Справа № 201/2980/26
Провадження № 1-кс/201/803/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого 1 відділу слідчого управління Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні начальником відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що згідно з матеріалами кримінального провадження встановлено, що Громадяни України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 добровільно надають збройним формуванням держави-агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з серпня 2025 року (більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені) використовуючи профіль месенджера «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , встановив зв`язок з представником незаконного збройного формування, який використовує профіль месенджера «Telegram» за номером НОМЕР_2 , та з вказаного часу надав збройним формуванням держави агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Встановлено, що у своїй протиправній діяльності ОСОБА_5 використовував мобільний телефон білого кольору марки «IPhone», моделі «16е», ЕІD НОМЕР_3 , ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 , з сім-картою з номерам мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 .

У поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Захисник у судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглянути клопотання без його участі та задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд даного клопотання без його участі та задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Враховуючи викладене, а також стислі строки розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянуте вказане клопотання без участі власника, роз`яснивши йому про право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. (ст. 174 КПК України).

Дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до висновку про можливість задоволення заявленого слідчим клопотання про арешт майна, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 111-1, ч. 2 ст. 111 КК України.

04.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 02.03.2026 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон білого кольору марки «IPhone», моделі «16е», ЕІD НОМЕР_3 , ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 , з прозорим чохлом, з сім-картою з номерам мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 .

04.03.2026 о 14 год. 05 хв. ОСОБА_5 було затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КК України.

04.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у наданні збройним формуванням держави агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, ч. 2 ст. 28, ч. 7 ст. 111-1, а саме у наданні збройним формуванням держави агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені, або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за попередньою змовою групою осіб.

Постановою слідчого від 04.03.2026 вилучений під час обшуку предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025.

Слідчий просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, з метою збереження речових доказів.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя керується таким.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у справі, могло зберегти сліди злочину, а також може бути використаним слідчим як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і для запобігання його втрати або пошкодження є доцільним накласти на нього арешт.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 170, 171 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001023, внесеному до ЄРДР 03.11.2025 на предмет, що вилучено під час проведення 04.03.2026 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон білого кольору марки «IPhone», моделі «16е», ЕІD НОМЕР_3 , ІМЕІ 1 НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 , з прозорим чохлом, з сім-картою з номерам мобільного оператора зв`язку НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1