КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/431/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1964/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні № 0001228 від 22.12.2025 - заступника начальника першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 січня 2026 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001228, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04.03.2026 включно.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України.

Визначено заставу у розмірі 1201 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 996 928 грн., яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту за місцем проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як без посередньо, так і через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали до 04.03.2026 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , в поданій апеляційній скарзі просить змінити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/431/26-к від 07.01.2026 в частині визначення підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1201 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 996 928 гривень та постановити нову ухвалу в частині визначення застави у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 992 000 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто дві тисячі) гривень, стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в іншій частині ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва № 757/431/26-к від 07.01.2026 - залишити без змін.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , зазначає, що досудове розслідування розпочато та проводиться з порушенням правил підслідності: ст. 216 КПК України, яка не передбачає проведення досудового розслідування за ст. 190 КК України. Жодних даних про співучасть працівників правоохоронних органів у злочинних діях ОСОБА_7 в матеріалах, доданих до клопотання та в тексті повідомлення про підозру немає, що власне, підтверджується і попередньою кваліфікацією дій ОСОБА_7 - без співучасті осіб.

Апелянт вказує на розбіжності в процесуальних документах, а саме в повідомленні про підозру кваліфікація дій ОСОБА_7 визначається за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, тоді як в клопотанні - за ч. 5 ст. 190 КК України.

Крім того, в матеріалах, доданих до клопотання, відсутній витяг з ЄРДР, що є істотним порушенням права на захист, оскільки саме в ньому знаходиться важлива інформація початку досудового розслідування.

З матеріалів, доданих до клопотання, не вбачається, хто саме прийняв рішення про початок досудового розслідування, хто повідомив прокурора відповідного рівня про такий початок, в який саме час було зареєстровано заяву ОСОБА_11 - його протокол допиту в якості свідка розпочинається лише 14 год. 25 хв. 22.12.2025 року.

Відсутні будь-які процесуальні документи щодо залучення органів Національної поліції до розслідування вказаного кримінального провадження, хоча протокол НСРД наданий саме Департаментом внутрішньої безпеки НП.

Протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 30.12.2025 (а.87) також складений о/у НП з посиланням на доручення слідчого ДБР ОСОБА_13 , але саме доручення в матеріалах доданих до клопотання, відсутнє.

Відсутні також повноваження о/у ОСОБА_14 на складання протоколу огляду мобільного телефону від 30.12.2025 року.

Також апелянт зазначає, що відповідно до наданих до суду матеріалів справи, слідчими не було зазначено про наявність будь яких реальних ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Дана частина клопотання має виключно формальний характер і складається виключно з цитування норм КПК України. Сторона обвинувачення не надала жодної інформації, що відповідала б положенням ст.178 КПК України.

Крім того апелянт зазначає, що аналіз клопотання дає підстави стверджувати, що немає обставин для визначення ОСОБА_7 будь-якої суми застави, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано.

Заявлені необґрунтовані ризики в сукупності з тяжкістю злочину, не можуть слугувати підставами визначення ОСОБА_7 будь-якої суми застави.

Підозрюваним ОСОБА_7 , подано доповнення до апеляційної скарги захисника, в яких просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати щодо нього, запобіжний захід який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме нічний чи цілодобовий домашній арешт.

Також в доповненнях зазначив, що він не є військовослужбовцем та високопосадовцем, а тому дане кримінальне провадженні не підслідне ДБР. При цьому 26.01.2026 Офісом Генерального прокурора виправлена ситуація та змінена підслідність з ДБР на ГСУ НП України.

Таким чином, згідно ст. 216 КПК України впродовж місяця ДБР були не уповноваженим органом на розслідування досудового провадження № 0001228 від 22.12.2025.

Виходячи з зазначеного, слідчий ДБР був не уповноваженою особою, подавати до Печерського районного суду м. Києва клопотання про застосування запобіжного заходу і таким чином оскаржувана ухвала слідчого судді була винесена з порушенням норм ст. 216 КПК України та підлягає скасуванню.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що прокурор під час судового розгляду просив задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із визначенням застави у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 4 992 000 (чотири мільйони дев`ятсот дев`яносто дві тисячі) гривень.

Разом із цим слідчим суддею задоволено клопотання в частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, проте визначено запобіжний захід у вигляді застави у меншому розмірі, - а саме 1201 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 996 928.

