печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

19 березня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_4 , злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001046 від 22.08.2022 року,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії підготовчого судового провадження.

Від прокурора надійшло клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою приводу до суду, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підтримав, просив задовольнити.

Клопотання обґрунтоване тим, що обвинувачений в судові засідання не з`являється, будь-яких документів про поважність причин своєї неявки суду не надає, що свідчить про переховування від суду з метою уникнення від відповідальності.

Вжитими Печерським УП ГУНП у м. Києві заходами на виконання ухвали про розшук було встановлено фактичне місце перебування ОСОБА_4 та відновлено провадження, однак за викликом суду обвинувачений ОСОБА_4 не з`явився.

За таких обставин, прокурор вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 переховується від суду, та стосовно останнього слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд, вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання прокурора, дійшов наступних висновків.

Клопотання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу внесене одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 188 ч. 2 п. 1 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до положень ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України, тримання під вартою не передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи в скоєнні злочину, є обов`язковою, неодмінною умовою законності продовження терміну ув`язнення під варту і відповідає реальним вимогам громадського інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, має більшу вагу, ніж право на повагу свободи особи (§§73, 74 рішення ЄСПЛ від 08.06.2006 року у справі "Корчуганова проти Росії", §§66, 67 рішень ЄСПЛ від 07.04.2005г. у справі "Рохліна проти Росії", §§73, 74 рішення ЄСПЛ від 01.06.2008 г. у справі "Мамедова проти Росії").

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_4 оголошено в розшук, а провадження зупинено до його розшуку.

Прокурором у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність підстав для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, що обвинувачений переховується від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, вже реалізовано один з ризиків, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, суд бере до уваги ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту, не забезпечило виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 188, 189, 190, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 19.09.2026 року або до вказаної дати з моменту приводу обвинуваченого чи відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1