Справа № 761/1493/26
Провадження № 1-кс/761/2253/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 251 100 000 005 82 від 10.07.2025 за ч. 4 ст. 189 КК України про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_4 про накладення у кримінальному провадженні № 120 251 100 000 005 82 від 10.07.2025 арешту на тимчасово вилучене майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 251 100 000 005 82 від 10.07.2025 за ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше квітня 2025 року, організована група осіб у складі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , переслідуючи корисливі мотиви та маючи умисел, спрямований на вимагання грошових коштів в умовах воєнного стану, вступили в злочинну змову та прийняли рішення про вчинення вимагання грошових коштів з ОСОБА_10 .

З метою реалізації спільного злочинного плану ОСОБА_5 , разом з братами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , домовившись про спільне вчинення вимагання грошових коштів з потерпілої ОСОБА_10 , почали здійснювати психологічний тиск шляхом здійснення телефонних дзвінків та під час особистого спілкування з потерпілою, в ході яких погрожували фізичною розправою її близьким родичам та висували протиправну вимогу про передачу їм грошових коштів, за нібито борги її сина ОСОБА_11 .

Враховуючи викладене, 12.01.2026 проведений невідкладний обшук автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_8 , під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти у сумі 1000 доларів США; грошові кошти у сумі 111 500 гривень; 42 предмети, зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм; ?предмет, зовні схожий на пістолет «Stalker» з магазином та 7 предметами, зовні схожими на холості патрони 9 мм; ?2 флеш-накопичувачі; ?мобільний телефон «Iрhone 16 Pro»; ?51 банківська картка; 197 стартових пакетів та сім-карток операторів мобільного зв`язку; ?5 банківських карток з рукописними написами та підкріпленими сім-картками; ?2 мобільні телефони «Iрhone SE-2»; 49 мобільних телефонів різних марок та моделей.

Слідчим винесено постанову від 13.01.2026 про визнання речовими доказами вилученого майна.

У зв`язку з тим, що це майно є тимчасово вилученим, з метою його збереження, слідчий просив накласти на нього арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, просив розглянути клопотання за його відсутності.

Власник тимчасово вилученого майна, його представник до суду також не прибули, просили розглянути клопотання за їх відсутності.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_12 звернулася з письмовим запереченням на клопотання слідчого, у якому зазначила, що вилучене майно не містить відомостей, які мають значення для досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, не відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, та не є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими слідчим матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК та причетність до його вчинення ОСОБА_8 ,

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди його вчинення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом.

З наданих слідчим матеріалів клопотання вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене під час обшуку майно могло використовуватися як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди та може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим відповідає критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для задоволення ініційованого слідчим клопотання.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СУ ГУНП у Київській області ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 251 100 000 005 82 від 10.07.2025 арешт на майно, вилучене 12.01.2026 під час обшуку автомобіля «TOYOTA CAMRY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме на:

-грошові кошти у сумі 1000 доларів США;

-грошові кошти у сумі 111 500 гривень;

-?42 предмети, зовні схожих на патрони калібру 5,45 мм;

-?предмет, зовні схожий на пістолет «Stalker» з магазином та 7 предметами, зовні схожими на холості патрони 9 мм;

-?2 флеш-накопичувачі;

-?мобільний телефон «Iрhone 16 Pro»;

-?51 банківська картка;

-?197 стартових пакетів та сім-карток операторів мобільного зв`язку;

-?5 банківських карток з рукописними написами та підкріпленими сім-картками;

-?2 мобільні телефони «Iрhone SE-2»;

-?49 мобільних телефонів різних марок та моделей.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1