Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2370/26
Провадження № 1-кс/644/367/26
У Х В А Л А

Іменем України

10 березня 2026 року м. Харків

Індустріальний районний суд міста Харкова у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000300 від 07.03.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серби, Одеська області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, т.в.о. начальника відділу рекрутингу В/Ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

УСТАНОВИВ:

До слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова надійшло відповідне клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000300 від 07.03.2026. В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення за ч.2 ст.146 КК України, а саме у викраденні людини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи обґрунтованість підозри, наявність передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України ризиків, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, понятих, у цьому ж кримінальному провадженні, та неефективності більш м`якого запобіжного заходу, сторона обвинувачення ініціює в клопотанні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того , в клопотанні зазначено, що у разі необрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або визначення суми застави та при внесені застави, сторона обвинувачення просить покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатись з постійного проходження військової служби, без дозволу безпосереднього командира, слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової служби; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами, потерпілими.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що підозра є обґрунтованою, наявні передбачені п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України ризики,інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 . Посилався на те, що санкція ст.146 ч.2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`яти років,

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначаючи, що визнає вчинення інкримінованих йому дій, проте заявлені в клопотанні ризики відсутні. Пояснив, що самостійно прийшов до відділу поліції, де його було затримано 09.03.2026. Зазначив, що активно сприяє розкриттю кримінального правопорушення, шкодує про скоєне ним. Пояснив, що він є військовослужбовцем за контрактом, служить з 2015 року, має державні нагороди та заоохочувальні відзнаки.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 вважав клопотання прокурора безпідставним. Свої заперечення проти доводів клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що у відповідності до вимог ч.2 ст.183 КПК України виключає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою .

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

Як убачається з матеріалів судового провадження СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості, про яке 07 березня 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000300. В межах зазначеного кримінального провадження 09 березня 2026 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.146 КК України.

В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані докази :заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколи ОМП від 07.03.2026; протокол огляду речей та документів від 08.03.2026; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколи впізнання осіб за фотознімками потерпілого ОСОБА_7 ; протоколи впізнання осіб за фотознімками потерпілого ОСОБА_8 ; протоколи впізнання осіб за фотознімками свідка ОСОБА_9 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 09.03.2026.

Згідно п.175 рішення від 21 квітня 20 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з наданих стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження, якими обґрунтовується клопотання, зазначені у клопотанні обставини мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування сукупністю даних, детальний перелік яких міститься у клопотанні. У клопотанні слідчого та долучених до нього матеріалів наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу, та позицію захисту, слідчий суддя приходить до наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик у кримінальному провадженні має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Обґрунтовуючи ризик переховування, орган досудового розслідування посилається, на тяжкість можливого покарання, що передбачає позбавлення волі на строк до 5 років, що обґрунтовано може зумовити загрозу втечі підозрюваного, а тому слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, яка є потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілих, свідків.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на потерпілих, свідків.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Зазначений у клопотанні ризик п.2 ч.1 ст.177 КПК України прокурором належним чином не обґрунтовано.

Перевіряючи доводи клопотання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку слідчого судді, навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину в даному випадку не може бути єдиним виправданням обрання вказаного слідчим запобіжного заходу, а тому при вирішенні клопотання, крім наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України. Так, підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, перебуває на військовій службі за контрактом у в/ч НОМЕР_1 на посаді т.в.о. начальника відділу рекрутингу; зареєстрований та має постійне місце проживання, що в сукупності дає слідчому судді підстави вважати, що застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

З огляду на зазначені вище положення, до ОСОБА_5 не може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 146 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджав кримінальному провадженню. Відтак, відсутні обставини , передбачені пунктами ч. 2 ст. 183 КПК України, які дають можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, клопотання прокурора в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає.

З огляду на обставини кримінального провадження та ступінь обґрунтованості підозри, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, слід зазначити, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя враховує, що її розмір покликаний у першу чергу, забезпечити явку підозрюваного до відповідних державних органів під час здійснення кримінального провадження та належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Беручи до уваги відомості про особу підозрюваного, його майновий стан, особливості життєдіяльності, а також обставини кримінального правопорушення і ступінь тяжкості його наслідків, об`єктивним є визначення застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити усунення ризику негативної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_13 , у кримінальному провадженні №0000300 від 07.03.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Підозрюваного ОСОБА_5 звільнити з під варти в залі суду негайно.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.2 ст.146 КК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп., яка має бути внесена самим підозрюваним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, призначення платежу: «Прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного, застава згідно з ухвалою суду (номер справи, дата ухвали)».

Реквізити для внесення застави: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249;

Банк отримувача ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0006674.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з постійного проходження військової служби, без дозволу

безпосереднього командира, слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проходження військової

служби;

4) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами;

5) здати на зберігання до органу Державної міграційної служби України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини свого неприбуття, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, та також в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено та проголошено 10.03.2026. Повний текст ухвали складено 11.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1