Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/1650/26

Провадження № 11-кп/4815/451/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_6 ,

лікаря Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги»

державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_6 , провідного спеціаліста юридичного відділу

Департаменту соціальної та ветеранської політики Рівненської міської ради

ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 лютого 2026 року у справі за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001865 від 11.09.2025 року за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 лютого 2026 року клопотання прокурора задоволено. З врахуванням ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 25 березня 2026 року про виправлення описки в ухвалі суду від 05.02.2026 року, застосовано до ОСОБА_6 , який на даний час утримується в закладі з надання психіатричної допомоги Комунальне підприємство «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Стягнуто з ОСОБА_6 в дохід держави 7132 грн. 20 коп. витрат на залучення експерта.

Вирішено питання щодо речових доказів.

За ухвалою суду ОСОБА_6 , перебуваючи по місцю проживання, у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_12 , передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, вчинив фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п.3 ч.1 ст.1, п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - батька ОСОБА_12 , а саме, умисно завдав останньому не менше 4-5 значних за силою травматичних впливів (ударів) тупим предметом (знаряддям) з обмеженою поверхнею у формі прямокутника з двогранним ребром, ймовірність спричинення яких молотком з відповідними конструктивними особливостями не виключається, в ділянку голови, що спричинило черепно-мозкову травму з переломом кісток склепіння черепа та ушкодження головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та 1 відносно незначного за силою удару в ліву скронево-потиличну ділянку, що спричинило легке тілесне ушкодження, а також не менше 13 травматичних дій гостро ріжучим травмуючим знаряддям на зразок ножа в ділянку шиї в горизонтальному напрямку, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження. Між отриманою ОСОБА_12 поєднаною травмою голови і шиї та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи висновок суду про вчинене діяння ОСОБА_6 , фактичні обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, а також кваліфікації його дій, покликається на незаконність ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З покликанням на вимоги ст. 505 КПК України зазначає, що у справах даної категорії скороченої процедури дослідження доказів не передбачено.

Вказує, що оскаржена ухвала не містить мотивів, з яких суд дійшов висновку про вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Вважає, що судовий розгляд проводився неповно, без з`ясування всіх обставин кримінального провадження, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а відсутність дослідження письмових доказів, допиту потерпілої є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Кримінальне провадження фактично не розглядалось по суті та судом не з`ясовано обставин, які мають значення для правильного вирішення вказаного кримінального провадження.

Просить увалу Рівненського міського суду від 05 лютого 2026 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

20 березня 2026 року прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді поміщення (утримання) в закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 страждає тяжким психічним розладом (хронічним психіатричним захворюванням) параноїчною шизофренією. Не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у спеціалізований психіатричний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 16.01.2026 року ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» на утримання (поміщення) в КП «Обласна психіатрична лікарня в с. Орлівка» Рівненської обласної ради.

Вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 .

Звертає увагу, що ОСОБА_6 об`єктивно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає безальтернативне позбавлення волі строком від 7 до 15 років, спосіб та характер даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про його можливість переховуватись, а також ухилятись від суду. Також вказує на реальну можливість вчинити ОСОБА_6 дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для судового розгляду. Зазначає про можливість ОСОБА_6 , який знає місце проживання свідків, а потерпіла є матір`ю останнього, незаконно впливати на них, чинити фізичний, психологічний тиск заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності. Звертає, що ОСОБА_6 ніде не працює, власної сім`ї немає, соціальними зв`язками по місцю проживання не прив`язаний, відтак може не прибувати за викликами суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може позбавити можливості забезпечити судове провадження у розумні строки. Зважаючи на вчинене, зможе знову вчинити умисний злочин.

Просить продовжити ОСОБА_6 , на даний час перебуваючому в КП «Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка» Рівненської обласної ради, запобіжний захід у вигляді поміщення (утримання) у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом в умовах, що виключають небезпеку поведінки особи строком на 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які висловили думку про залишення вирішення даного питання на розсуд суду, ОСОБА_10 , яка зазначила про необхідність подальшого лікування ОСОБА_6 , перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про вчинення Пампушиком суспільно небезпечного діяння, яке містить об`єктивні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також вид застосованих примусових заходів медичного характеру, у апеляційній скарзі не оспорюються і судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відповідно до положень ч. 1 ст. 512 КПК України здійснюється за загальними правилами КПК України.

Всупереч вищевказаним нормам суд першої інстанції, постановляючи судове рішення, не зазначив та не навів встановлених судом обставин вчинення суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_6 , що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів.

Апеляційний суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону. Зокрема, у ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи). Тобто, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи, на що суд першої інстанції увагу не звернув.

За наведених обставин, ухвала суду першої інстанції є передчасною, зробленою без повного, всебічного та об`єктивного аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Через неповноту судового розгляду, істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства, ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 слід скасувати та новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини справи у їх сукупності, дати належну юридичну оцінку здобутим доказам та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Беручи до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини у справі про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 лютого 2026 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді утримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 02 квітня 2025 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_6 виявляє ознаки параноїдальної шизофренії, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи №102 від 08.12.2025 року, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час перебуває в Рівненській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» і стан його не змінився і не покращився.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів, з врахуванням положень ст. 508 КПК України, вважає, що такі доводи є обґрунтованими, зазначені ризики реально існують.

Зокрема, на підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, який становить підвищений ступінь суспільної небезпеки, та за яке передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду, враховуючи положення ст. 23 КПК України, дані про особу ОСОБА_6 , що в своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних та сталих соціальних зв`язків, беручи до уваги наведені в клопотанні доводи прокурора, норми КПК України щодо загальних положень про запобіжні заходи, з метою досягнення дієвості цього провадження, на думку колегії суддів, клопотання прокурора є таким, що підлягає до задоволення.

За наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризикам, ураховуючи особливості апеляційного розгляду, передбачені главою 31 КПК України, а також те, що судове рішення скасовується у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді поміщення (утримання) у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи на строк, необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, але не більш ніж на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 05 лютого 2026 року відносно ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

ОСОБА_6 продовжити запобіжний захід у вигляді поміщення (утримання) у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи на строк, необхідний для вирішення вказаного питання судом першої інстанції, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 24 травня 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити прокурору, Рівненській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», іншим учасникам кримінального провадження ? для виконання та для відома, відповідно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3