СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/496/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заперечення захисника ОСОБА_3 проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, під час здійснення у відкритому судовому засіданні в залі суду судового розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 02.05.2024, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сазоно Баланівка Богодухівського району Харківської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 та ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27 та ч. 3 ст. 369 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник подав в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, якою надано дозвіл прокурорам групи прокурорів - виконувачу обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , заступнику начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , прокурорам відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно адвоката ОСОБА_4 . Заперечення обґрунтоване тим, що прокурор не має права самостійно та безпосередньо проводити негласні слідчі (розшукові) дії (далі по тексту НСРД), що залишилося поза увагою слідчого судді, у зв`язку з чим захисник вважає, що є незаконною ухвала про надання дозволу на проведення НСРД щодо адвоката ОСОБА_4 .

Крім того, на думку захисника, слідчий суддя Київського апеляційного суду не звернула уваги на той факт, що клопотання було подано стосовно адвоката (спеціального суб`єкта) неналежним суб`єктом, який не мав права (повноважень) на звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням. Захисник вважає, що ухвала слідчої судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024 про дозвіл на проведення НСРД була постановлена щодо ОСОБА_4 як фізичної особи, без посилання на її спеціальний статус як адвоката та без обґрунтування необхідності, доцільності та пропорційності проведення НСРД відносно адвоката ОСОБА_4 .

Заперечення захисника містять також клопотання про поновлення строку на подання суду заперечень проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, яке мотивоване тим, що вказана ухвала слідчого судді була відкрита стороні захисту лише 16.04.2025, тобто на стадії судового розгляду справи.

Захисник ОСОБА_3 , позицію якого підтримала в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , підтримав заперечення з зазначених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засідання висловив думку, що заперечення захисника задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що ухвала слідчого судді була постановлена з дотриманням приписів чинного кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з висновкам ККС ВС, викладеним у постанові від 06.06.2023 у справі № 489/6721/21 (провадження № 51-4081км22), законодавець передбачив можливості апеляційного оскарження певних ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, водночас передбачив для сторін інші засоби правового захисту від незаконних або необґрунтованих рішень слідчого судді. Зокрема закон надає можливість розглянути ці питання під час судового провадження, оскільки передбачив у ч. 3 ст. 309 КПК, що щодо ухвал, які не оскаржуються під час досудового розслідування, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді. Суд, після отримання таких заперечень має їх розглянути під час підготовчого провадження або під час судового розгляду, залежно від характеру поставленого питання, і прийняти вмотивоване рішення.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 754/12820/15-к (провадження № 51-231км25) дійшов висновку, що з метою оцінки доказів суд, який встановлює факти, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини, які можуть вплинути на його висновок про допустимість доказів, у тому числі і обґрунтованість ухвал слідчого судді, постановлених під час досудового розслідування.

Висловлені в ухвалі слідчого судді висновки за результатами розгляду скарги сторони захисту щодо скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування не мають преюдиційного значення для суду, який буде з`ясовувати питання про те, чи надійшов обвинувальний акт до суду в межах строку досудового розслідування (постанова ККС ВС від 14.05.2024 у справі № 991/7976/23 (провадження № 51-7564км 23).

У постанові від 15.04.2025 у справі № 127/15521/24 (провадження № 51-231км25), ККС ВС наголосив, що суд, який розглядає провадження по суті, повинен розглянути усі заперечення сторін, в тому числі й на ухвали слідчих суддів, які не підлягають окремому апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. Саме таку процедуру з висловлення незгоди із відповідними ухвалами слідчих суддів передбачено ч. 3 ст. 309 КПК. Суд, який розглядає незгоду сторони із ухвалою слідчого судді, постановленою під час досудового розслідування, яка не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, має повну судову дискрецію і може не погодитися із рішенням, постановленим слідчим суддею.