Апелянт вважає, що ураховуючи тяжкість, специфіку кримінального правопрушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, завдані збитки, є необхідним визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у 1500 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 000 гривень, оскільки внесення застави в саме такому розмірі достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених обов`язків у разі звільнення з-під варти після її внесення, а також забезпечить утримання останнього від реалізації вищевказаних ризиків.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується також і тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави, а отже застава може бути внесена в тому числі іншою особою, яка має фінансову можливість.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, сторони захисту та просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги, не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001228 від 22.12.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 10.12.2025 у Telegram-каналах та у медіа розміщено статті про можливі незаконні статки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 13.06.2025 проходить військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - РТЦК та СП), та з жовтня 2025 року тимчасово виконує обов`язки начальника другого відділу вказаного РТЦК та СП, тобто перебуває на посаді з підвищеним суспільним інтересом.

У зв`язку із цим, у невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 15.12.2025, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_11 - грошовими коштами в особливо великих розмірах. З цією метою ОСОБА_7 розробив план злочинних дій, який полягав у створенні у ОСОБА_11 уявлення про його кримінальне переслідування працівниками правоохоронних органів, а також інших його колег, які також проходять військову службу та можливістю вирішення ним вказаного питання з невстановленими представниками правоохоронних органів за певну грошову винагороду.

Переслідуючи мету заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому у ході досудового розслідування місці, 15.12.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, з використанням додатку WhatsApp ОСОБА_7 зателефонував на особистий номер телефону ОСОБА_11 , представився та повідомив, що в ОСОБА_11 наявні проблеми, в яких він може йому допомогти, чим ввів в оману ОСОБА_11 . Крім того, для подальшого спілкування ОСОБА_7 відправив смс-повідомлення з номером телефону НОМЕР_1 та дописом «Telegram».

Не дочекавшись реакції з боку ОСОБА_11 , цього ж дня, о 19:00 год. ОСОБА_7 у месенджері WhatsApp надіслав смс-повідомлення наступного змісту: «Я, в принципі і не нав`язуюсь, мені взагалі байдуже. Підозра з обшуками, вже зовсім поруч. Не цікаво, то можна не телефонувати», чим продовжував створювати уявлення у ОСОБА_11 про його кримінальне переслідування працівниками правоохоронних органів.

16.12.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, у ході телефонної розмови, з використанням додатку Telegram, повідомив ОСОБА_11 про необхідність особистої зустрічі у місті Києві, під час якої він пояснить наявні до нього претензії з боку працівників правоохоронних органів з наданням підтверджуючих матеріалів.

Далі 17.12.2025, ОСОБА_11 у ході листування з ОСОБА_7 , з використанням додатку Telegram, повідомив, що він не має можливості прибути до міста Києва, на що ОСОБА_7 повідомив, що надалі процес буде невідворотнім, чим продовжив створювати у ОСОБА_11 необхідності найскорішого вирішення з ним даного питання за грошову винагороду.

19.12.2025 ОСОБА_7 , під час розмови у додатку Telegram, повідомив ОСОБА_11 про те, що нещодавно в місті Києві він відпочивав в компанії працівників правоохоронних органів, які запропонували йому допомогти вирішити проблемні питання ОСОБА_11 стосовно якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 114-1 КК України. Крім того, ОСОБА_7 повідомив, що невстановлені працівники правоохоронних органів отримали відомості за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Під час вказаної розмови, ОСОБА_7 чітко та вірно назвав анкетні дані осіб, з числа мешканців м. Львова, у відношенні яких у ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно вчинялися дії щодо знаття їх з розшуку в базі «ОБЕРІГ» та повідомив, що після того, як співробітники ІНФОРМАЦІЯ_5 вчиняли відповідні дії із вказаними особами, то одразу ж після цього їх допитували у Львові та проводили з ними слідчі дії.

Також ОСОБА_7 пояснив, що працівниками правоохоронних органів задокументовано, як ОСОБА_11 особисто забирає документи на вказаних осіб у відділеннях «Нової Пошти», намагаючись таким чином дати останньому зрозуміти, що це лише невелика кількість фактичних обставин, які задокументовано стосовно ОСОБА_11 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Продовжуючи телефонну розмову, ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що для вирішення його проблеми необхідно «сто тисяч американських денег», тобто 100 000 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ - 4 233 740 грн), щоб не було обшуків, повідомлень про підозри та подальшого розголосу у засобах масової інформації відносно ОСОБА_11 .

