого строку) явку свідків сторони обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для допиту судом у судовому засіданні незмінно не було забезпечено прокурором, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про скасування строку, встановленого стороні обвинувачення для надання до суду доказів, та про застосування повторного приводу до свідків сторони обвинувачення слід відмовити, оскільки сама по собі зміна групи прокурорів у кримінальному провадженні не повинна призводити до порушення строків розгляду кримінального провадження, визначених ст. 28 КПК України, та продовження для сторін стану невизначеності щодо результатів провадження, що є несумісним з положеннями ст. 6 Конвенції.

Керуючись статтями 23, 28, 115, 327, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про скасування строку, встановленого стороні обвинувачення для надання до суду доказів, зокрема, забезпечення явки свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для допиту судом у судовому засіданні відповідно до ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 28.08.2025 №756/6823/21 та повторного застосування приводу до свідків ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1