Справа № 643/5367/26
Провадження № 1-кс/643/2454/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2026

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

у с т а н о в и в:

23.03.2026 заявник ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначила, що 18.03.2026 вона звернулася до слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області з невнесення до ЄРДР відомостей за її заявою від 05.03.2026, надісланій прокурору Салтівської окружної прокуратури міста Харкова, з попередньою кваліфікацією кримінальних правопорушень ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України, ч. 2 ст. 384 КК України.

Протоколом автоматизованого визначення слідчого судді у справі № 643/5367/26 визначено слідчого суддю ОСОБА_4 . Разом з тим, за аналогічною заявою від 17.02.2026, але без повного акту КП «ХТМ» від 30.09.2025, внаслідок невнесення слідчим Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області відомостей до ЄРДР нею було подано скаргу слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова і така скарга була розглянута слідчим суддею ОСОБА_4 з постановленням ухвали про відмову у задоволенні її скарги.

Отже, слідчий суддя ОСОБА_4 в аналогічних правовідносинах вже висловив свою думку та виклав висновки, які суперечать практиці Верховного Суду, що мало наслідком втрату довіри до цього судді.

Також заявник зазначає, що в багатьох Телеграм-каналах та ЗМІ поширено інформацію про те, що між суддею ОСОБА_4 та дружиною одного з керівників КП «ХТМ», відносно службових осіб та працівників якого нею подано заяву про вчинені щодо неї кримінальні правопорушення, існують інтимні відносини і у справі № 643/3434/26 суддя ОСОБА_4 не виконав вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а діяв в якості адвоката, метою якого було не допустити можливості відкриття кримінального провадження, бо низці осіб потрібно буде вручити підозру і це викличе негативний резонанс, особливо не допустити поширення серед харків`ян у ЗМІ інформації про намагання КП «ХТМ» отримати мої кошти у сумі більше 200 000 грн за послуги, які не тільки не надавались, а й не могли надаватися за проектом будівлі та комунальних мереж. Достовірних відомостей щодо відносин судді ОСОБА_4 з жінками заявник не має, проте з його ухвали вбачає його участь у подібній справі №643/3434/26 не як судді, а як адвоката.

Зазначена ухвала слідчого судді ОСОБА_4 , з якої вбачається явно упереджене ставлення на користь КП «ХТМ», не набрала законної сили, була оскаржена до апеляційного суду. Вищезазначені обставини є підставами для недовіри щодо об`єктивного розгляду справи та для відводу слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду подібної скарги у цій справі.

У судове засідання заявник та її представник не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. У заяві про відвід ОСОБА_3 просила заяву розглянути без її особистої участі.

ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про дату, час та місце судового засідання було повідомлено належним чином, свого представника у судове засідання не направило, заяв про відкладення не подавало.

Слідчий суддя Салтівського районного районного суду міста Харкова ОСОБА_4 не надав пояснень щодо заявленого відводу.

Дослідивши мотиви заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

19 березня 2026 року в провадження Салтівського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду проведено автоматичний розподіл справи, справу розподілено в провадження слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що безсторонність, в сенсі п.1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. 75-81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами статей 126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя є незалежні та керуються верховенством права, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом (п.10). Відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Суд вважає, що заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді справи. З викладеного у заяві про відвід вбачається, що фактично підставою для відводу є незгода заявниці з судовим рішенням, прийнятим за її скаргою слідчим суддею ОСОБА_4 , в іншій справі. Також відвід заявника обґрунтований плітками, нібито розповсюдженими у телеграм - каналах та ЗМІ щодо наявності особистих відносин слідчого судді з особами, пов`язаними з керівництвом КП «ХТМ», що судом до уваги взагалі не береться, оскільки зазначене є лише припущенням заявника, не підтверджено жодними допустимими доказами.

Крім того, заявник зазначає, що скористалася своїм правом на оскарження ухвали слідчого судді ОСОБА_4 у попередній справі, тому суд апеляційної інстанції надасть оцінку судовому рішенню, з яким вона не згодна. Проте розгляд іншої скарги заявника ОСОБА_3 та прийняття слідчим суддею негативного для неї рішення не може свідчити про упередженість слідчого суді та бути підставою для відводу.

Отже, покладені в обґрунтування відводу обставини, жодним чином не свідчить про упередженість або необ`єктивність судді при розгляді справи.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_4 у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді відсутні, жодного факту упередженого ставлення судді не зазначено та не доведено заявником, в зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.75, 76, 80, 81 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1