Вказані вимоги ОСОБА_7 про необхідність надання йому грошових коштів надходили ОСОБА_11 з використанням додатків WhatsAppTa Telegram 22.12.2025, 25.12.2025, 26.12.2025 та 29.12.2025.

Надалі 30.12.2025, приблизно о 10:40 год., ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні кав`ярні по вул. Володимира Івасюка, 8 у м. Києві, під час зустрічі із ОСОБА_11 , зазначив, що останній та його колеги по службі є фігурантами кримінального провадження та, для уникнення відповідальності, працівникам правоохоронних органів необхідно надати 100 000 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ - 4 221 790 грн). Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що працівники правоохоронних органів вже сьогодні, тобто З0. 12.2025, очікували надання ОСОБА_11 хоча б половини з визначеного розміру коштів, тобто кошти у сумі 50 000 доларів США, а у випадку відмови, додатково погрожували розповсюдженням особистої інтимної інформації щодо нього.

Після цього, 05.01.2026 під час телефонних розмов ОСОБА_7 підтвердив свій намір одержати від ОСОБА_11 грошові кошти та з метою конспірації своєї протиправної діяльності, залучив знайомого ОСОБА_12 (особа, яка не усвідомлювала протиправності дій ОСОБА_7 ), який повинен був зустрітися з ОСОБА_11 та отримати від нього 50 000 доларів США, для подальшої передачі ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів та за заздалегідь розробленим планом, 05.01.2026 приблизно о 18:30 год. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 на транспортному засобі марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , прибули на вул. Максима Кривоноса, 27 в м. Києві, де ОСОБА_7 залишив транспортний засіб, а ОСОБА_12 , згідно з визначеним ОСОБА_7 планом, на вказаному транспортному засобі прибув до закладу громадського харчування «Чорноморка» повул. Преображенська, 7 в м. Києві.

Надалі, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Megobari», за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 27, о 18:32 год. 05.01.2026, з використанням додатку Telegram, повідомив ОСОБА_11 про необхідність передачі ним раніше визначеної суми коштів особі, яка перебуває в салоні транспортного засобу марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_12 .

Діючи на виконання вказівок ОСОБА_7 , приблизно о 18:42 год. 05.01.2026 ОСОБА_11 сів у салон транспортного засобу марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував неподалік закладу громадського харчування «Чорноморка», за адресою: м. Київ, вул. Преображенська, 7, де передав ОСОБА_12 кошти у розмірі 50 000 доларів США (згідно з офіційним курсом НБУ - 2 114 710 грн), що в шістсот і більше перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, та згідно з п. 4 примітки до ст. 185 КК України є вчиненим в особливо великих розмірах.

Одержавши в такий спосіб частину грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США, ОСОБА_7 заволодів ними, маючи намір заподіяти майнову шкоду ОСОБА_11 на загальну суму у розмірі 100 000 доларів США, однак не мав реальної можливості розпорядитися грошима на свій розсуд, оскільки був затриманий працівниками правоохоронного органу.

Отже, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для заволодіння грошима ОСОБА_11 у розмірі 100 000 доларів США і доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

05.01.2026 о 18 год. 47 хв. після одержання ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_7 раніше обумовленої суми грошових коштів у розмірі 50 000 доларів США, останнього затримано слідчим в порядку ст. 208 КПК України.

06.01.2026 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в особливо великих розмірах.

07.01.2026 старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з визначенням застави у розмірі 1500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 000 гривень.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий зазначив, що обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів.

У відповідності до п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність вказаних ризиків є те, що кримінальне правопорушення, що інкримінується ОСОБА_7 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може планувати втечу та переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, на теперішній час не встановлені всі спільники ОСОБА_7 , які причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим інші особи матимуть можливість сприяти у переховуванні учасників злочину, а також самого ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, вчинятиме дії, спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час слідством не завершено, що значно вплине на процес доказування вини як підозрюваного, так і його спільників, які діяли за попередньою змовою групою осіб.

