В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в м. Сміла кримінальне провадження № 0000733 від 06 листопада 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Смілянка Смілянського району Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні має малолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , порушуючи вимоги ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 31.03.2025 по теперішній час на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово в період часу з березня 2025 року по листопад 2025 року, перебуваючи у с. Мала Смілянка та у м. Сміла Черкаського району Черкаської області, на ґрунті ревнощів, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто ОСОБА_5 , неодноразово, без будь- якого приводу, вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дії виражені у формі психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, штовханині, морального тиску, що призвело до її страждань і пригніченості, підвищеної тривожності, вразливості, напруженості, нестійкого і погіршеного настрою, безпорадності, відчуття загальної психоемоційної та фізичної слабкості та виснаженості.

Зокрема, 29.03.2025, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою.

Працівниками поліції відносно нього 15.04.2025 було складено протокол про правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 31.03.2025, близько 07 год. 50 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, чинив моральний тиск та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Працівниками поліції відносно нього 31.03.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2025 у справі № 703/1856/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 12.04.2025, близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_4 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які виражалися у висловлюванні нецензурною під час розмови по телефону, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 30.04.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 703/2738/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 18.04.2025, близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які виражалися у висловлюванні нецензурною лайкою та погрозою вчинення фізичної розправи, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 15.05.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07.05.2025 у справі № 703/2620/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 26.04.2025, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_5 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_7 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, які виражалися у висловлюванні нецензурною їдкою та погрозою вчинення фізичної розправи, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 30.04.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22.05.2025 у справі № 703/2111/25 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_5 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, правильних висновків для себе не зробив та знову, 09.09.2025, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_6 , почав зчиняти сварку з колишньою дружиною ОСОБА_7 , хапаючи її за кисті рук і викручуючи їх, спричиняючи сильний фізичний біль, при цьому ображаючи її нецензурною лайкою і образливими словами.

02.11.2025 о 10 год. 51 хв., ОСОБА_5 , надіслав колишній дружині ОСОБА_7 на мобільний телефон смс-повідомлення з погрозами вчинення фізичної розправи.

Згідно висновку експерта № 710 від 20.11.2025 за результатами судово-психологічної експертизи ситуація вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_7 зі сторони колишнього чоловіка ОСОБА_5 має для неї психотравмуючий характер, обумовлений накопиченням переживань, пригніченості, лікування, напруги, почуттів приниженої честі та образи. Тривала напружена обстановка у родині перешкоджає нормальному спілкуванню з іншими членами родини, знижений та нестійкий настрій, появу психоматичних змін. Обставини тривалої психотравмуючої сімейної ситуації (агресивна поведінка колишнього чоловіка) істотно погіршують соціальне функціонування та якість життя потерпілої, порушують усталені соціальні зв`язки та створюють психологічні перешкоди здійснення повсякденного життя, що обумовило формування негативних психоемоційних переживань та змін, чим заподіяли потерпілій психологічні (моральні) страждання. Тобто ОСОБА_7 , зазнала психологічних (моральних) страждань у вигляді змін в емоційному стані, в індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають нормальному спілкуванню, функціонуванню її як особистості та порушують якість її життя, які виникли внаслідок неправомірних дій її колишнього чоловіка ОСОБА_5 .

Під час досудового провадження, а саме 26 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, при вищевикладених обставинах.

Також сторони узгодили покарання та погодилися на призначення покарання обвинуваченому за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та наполягав на затвердженні укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості. Наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_9 підготовчому судовому засіданні підтримав укладену з обвинуваченим угоду щодо визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, просить її затвердити та призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав укладену угоду, просить її затвердити.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Також відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Судом встановлено, що 26 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Потерпілою є ОСОБА_7 , яка надала письмову згоду на укладення та затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Під час підготовчого засідання з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_5 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винним; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, і на яке обвинувачений погодився; наслідки невиконання цієї угоди.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, має на утриманні малолітню дитину.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена, оскільки її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, в тому числі потерпілого, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання, на час розгляду кримінального провадження сплив.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2025 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_5 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 за наявності письмової згоди потерпілої ОСОБА_7 .

Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_5 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений потерпілим, обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1