Справа № 296/1105/26
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження №0000037 від 23.01.2026 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що 23.01.26 близько 13:30 год., при виїзді із с. Йосипівка Бердичівського району Житомирської області, на а/д Кременець-Б. Церква-Ржищів-Канів-Софіївка 313 км + 100 м, водій автомобіля марки «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 , 1965 р.н., рухаючись зі сторони м. Ружин в напрямку до м. Козятин, не врахував дорожню обстановку, та допустив зіткнення із автомобілем «Vоlkswagen LT 35 D» реєстраційний номер НОМЕР_2 маршрутне таксі сполученням «Ружин-Житомир яке зупинилося яке зупинилося для висадки та посадки пасажирів, під керуванням водія ОСОБА_6 , 1960 р.н.

В результаті пригоди пасажири автомобіля «Vоlkswagen LT 35 D» ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: політравми, госпіталізована до реанімаційного відділення Бердичівської міської лікарні, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді, тупої травми грудної клітки, множинних переломів ребер з 3 по 7 справа, підшкірна енфіземи; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою лівої ноги та забою лівої руки, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою лівої ноги та забою лівої лобної ділянки голови.

23.01.2026 по даному факту відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчим проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зафіксовано слідову інформацію, яка має значення для подальшого розслідування. Крім того в ході проведення огляду місця події було оглянуто автомобіль «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому було виявлено механічні пошкодження, утворені в результаті дорожньо-транспортної пригоди .

Після проведення огляду місця ДТП, вищевказаний транспортний засіб доставлено на територію ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області за адресою: Житомирська обл., Бердичівський р-н, с-ще Ружин, вул. Незалежності 29.

Постановою слідчого від 26 січня 2026 року вилучений автомобіль «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000037.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.10.2008, автомобіль «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Метою арешту є забезпечення збереження речового доказу (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Слідчим подано заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Клопотання просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини 10 ст. 170 КПК України: арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з змісту вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України (ч.1 ст. 26 КПК України).

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 01.10.2008, автомобіль «Isuzu» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_11 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 та позбавити власника або будь-яких осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування вказаним транспортним засобом.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання, про скасування арешту повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядатиметься слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1