На теперішній час у кримінальному провадженні не проведений увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, не встановлені всі місця здійснення вчинення кримінального правопорушення та інших осіб, причетних до його вчинення.

Крім зазначеного, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 має тісні зв`язки в правоохоронних органах, а відтак може незаконно впливати на свідків з метою надання недостовірних показань, зміни раніше наданих у кримінальному провадженні показань і уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий зазначив, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення з посиланням на працівників правоохоронних органів, форма співучасті та дані про яких на теперішній час встановлюються. При цьому, підозрюваному вручені повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу з доданими до нього матеріалами досудового розслідування, якими обґрунтовується клопотання. Відповідно, останній отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій, у тому числі відносно невстановлених до цього часу осіб-співучасників протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_7 . З урахуванням вказаної обставини, підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини документування неправомірної дій вчинених стосовно ОСОБА_11 , та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб, розробити стратегію ухилення від відповідальності. Враховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, до організації вчинення якого можуть бути причетні інші особи, зокрема з числа працівників правоохоронних органів, у т.ч. з іншими невстановленими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа невстановлених на даний час стороною обвинувачення, можуть надати правдиві показання щодо вчинення ним кримінального правопорушення, намагатиметься вплинути на них з метою домогтися надання неправдивих показань на свою користь чи унеможливити своє викриття, а також встановлення обставин діяльності групи, приховати її учасників та осіб, що їй сприяли.

Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення можливе лише шляхом проведення допитів осіб, яким вони відомі. Таким чином, у органу досудового слідства є достатньо даних вважати, що використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний має можливість впливати на свідків, інших осіб, які ще не допитані, з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення від кримінальної відповідальності.

Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку, що ОСОБА_7 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином є те, що у випадку засудження за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років та з конфіскацією майна.

Перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою її конфіскації та накладення на нього арешту наявний ризик того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі до вирішення наведеного вище питання, вчинить активні дії щодо приховання такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема досягненню мети та завдань кримінального провадження, невідворотності покарання та його достатності.

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 посилається на наявне коло знайомств в правоохоронних органах, з урахуванням його майнового стану, у нього наявні відповідні фінансові та організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він, перебуваючи на волі, зможе використати, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Необхідно врахувати, що безпосередньо під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 вживав заходи конспірації, залучивши до своєї протиправної діяльності знайомого ОСОБА_12 , що свідчить про можливість підозрюваного і у подальшому перешкоджати кримінальному провадженню, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладених обставин жоден більш м`який запобіжний захід, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_7 надалі матиме можливість контактувати з причетними до вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю.

ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може планувати втечу та переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім цього, на теперішній час не встановлені всі спільники ОСОБА_7 , які причетні до вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим інші особи матимуть можливість сприяти у переховуванні учасників злочину, а також самого ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зважаючи на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, вчинятиме дії, спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час слідством не завершено, що значно вплине на процес доказування вини як підозрюваного, так і його спільників, які діяли за попередньою змовою групою осіб.

На теперішній час у кримінальному провадженні не проведений увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, не встановлені всі місця здійснення вчинення кримінального правопорушення та інших осіб, причетних до його вчинення.

Крім зазначеного, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 має тісні зв`язки в правоохоронних органах, а відтак може незаконно впливати на свідків з метою надання недостовірних показань, зміни раніше наданих у кримінальному провадженні показань і уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий зазначає, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення з посиланням на працівників правоохоронних органів, форма співучасті та дані про яких на теперішній час встановлюються. При цьому, підозрюваному вручені повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу з доданими до нього матеріалами досудового розслідування, якими обґрунтовується клопотання. Відповідно, останній отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій, у тому числі відносно невстановлених до цього часу осіб-співучасників протиправної діяльності підозрюваного ОСОБА_7 . З урахуванням вказаної обставини, підозрюваний, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини документування неправомірної дій вчинених стосовно ОСОБА_11 , та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб, розробити стратегію ухилення від відповідальності. Враховуючи встановлення факту вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, до організації вчинення якого можуть бути причетні інші особи, зокрема з числа працівників правоохоронних органів, у т.ч. з іншими невстановленими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа невстановлених на даний час стороною обвинувачення, можуть надати правдиві показання щодо вчинення ним кримінального правопорушення, намагатиметься вплинути на них з метою домогтися надання неправдивих показань на свою користь чи унеможливити своє викриття, а також встановлення обставин діяльності групи, приховати її учасників та осіб, що їй сприяли.

Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення можливе лише шляхом проведення допитів осіб, яким вони відомі. Таким чином, у органу досудового слідства є достатньо даних вважати, що використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний має можливість впливати на свідків, інших осіб, які ще не допитані, з метою розроблення загальної, узгодженої стратегії уникнення від кримінальної відповідальності.

Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку, що ОСОБА_7 перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином є те, що у випадку засудження за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років та з конфіскацією майна.

Перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту наявний ризик того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі до вирішення наведеного вище питання, вчинить активні дії щодо приховання такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема досягненню мети та завдань кримінального провадження, невідворотності покарання та його достатності.

Крім того, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 посилається на наявне коло знайомств в правоохоронних органах, з урахуванням його майнового стану, у нього наявні відповідні фінансові та організаційні можливості, особистісні та ділові зв`язки, які він, перебуваючи на волі, зможе використати, для того щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

Необхідно врахувати, що безпосередньо під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_7 вживав заходи конспірації, залучивши до своєї протиправної діяльності знайомого ОСОБА_12 , що свідчить про можливість підозрюваного і у подальшому перешкоджати кримінальному провадженню, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладених обставин жоден більш м`який запобіжний захід, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_7 надалі матиме можливість контактувати з причетними до вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

07.01.2026 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04.03.2026 включно.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України.

Визначено заставу у розмірі 1201 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 996 928 грн., яка може бути внесена (заставодавцем) на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва та покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави обов`язки, які визначені в даній ухвалі.

Відповідно до ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання, було вислухано пояснення підозрюваного, думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що йому загрожує, майновий стан підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення в достатній мірі підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- заявою ОСОБА_11 від 22.12.2025 про вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у вимаганні ОСОБА_7 100 000 доларів США;

- матеріалами Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 23.12.2025, згідно яких, до вчинення неправомірних дій стосовно ОСОБА_11 причетний ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.12.2025 та від 30.12.2025, який пояснив обставини вимагання у нього ОСОБА_7 100 000 доларів США, за вирішення питання з працівниками правоохоронних органів щодо не притягнення заявника до відповідальності та не проведення слідчих (розшукових) дій стосовно нього;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 22.12.2025, 30.12.2025 та 05.01.2026, у ході яких зафіксовано смс-повідомлення надіслані ОСОБА_7 та підтверджують обставини вимагання у ОСОБА_11 коштів за вирішення питання з працівниками правоохоронних органів щодо не притягнення заявника до відповідальності та не проведення слідчих (розшукових) дій стосовно нього;

- протоколом огляду речей та документів від 23.12.2025, згідно якого установлено відомості стосовно ОСОБА_7 , які містяться в державних реєстрах та характеризують його особистість, майновий стан, відношення до військової служби тощо;

- протоколом огляду Інтернет ресурсів від 26.12.2025, а саме матеріалів публікацій ЗМІ стосовно ОСОБА_11 , які свідчать про нібито його незаконне збагачення;

- протоколом ідентифікації (огляду), помітки та вручення грошових коштів від 05.01.2026, відповідно до якого здійснено огляд, ідентифікацію та вручення ОСОБА_11 коштів, для їх подальшого використання в ході здійснення контролю за вчинення злочину у формі спеціального слідчого експерименту;

