Провадження № 1-кп/638/1098/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000348 від 29.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

встановив:

Прокурор звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова із клопотанням, в якому просить закрити кримінальне провадження №0000348 від 29.11.2012 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000348 від 29.11.2012 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України. У ході досудового розслідування встанговлено, що кримінальне провадження вчинено 29.10.2011 року. Під час досудового розслідування не встановлено жодної особи, причетної до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, жодній оссобі не повідомлено про підозру. При цьому строки притягнення до кримінальної відповідальності закінчились.

В судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримала з підстав, зазначених у ньому та просила закрити кримінальне провадження у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась.

Розглянувши клопотання, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000348 від 29.11.2012 року, суд дійшов наступного.

Встановлено, що 01 листопада 2011 року була порушена кримінальна справа за ч.2 ст.286 КК України за обставин зіткнення 29.10.2010 о 2015 на перехресті вул. Новгородської та пр. Леніна у м. Харкові автомобілю «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та мопеду «Хонда» під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок чого останній загинув на місці.

02 листопада 2011 року постановою слідчого мати загиблого - ОСОБА_7 визнана потерпілою.

29 листопада 2012 року відомості за вищевказаною дорожньо-транспортною пригодою внесені до ЄРДР за №0000348.

Під час досудового розслідування проведені чисельні експертні дослідження: судова автотоварознавча експертиза №11760 від 30.11.2011, транспортно-трасологіна експертиза №11247 від 30.12.2011, комплексна судово-криміналістична експертиза матеріалів, засобів відеозапису та автотехінчна експертиза №11787/11788 від 28.12.2011р., автотехнічна експертиза №3870 від 06.04.2012, комплексна судово-медична та авто технічна експертиза №425-КЭ/2012/9775/11827/750/12 від 20.02.2013, комісійна судова автотехнічна експертиза №4495/351/13 від 08.08.2013, судова автотехнічна експертиза №574/14 від 18.09.2014, комісійна судова автотехнічна експертиза №101/44/15 від 27.02.2015, судова автотехнічна експертиза №17-882 від 15.09.2017, судова комісійна автотехнічна експертиза №18-5855-5857/27463/1303/18-7/881СЕ-19 від 02.01.2019.

Також допитані свідки: 01.11.2011 ОСОБА_5 , 02.11.2011 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , 21.11.2011 ОСОБА_11 , 16.11.201 ОСОБА_12 , 09.12.2011 ОСОБА_13 , 05.04.2013 - ОСОБА_14 , 08.04.2013 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; 22.02.2012, 19.03.2012, 22.03.2012, 24.08.2012 проведені відтворення обстановки та обставин події, а 23.05.2013, 22.02.2014, 17.03.2014 - слідчі експерименти.

Прокурором подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом із тим, судовою автотехнічною експертизою №17-882 від 15.09.2017 встановлений рух обох учасників пригоди по перехрестю на жовтий сигнал світлофорного об`єкту, а також наявність у водія автомобілю «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 технічної можливості виключення виїзду на перехрестя при жовтому сигналі світлофора та уникнення зіткнення з мопедом шляхом гальмування, за умови руху з допустимою у населеному пункті швидкістю; безпосередньою причиною ДТП вказані фактичні дії водія автомобілю з перевищення швидкості руху.

Крім того, у висновку комісійної автотехнічної експертизи №18-5855-5857/27463/1303/18-7/881СЕ19 від 02.01.2019 року вказано, що наявність у водія мопеду технічної можливості уникнути пригоди належним виконанням вимог п.8.7.3 г) ПДР означає, що його фактичні дії по маневруванню при жовтому для нього сигналі світлофора, не відповідні вимогам вказаного пункту ПДР, з позицій технічного аналізу, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП, але ці дії водія мопеда були лише необхідними, але недостатніми для виникнення пригоди. Наявність у водія автомобіля технічної можливості уникнути пригоди належним виконанням вимог пунктів 12.4 і 8.7.3 г) ПДР означає, що його фактичні дії з перетинання перехрестя з перевищеною швидкістю на жовтий для нього сигнал світлофора, не відповідні вимогам указаних пунктів ПДР, з позицій технічного аналізу, також знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. При цьому фактичні дії водія автомобіля з перевищення швидкості, з експертної точки зору є безпосередньою причиною ДТП.

Таким чином, вищевказаними експертними дослідженнями встановлено, що необхідними та достатніми для виникнення ДТП являлись саме дії водія автомобілю «Шкода Октавіа» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 з перевищення швидкості руху.

При цьому, відповідно до ст. 92, 110 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, у встановлених КПК України випадках - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Положенням п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно абз. 4 ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

При цьому суд зауважує, що внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст.284 КПК України пунктом 3-1, не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами (ст.ст.9, 25 КПК України).

Так, санкцією ч.2 ст.286 КК України передбачено максимальне покарання у вигляді строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а тому в розумінні ч.4 ст.12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Як визначено п.4 ч.1 ст.49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину складає десять років.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законність відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, згідно ст.25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Водночас ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Під закриттям кримінального провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, що стосуються цього провадження в їх сукупності.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Отже, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

З огляду на викладене, суд вважає, що органом досудового розслідування не вжито всіх дій, направлених на встановлення обставин вчинення даного кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а тому органом досудового розслідування не дотримано приписи ст.2 КПК України у частині повного розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а отже досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000348 від 29.11.2012 року не може відповідати вимогам ефективності.

При цьому, суд зауважує, що правова норма, передбачена п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, не надає автоматично прокурору право на звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не звільняє прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених ст.9, 25 КПК України під час здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України).

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25.08.2021 (справа № 142/536/20), від 29.06.2022 (справа № 725/3569/21), від 07.06.2023 (справа № 545/51/22).

З`ясування обставин для закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи дані, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000348 від 29.11.2012 року, суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування не було вжито достатніх заходів для встановлення особи, причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а тому є передчасним твердження, про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

На переконання суду, закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не може бути автоматичним, без з`ясування повноти вжитих в ході досудового розслідування заходів. Інакше, законодавець визначив би можливість прийняття такого процесуального рішення слідчим чи прокурором. Натомість такі повноваження надані виключно суду з метою об`єктивної перевірки повноти вжитих заходів для розкриття злочину.

Враховуючи наведене, суд вважає клопотання прокурора необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Одночасно суд звертає увагу, що згідно з ч.11 ст.284 КПК України в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала про закриття кримінального провадження, а оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження, вказаною нормою не передбачено. Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.08.2024 у справі №331/1020/24.

Керуючись ст. ст.284, 372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000348 від 29.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності залишити без задоволення.

Матеріали кримынального провадження №0000348 від 29.11.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України повернути до Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1