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України визначають перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 3 ст. 309 КПК України, інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Оскільки ухвала слідчого судді апеляційного суду про проведення НСРД не може бути оскаржена під час досудового розслідування, то заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді в порядку ч. 3 ст. 309 КПК України.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку на подання суду заперечень проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, суд враховує, що ця ухвала була розсекречена 28.02.2025 та була надана для ознайомлення обвинуваченій ОСОБА_4 та її захиснику - адвокату ОСОБА_3 16.04.2025, тобто після закінчення підготовчого провадження у даній справі.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що в силу обставин, які не залежали від волі чи поведінки сторони захисту, під час підготовчого судового засідання захисник не міг подати заперечення проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, у зв`язку з чим підлягає задоволенню його клопотання про поновлення строку на подання суду заперечень проти ухвали слідчого судді.

Оцінюючи доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024, суд враховує наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За приписами ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого:

-доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом (п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України);

-доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам (п. 5 ч. 2 ст. 36 КПК України);

-погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання (п. 10 ч. 2 ст. 36 КПК України);

-здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом (п. 21 ч. 2 ст. 36 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 247 КПК України розгляд клопотань, який віднесений згідно з положеннями цієї глави до повноважень слідчого судді, здійснюється слідчим суддею апеляційного суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Ч. 4 ст. 248 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії повинна відповідати загальним вимогам досудових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) прокурора, слідчого, який звернувся з клопотанням; 2) кримінальне правопорушення, у зв`язку із досудовим розслідуванням якого постановляється ухвала; 3) особу (осіб), місце або річ, щодо яких необхідно провести негласну слідчу (розшукову) дію; 4) вид негласної слідчої (розшукової) дії та відомості залежно від виду негласної слідчої дії про ідентифікаційні ознаки, які дозволять унікально ідентифікувати абонента спостереження, електронну комунікаційну мережу, кінцеве (термінальне) обладнання тощо; 5) строк дії ухвали.

Таким чином, відомості про особу (осіб), яка буде проводити НСРД, не визначаються слідчим суддею при наданні дозволу на їх проведення. Саме прокурор, реалізовуючи свої повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування чи відповідним оперативним підрозділам проведення НСРД, після отримання дозволу слідчого судді на їх проведення, визначає відповідний підрозділ чи конкретних осіб, уповноважених проводити НСРД.

Разом з тим, доводи захисника про те, що ухвала слідчої судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024 про дозвіл на проведення НСРД була постановлена щодо ОСОБА_4 як фізичної особи, без посилання на її спеціальний статус як адвоката та без обґрунтування необхідності, доцільності та пропорційності проведення НСРД, спростовуються змістом вказаної ухвали слідчого судді (т. 2 а.с. 112-115), де зазначені мотиви, з яких виходила слідчий суддя Київського апеляційного суду при постановленні ухвали від 13.05.2024, з зазначенням того, що ОСОБА_4 є адвокатом відповідно до свідоцтва № 3633 від 26.02.2009.

Твердження захисника про те, що клопотання про надання дозволу на проведення НСРД було подане з порушенням приписів п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якого проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя, також є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024 була постановлена за результатами розгляду клопотання виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 , яка, звертаючись до слідчого судді, діяла в межах наданих їй на той час повноважень.

Разом з тим, суд зауважує, що доводи сторони захисту про те, що процесуальна дія або процесуальне рішення стосовно адвоката не може бути виконане або прийняте виконуючим обов`язків прокурора області, міста Києва та міста Севастополя, вже були предметом розгляду у даній справі. Такі аргументи захисника раніше були відхилені судом з посиланням на практику Верховного Суду, про що зазначено в ухвалі Святошинського районного суду міста Києва від 18.02.2026 (т. 4 а.с. 142-144).

Відтак, враховуючи що ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду від 13.05.2024 була постановлена за результатом розгляду відповідного клопотання виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 , яка, звертаючись до слідчого судді апеляційного суду, діяла в межах наданих їй на той час повноважень, зміст ухвали слідчого судді відповідає вимогам ч. 4 ст. 248 КПК України, а питання щодо особи (осіб), які будуть проводити НСРД, визначаються прокурором, а не слідчим суддею при постановленні ухвали при наданні дозволу на проведення НСРД, суд дійшов висновку, що заперечення захисника проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 309, 369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк на подання заперечень проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13 травня 2024 року.

Відмовити захиснику ОСОБА_3 в задоволенні заперечень проти ухвали слідчого судді Київського апеляційного суду від 13 травня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 17 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_14