Провадження № 1-кс/932/1221/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпро ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду м. Дніпра клопотання представника ОСОБА_3 , який дії в інтересах ТОВ «ДНІПРОРІЧПОРТ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпро звернувся представник ОСОБА_3 , який дії в інтересах ТОВ «ДНІПРОРІЧПОРТ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року, справа №201/2140/16-к.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року (справа №201/2140/16-к) за клопотанням слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області у кримінальному провадженні № 0000203 від 13.09.2013 року було накладено арешт на будівлю № 5, розташовану на вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, що належить ТОВ «Агробудсервіс-Універсал» (код ЄДРПОУ № 34827758), шляхом заборони розпорядження цим нерухомим майном. розпорядження цим нерухомим майном.

На підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19776582, виданого 05.08.2008 КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради, право власності на будівлю № 5, розташовану на вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську належить ТОВ «Агробудсервіс-Універсал» (з 09.02.2024 змінено назву на ТОВ «ДНІПРОРІЧПОРТ»), однак ТОВ «Агробудсервіс-Універсал» не було учасником кримінального провадження під час якого було накладено арешт та заборону на вчинення будь-яких дій щодо вищезазначеного нерухомого майна.

Згідно інформації з відкритих джерел (Єдиний державний реєстр судових рішень надалі ЄДРСР) судовими рішеннями, зокрема, ухвалою Кіровського районного суду від 10.03.2023 у справі №203/756/23 та ухвалами Шевченківського (Бабушкінського) районного суду від 05.04.2023, 26.04.2023, 14.08.2023, 13.05.2025, 08.09.2025 у справі №200/13697/13-к, встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 та за наслідками його проведення 21 червня 2022 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, про що зазначено в ухвалі від 10 березня 2023 року у справі №203/756/23.

Матеріали кримінального провадження №0000203 в частині епізодів щодо незаконного відчуження 96 об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпра 31 жовтня 2019 року було виділено в окреме кримінальне провадження №0000691, яке направлено до СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для подальшого досудового розслідування.

08 липня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000691 від 31 жовтня 2019 року у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.

За наявною в ЄДРСР інформацією Постанова слідчого від 08 липня 2019 року прокуратурою або судом не скасована.

Матеріали кримінального провадження №0000203 в частині епізодів щодо незаконного відчуження 96 об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Дніпра, у т.ч. будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Комбрига Петрова, 5, в рамках якого було накладено арешт на вказане майно, було виділено в окреме кримінальне провадження за №0000691, яке направлено до СВ ВП №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення подальшого досудового розслідування.

В судове засідання представник заявника не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просить скасувати арешт на майно.

Слідчий СВ ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв не надав.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у розгляді клопотання, згідно положень ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року, справа №201/2140/16 накладено арешт на будівлю № 5, розташовану на вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, що належить ТОВ «Агробудсервіс-Універсал» (код ЄДРПОУ № 34827758), шляхом заборони розпорядження цим нерухомим майном.

Метою та підставою накладення арешту було встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, а також з метою відшкодування завданих збитків.

У вищезгаданому клопотанні слідчого та відповідній ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська наявне обґрунтування необхідності арешту будівлі та конкретизовано підставу та мету накладення арешту.

Отже, слідчим тоді було доведено, що існування ризиків зазначених у ч. 2 ст. 170 КПК України залишилися відносно зазначених речових доказів, що такі ризики можуть мати місце, також обґрунтовано мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи третьої особи.

Частиною 3 ст. 173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 4, ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Із системного аналізу наведених норм КПК України можливо зробити висновок, що слідчому судді при вирішення питання накладення арешту майна, та при розгляді його скасування, при обґрунтованості такого клопотання, слід обирати або залишати такий спосіб арешту майна, який не призведе до надмірного обмеження прав володільця майна, яке суттєво позначиться на його інтересах.

Оскільки в рамках вищевказаного кримінального провадження проведено ряд слідчих дій, а також досудове розслідування було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення постановою слідчого та арешт не було скасовано, слідчий суддя приходить до висновку про можливість скасування арешту майна накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року по справі №201/2140/16-к.

Відповідно до ч. 3 ст. 169 КПК України слід зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000203 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України після отримання копії ухвали негайно вжити заходи щодо її виконання та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 , який дії в інтересах ТОВ «ДНІПРОРІЧПОРТ», про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року (справа №201/2140/16-к), а саме на будівлю № 5, розташовану на вул. Комбрига Петрова у м. Дніпропетровську, що належить ТОВ «Агробудсервіс- Універсал» (нова назва ТОВ «ДНІПРОРІЧПОРТ»), яке зареєстроване у м. Кам`янське, проспект Свободи, 56 ().

Зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000203 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України після отримання копії ухвали негайно вжити заходи щодо її виконання та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1