Номер провадження № 1-кс/756/25/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108,

УСТАНОВИВ:

06.10.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108.

В обґрунтування скарги зазначено, що в Оболонському УП ГУНП в м.Києві перебувало кримінальне провадження № 0000108, за правовою кваліфікацією ч.1 ст.125 КК України, за фактом що, 31.07.2025 щодо ОСОБА_3 та її родини було вчинено напад групою осіб у стані алкогольного сп`яніння на пляжі Оболонського району м. Києва. Внаслідок удару вона отримала тілесні ушкодження (діагноз лікарні: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови). 25.08.2025 постановою дізнавача Оболонського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_4 зазначене кримінальне провадження було закрито за відсутності події кримінального правопорушення, що на думку заявниці, є незаконним та підлягаючим скасуванню.

У судовому засіданні заявниця підтримала доводи скарги, просила її задовольнити скаргу в повному обсязі та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Прокурор та дізнавач у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дізнавачем було надано матеріали кримінального провадження внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, для ознайомлення. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Суд ураховує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Однак відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Отже, суд, приймаючі рішення про розгляд справи за відсутності заявника, приймає до уваги положення частини 6 статті 9 КПК України, згідно з якою у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст. 7 КПК України.

Згідно з п. 14 ч.1 ст. 7 КПК України до таких засад, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Тож, з метою недопущення обмеження доступу до правосуддя, на думку суду, скаргу можливо розглянути за відсутності заявника.

Дослідивши скаргу, суд дійшов наступних висновків

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 було внесені відомості за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 невстановленою особою.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З аналізу наведених норм вбачається, що для прийняття рішення слідчий повинен був дослідити зібрані докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення. Між тим за запитом суду слідчим не було надано копії постанови на підставі якої було закрито кримінальне провадження, з метою надання оцінки судом, як і відповідних матеріалів кримінального провадження, зібраних під час досудового розслідування.

Тобто, судом приймались заходи щодо встановлення цих обставин, зокрема шляхом виклику слідчого у судове засіданні та витребування наведених документів та матеріалів. Але в супереч положень 22, 26 КПК України, дізнавач не здійснив відстоювання своєї позиції у справі, бо, як то було вже зазначено, не з`явився за викликом суду, хоча надав документи, що були витребувані судом. Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування, встановлено, що встановлені свідки події, що мала місце 15.07.2025, не були допитані, дані щодо їх належного виклику та причин неможливості прибуття матеріали кримінального провадження не містять.

На думку суду ці висновки дають підстави стверджувати, що дізнавачем не було належним чином проведено досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000108, а отже дізнавачем не було дотримано положень закону, не вжито всіх передбачених процесуальним законом заходів задля встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні. Цими діями слідчий порушив ст. 2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження - захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову від 25.08.2025 дізнавача СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108, а постанова дізнавача з цих підстав підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 7, 22, 214, 218, 303-309, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 - задовольнити.

Постанову слідчого Оболонського УП ГУНП в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного 31.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 - скасувати.

Копію ухвали надіслати заявниці для відома, а Оболонській окружній прокуратурі м. Києва та ВД Оболонського УП ГУНП в місті Києві для виконання - продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000108.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого судового засіданні.

Слідчий суддя ОСОБА_1