Справа №523/4667/26
Провадження №1-кс/523/4054/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду клопотання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000011 від 11.02.2026р., -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси, в рамках кримінального провадження №0000011 від 11.02.2026р.р., надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 16.03.2026 року на грошові кошти в сумі 10 000 доларів США (100 купюр номіналом по 100 доларів США із відповідними серійними номерами) та два мобільні телефони («VIVO» модель «V23» та «Xiaomi» модель «redminote 14»), які були вилучені 06.03.2026 року під час обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що вилучені кошти є законним заробітком ОСОБА_4 , отриманим у військовій частині НОМЕР_1 , а сам обшук та накладення арешту відбулися з істотними порушеннями вимог КПК України (зокрема ст. 104 КПК України щодо складання протоколу), що робить ці докази недопустимими. Заявник вказує на відсутність потреби в подальшому арешті майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання в повному обсязі, наполягав на скасуванні арешту з підстав, викладених у його клопотанні;

прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та надав письмові заперечення. Зазначив, що вказане майно вилучено в ході санкціонованого обшуку у квартирі за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 у межах кримінального провадження за ч. 3 ст. 369-2 КК України за фактом вчинення тяжкого корупційного злочину. Прокурор наголосив, що вилучені кошти могли бути отримані ОСОБА_6 злочинним шляхом за її вплив на посадових осіб медичних установ м. Одеси задля виготовлення медичних документів для отримання груп інвалідності. Грошові кошти та телефони визнані речовими доказами, оскільки досудове розслідування триває, походження коштів остаточно не встановлено, їх зв`язок із предметом злочину перевіряється, а огляд телефонів слідчим наразі не завершено. Окрім цього, санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає конфіскацію майна, у зв`язку з чим скасування арешту є передчасним і може призвести до втрати доказів. Також прокурор зауважив, що ОСОБА_4 у ході досудового розслідування в якості свідка не допитувався та будь-яких документів, які підтверджують походження вилучених коштів, слідству не надавав, а наявність довідок про доходи чи виписок з банківських рахунків не є безумовною підставою для скасування арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасований повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що в межах кримінального провадження № 0000011 ухвалою слідчого судді від 16.03.2026 року було накладено арешт на майно, вилучене під час санкціонованого ухвалою слідчого судді від 05.03.2026 року обшуку за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) та недопущення їх приховування, відчуження чи знищення.

При розгляді клопотання за ст. 174 КПК України слідчий суддя, керуючись усталеною практикою Верховного Суду, не надає оцінку допустимості доказів у кримінальному провадженні (зокрема щодо законності проведення обшуку чи складання протоколу), оскільки такі питання вирішуються виключно під час судового розгляду справи по суті. Ухвала слідчого судді від 16.03.2026 року про накладення арешту є чинною та такою, що набрала законної сили, а представником власника майна не наведено нових обставин, які б свідчили про відсутність потреби у застосуванні цього заходу.

Доводи заявника про те, що частина коштів підтверджується довідками про доходи з військової частини, не спростовують обґрунтованості підозри та потреби в арешті. Майно було вилучено в квартирі матері підозрюваної ОСОБА_6 , де остання проживає. За версією сторони обвинувачення, ці кошти могли бути одержані як неправомірна вигода за незаконне оформлення інвалідності. Оскільки досудове розслідування триває, призначено та проводиться комплекс слідчих дій, а мобільні телефони досі перебувають на етапі експертного дослідження й огляду, вилучені об`єкти безпосередньо містять відомості, що мають значення для кримінального провадження.

Окрім того, як зазначено прокурором, санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає конфіскацію майна, що є додатковою самостійною підставою для арешту майна з метою забезпечення виконання покарання. ОСОБА_4 на даний час не допитаний слідством у статусі свідка чи володільця майна та не надав органу досудового розслідування первинних доказів походження вилучених цінностей.

Заявником та його представником не доведено ні необґрунтованості накладення арешту, ні того, що потреба в ньому відпала. Скасування арешту на даному етапі може призвести до незворотної втрати речових доказів та перешкоджання встановленню істини.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає клопотання передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 170-174, 309, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000011 від 11.02.2026р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1