Справа № 146/100/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. селище Томашпіль

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000429 від 19 липня 2022 року на підставі обвинувального акта по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тульчин, Тульчинського району Вінницької області, громадянки України, неодруженої, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, особою з інвалідністю, потерпілою внаслідок аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій не є, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст.307 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Колоденка, Томашпільського району Вінницької області, громадянки України, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст.307 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Вапнярка, Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, учасником бойових дій не є, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2024 року в провадження судді Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 надійшов даний обвинувальний акт.

12 березня 2026 року прокурор Томашпільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_9 направив до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , згідно якого просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів та йому загрожує можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість незаконно впливати на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягався до кримінальної відповідальності. На даний час ризики, які існували станом на момент обрання запобіжного заходу не зменшилися, тому з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним продовжити стосовного обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В судовому засіданні прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про тримання під вартою, вказав, що відсутні підстави для його залишення під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8 заперечив в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив замінити запобіжний захід на більш м`який.

Інші учасники не заперечували проти задоволення клопотання та поклалися на розсуд суду.

Розглянувши подане прокурором клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суддя прийшов до наступного висновку.

За ч.ч. 1, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службові особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При вирішенні питання про продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення).

Згідно ч.3, 5 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Під час судового провадження прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, і в обґрунтування продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання подальшим його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Як вбачається із матеріалів провадження, ухвалами суду дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 неодноразово було продовжено, оскільки судовий розгляд кримінального провадження по суті ще незавершений, а ризики, які існували та стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились.

Враховуючи вищевказане та те, що ризики які існували на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому не зменшилися, враховуючи думку прокурора, зважаючи на те, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 , інші обвинувачені а також один із свідків ще не допитувалися, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обґрунтованим, яке підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, тобто до 10 травня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її проголошення, а також направити начальнику СІЗО м. Вінниця.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1