Справа № 606/1269/25
УХВАЛА

іменем України

02 березня 2026 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 під час проведення судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 25.03.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , солдата, стрільця другого відділення стрілецького взводу (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, який затверджений прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , 25.02.2025 о 09 год. 00 хв. солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин о 09 годині 00 хвилин 25 лютого 2025 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 09 годині 00 хвилин 03 березня 2025 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків, а також 30 серпня 2025 року о 06 годині 10 хвилин солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин о 06 годині 10 хвилин 30 серпня 2025 року не з`явився та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, о 14 годині 15 хвилин 12 січня 2026 року був затриманий слідчим четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Захисник обвинуваченого надіслав письмове клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України тазакриття кримінального провадження, у зв`язку із наміром продовжити проходження військової служби. При цьому зазначив, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також добровільно звернувся з клопотанням про намір повернутися для проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Прокурор ОСОБА_3 , заперечив щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, вказав, що ОСОБА_4 двічі допускав самовільне залишення військової частини з 25.02.2025 по 03.03.2025 та з 30.08.2025 по 12.01.2026, тому не може вважатися таким, що вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 407 КК України вперше.

Заслухавши клопотання захисника, яке підтримане обвинуваченим, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, оглянувши зібрані матеріали стосовно особи обвинуваченого, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Як вбачається із ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили, невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно положення абз. 11 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ст.ст. 407, 408 КК України не притягувався.

ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Також до клопотання долучено письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 від 21.01.2026 за № 1297, зі змісту якої вбачається, що командування військової частини НОМЕР_2 надає згоду на продовження проходження військової служби солдата ОСОБА_4 з наступним призначенням його на вакантну посаду стрільця стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

З врахуванням вищенаведених підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження стосовно нього підлягає закриттю.

Суд не приймає заперечення прокурора про те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення не вперше, тобто ним вчинено два епізоди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а тому він не може бути звільнений від кримінальної відповідальності, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Таким чином, законодавцем визначено, що для звільнення військовослужбовця від кримінальної відповідальності, який під час дії воєнного стану вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби чи дезертирство, необхідна наявність трьох обов`язкових умов: вчинення такого кримінального правопорушення вперше; клопотання військовослужбовця про намір повернутись до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким військовослужбовцем.

Всі ці три умови були підтверджені стороною захисту під час звернення до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

З обвинувального акту убачається, що органом досудового розслідування, відповідно до ст. 67 КК України, як обставину, яка обтяжує ОСОБА_4 покарання встановлено вчинення кримінального правопорушення повторно. Обвинувальний акт був складений слідчим та затверджений прокурором у кримінальному провадженні, тобто сторона обвинувачення встановила та погодилась з тим, що вчинення ОСОБА_4 двох епізодів залишення місця несення військової служби впливатиме виключно на покарання, адже є обтяжуючою його вину обставиною, а не кваліфікуючої ознакою вчиненого ним кримінального правопорушення.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачений був призваний на військову службу. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України він раніше не притягався та не засуджувався, отже у суду є підстави вважати, що він є особою, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, а тому доводи прокурора щодо заперечень на клопотання сторони захисту судом відхиляються, з урахуванням й того, що всі дії ОСОБА_4 , які ставляться йому за провину, кваліфіковані за ч.5 ст. 407 КК України.

Тому, згідно вимог ч. 1 ст. 377 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільнено з-під варти в залі судового засідання, а застосований ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.02.2026 № 606/1269/25 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-286, 288, 314, 369-372, 376, 377 КПК України, ч. 5 ст. 401 КК України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження № 0000202 від 25.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин, після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

На підставі ст. 288 КПК України зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 невідкладно, після набрання ухвалою суду законної сили, поновити ОСОБА_4 , на військовій службі.

Скасувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосовано відносно ОСОБА_4 ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 23.02.2026 № 606/1269/25 та звільнити ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий судя: ОСОБА_1