Справа № 739/428/26
Провадження № 1-кс/739/122/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у судовому засіданні в приміщенні зали суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого слідчого відділення Новгород Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 , внесене у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування за №0001847 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харцизьк, Донецької області, українки, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, тимчасово не працюючої, не одруженої, не маючої на утриманні малолітніх дітей, державних пільг та нагород, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий у кримінальному провадженні №0001847 від 05.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочинів), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 28 липня 2023 року о 03 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання по АДРЕСА_2 , керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення та в умовах воєнного стану (відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», який у подальшому неодноразово продовжувався, в останнє Указом Президента України від 20 жовтня 2025 року № 793/2025, затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX), переслідуючи корисливий мотив, розуміючи протиправність своїх дій та свідомо бажаючи настання наслідків свого діяння, взяла належний неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон, який розблокувала за допомогою графічного ключа, отримавши таким чином доступ до даних, що знаходяться у телефоні потерпілої, зокрема до застосунку «Monobank», до якого також ввійшла за допомогою графічного ключа. Після чого, з використанням можливостей вказаного застосунку, ОСОБА_6 з банківської картки № НОМЕР_1 , належної потерпілій ОСОБА_7 , перерахувала грошові кошти в сумі 8 000 грн. на власну банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , котрими в подальшому вона незаконно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 8 000 грн.

24 лютого 2026 року старший слідчий Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 здійснила виїзд за місцем мешкання ОСОБА_6 з метою повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Однак за місцем мешкання ОСОБА_6 була відсутня. У зв`язку з цим зміст повідомлення про підозру у присутності понятих, під відеозапис, зачитано матері підозрюваної - ОСОБА_8 . Однак остання від отримання зазначеного процесуального документа відмовилася. Крім того, було здійснено виїзд за останнім відомим місцем проживання підозрюваної по АДРЕСА_3 , де також у присутності понятих примірник письмового повідомлення про підозру в дверях хвіртки залишено для ОСОБА_6 .

Крім того, 24.02.2026 примірник повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик її в якості підозрюваної на 05.03.2026, 06.03.2026, 09.03.2026, надіслано поштовим зв`язком. Однак, на виклик до слідчого підозрювана ОСОБА_6 не прибула та про причини неявки не повідомила.

Таким чином, досудовим розслідуванням установлено наступні факти: підозрювана умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у міжнародний розшук.

За таких обставин виникла необхідність в обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваної.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в клопотанні обґрунтування.

Захисник в судовому засіданні висловився про безпідставність заявленого клопотання, вказав, що ризики передбачені п. 3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України є необґрунтованими, та просив відмовити в задоволенні заявленого клопотання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких прокурор прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, наявне обґрунтування необхідності застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 04.09.2023, проколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 19.08.2025, протоколом огляду предмету від 03.02.2025, протоколом огляду предмета від 19.08.2025, протоколом огляду предмета від 18.08.2025, постановою про визнання документом від 19.08.2025, постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 19.08.2025, постановою про визнання документом від 19.08.2025, протоколом огляду речових доказів від 19.08.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 30.09.2025, повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.02.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.02.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 28.02.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.03.2026, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.03.2026, постановою про оголошення у розшук підозрюваної ОСОБА_6 від 09.03.2026, постановою про оголошення у міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_6 від 10.03.2026 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також, 24 лютого 2026 року ст.слідчим слідчого відділення Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Новгород-Сіверської окружної прокуратури ОСОБА_3 , складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_6 , та повідомлено про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлення, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України шляхом повідомлення про підозру у присутності понятих, під відеозапис, а саме зачитано матері підозрюваної - ОСОБА_8 . Однак остання від отримання зазначеного процесуального документа відмовилася. Крім того, було здійснено виїзд за останнім відомим місцем проживання підозрюваної по АДРЕСА_3 , де також у присутності понятих примірник письмового повідомлення про підозру в дверях хвіртки залишено для ОСОБА_6 . Також, 24.02.2026 примірник повідомлення про підозру ОСОБА_6 та повістки про виклик її в якості підозрюваної на 05.03.2026, 06.03.2026, 09.03.2026, надіслано поштовим зв`язком. Однак, на виклик до слідчого підозрювана ОСОБА_6 не прибула та про причини неявки не повідомила.

Таким чином, місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час не відоме та остання переховується від органів слідства (відповідно до отриманої на запит слідчого інформації з Держприкордонслужби ОСОБА_6 виїхала за межі України, перетнувши 22.07.2025 року державний кордон у пункті пропуску «Угринів»), що унеможливлює її участь в проведенні слідчих дій та виконання нею відповідних процесуальних рішень.

У зв`язку з переховуванням підозрюваної ОСОБА_6 від правоохоронних органів, постановою слідчого у кримінальному провадженні 09.03.2026 підозрювану ОСОБА_6 оголошено у державний розшук, а 10.11.2026 у міжнародний розшук.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (відповідно до ст. 12 КК України), покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розгляд клопотання слідчим суддею проведено в порядку ч.6 ст.193 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Вважаю, що під час розгляду клопотання в повному обсязі виконано вимоги статей 177, 178, 194 КПК України, доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, встановлено і враховано слідчим суддею всі інші визначені законом обставини.

Так, вважаю доведеними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема:

-п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , розуміючи тяжкість і невідворотність покарання за вчинений нею злочин, покинула місце проживання та переховується від органів слідства, та безперешкодно перетнула кордон України, що свідчить про високу ймовірність ухилення підозрюваної від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, підтверджується тим, що перебуваючи на свободі ОСОБА_6 може шляхом погроз, вмовлянь, в інші способи незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також потерпілу з метою зміни їх свідчень, або спонукання до відмови давати показання;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України а саме те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна. Спосіб вчинення вказаного кримінального правопорушення свідчить про його умисний характер та спрямованість на незаконне заволодіння майном інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються, проте стороною захисту у судовому засіданні не надано переконливих доказів (висловлено лише припущення та роздуми), які б спростовували висновки прокурора щодо наявності ризиків, з огляду на досліджені слідчим суддею документи.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи суть, наслідки та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, той факт, що ОСОБА_6 перебуває у міжнародному розшуку та згідно інформації з Держприкордонслужби 22.07.2025 року виїхала за межі України, перетнувши державний кордон, вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні та строк дії ухвали не зазначати.

Керуючись ст. ст.177,176,180,182,183,193,197,199,297-1,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Новгород Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 , внесене у кримінальному провадженні №0001847 від 05.09.2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до вимог ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1