Справа № 132/146/26
Ухвала

Іменем України

15 січня 2026 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2026 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся дізнавач сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на предмет циліндричної форми із речовиною коричневого кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ RІС № 2135352.

Клопотання мотивовано тим, що 13.01.2026 близько 01:10 год. в с. Корделівка Хмільницького району Вінницької області, працівниками БПП був зупинений автомобіль марки «ВМW», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням громадянина Болгарії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя Королівства Нідерланди, який, на запитання про зберігання при собі заборонених до обігу речей та предметів, повідомив, шо має в бардачку (речовому ящику) автомобіля пристрій для куріння, із залишками бурої речовини. Після прибуття СОГ на місце події, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції пристрій для куріння із залишками бурої речовини, який у нього було вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, 13.01.2026 внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вилучений під час огляду місця події у громадянина ОСОБА_4 13.01.2026 предмет циліндричної форми із речовиною коричневого кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ RІС № 2135352, із відповідними написами, підписами понятих та учасників, постановою дізнавача сектору дізнання від 13.01.2026 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Вилучений пристрій для куріння із речовиною бурого кольору є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

У поданій письмовій заяві дізнавач сектору дізнання ВП №1 Хмільницького РВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_2 підтримав заявлене ним клопотання, просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації процесуальних дій за допомогою технічних засобів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна на яке накладається арешт.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заявник в клопотанні зазначив, що тимчасово вилучене майно, а саме предмет циліндричної форми із речовиною коричневого кольору відповідно до постанови від 13.01.2026 визнано речовим доказом по даному кримінальному проваджені, вилучене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є предметом кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, наявні підстави для накладення арешту.

Відповідно до ст. 171 КПК України, підтвердженням права власності на майно, що належить арештувати, є відповідні документи або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження таким майном підозрюваним, потерпілим, третіми особами. В даному випадку вказаним документом є протокол огляду місця події від 13.01.2026, в якому зазначено вилучений об`єкт та обставини за яких його було вилучено, що свідчить про володіння, користування та розпорядження таким майном.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником доведено необхідність накладення арешту на вилучене майно, оскільки воно має значення речового доказу та заявником доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції №1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000006 від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження та користування, а саме на предмет циліндричної форми із речовиною коричневого кольору, який було поміщено до спец. пакету НПУ RІС № 2135352, із відповідними написами, підписами понятих та учасників.

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладення такого арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий Суддя ОСОБА_1