- протоколом від 05.01.2026 обшуку транспортного засобу марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , під час якого виявлено грошові кошти отримані в інтересах ОСОБА_7 його знайомим ОСОБА_12 від ОСОБА_11 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 від 05.01.2026, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, у ході особистого обшуку якого виявлено та вилучено, у тому числі, мобільний телефон належний його знайомому ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.01.2026, який пояснив, що на прохання ОСОБА_7 , на транспортному засобі марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , привіз останнього на вул. Максима Кривоноса у м. Києві та у подальшому за проханням ОСОБА_7 отримав в салоні транспортного засобу пакунок від невідомої йому особи, в якому знаходилися грошові кошти;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.01.2026, який пояснив, що за вказівкою та вимогою ОСОБА_7 , 05.01.2026 передав в салоні транспортного засобу марки CHEVROLET, модель TRACKER, державний номерний знак НОМЕР_2 , визначеній ОСОБА_7 особі, кошти у розмірі 50 000 доларів США, за вирішення питання з працівниками правоохоронних органів щодо не притягнення його до відповідальності та не проведення слідчих (розшукових) дій стосовно нього;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, виходячи з даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя щодо причетності ОСОБА_7 , до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів також встановлено, всупереч твердженням сторони захисту, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ряду ризиків, а саме, підозрюваний можливо буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані ризики підтверджуються тим, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 вчинено під час дії військового стану та завдає шкоди обороноздатності країни. Не самостійною, але не менш важливою обставиною, яка підтверджує наявність ризиків є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, з урахуванням статті 68 КК України, може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя вважав за необхідне звернути увагу, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Вивченням особи підозрюваного, слідчим суддею на даний час не встановлено обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи наявні ризиків, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів дійшла до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчинення злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Дані, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Також, суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчим суддею під час визначення застави, враховано обставини та тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , матеріальний стан підозрюваного, а тому слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу саме у розмірі 1201 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 996 928 грн., оскільки внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України.

При цьому не заслуговують на уваги твердження прокурора про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у 1500 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 000 гривень, оскільки внесення застави в саме такому розмірі на думку сторони обвинувачення достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених обов`язків у разі звільнення з-під варти після її внесення, а також забезпечить утримання останнього від реалізації зазначених у клопотанні ризиків. Проте прокурором не доведено, що визначена слідчим суддею застава не гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України також відсутнє достатнє обґрунтування в клопотанні слідчого про необхідність визначення застави, саме в розмірі у 1500 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4 992 000 гривень.

Колегія суддів, приходить до висновку, що визначена підозрюваному ОСОБА_7 застава у розмірі 1201 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3 996 928 грн., як альтернатива запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час є співмірною з існуючими в кримінальному провадженні обставинами і ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Щодо тверджень захисника про те, що в матеріалах клопотання містяться розбіжності в процесуальних документах, а саме в повідомленні про підозру кваліфікація дій ОСОБА_7 визначається за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, тоді як в клопотанні - за ч. 5 ст. 190 КК України, то вони не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, виходячи з того, що як вбачається зі змісту клопотання слідчим допущено описку, оскільки зазначено про ч. 5 ст. 190 КК України лише на першій сторінці клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою /т. 1 а.с. 1/. При цьому в подальшому вказане клопотання містить дані за ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, що відповідає змісту повідомленої підозри.

Також під час апеляційного розгляду не знайшло підтвердження, твердження захисника, що в матеріалах, доданих до клопотання, відсутній витяг з ЄРДР, що спростовується матеріалами клопотання /т. 1 а.с. 15/.

Щодо посилання підозрюваного та його захисника на порушення підслідності у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0001228, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КПК України, то як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_11 із заявою про злочин, звернувся саме до Державного бюро розслідувань 22.12.2025 /т. 1 а.с. 6-7/.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень: 1) вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті.

Згідно витягу з ЄРДР, який долучений до клопотання у кримінальному провадженні № 0001228, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, вбачається, що до ДБР 22.12.2025 надійшла заява ОСОБА_15 про те, що не встановленні особи, у змові з працівниками правоохоронних органів намагаються заволодіти грошовими коштами в особливо великому розмірі.

З наведеного вбачається, що в ДБР були підстави для здійснення досудового розслідування та перевірки інформації, яка була зазначена в заяві про злочин.

При цьому, згідно ч. 5 ст. 219 КПК України спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, з наданої захисником відповіді на його клопотання про зміну підслідності, Офісом Генерального прокурора розглянуто клопотання захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0001228 від 22.12.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України та повідомлено йому, що постановою прокурора підслідність кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, у кримінальному провадженні № 0001228 визначено за слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України.

Доводи сторони захисту, за змістом апеляційної скарги, про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не встановив, чому не є достатнім такий запобіжний захід як домашній арешт, є безпідставними.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено. Всі інші обставини на які посилається сторона захисту є предметом судового розгляду.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини були виправданими та необхідними елементами, що визначали потреби в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 ,з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07 січня 2026 року, - залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та прокурора відділуОфісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4