Справа № 387/18/26
Провадження № 1-кп/392/188/26
УХВАЛА

03 березня 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , секретаря судового засідання ОСОБА_9 , провівши в залі суду, в режимі відеоконференції, відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 20 вересня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою економічною освітою, непрацюючого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не є інвалідом І чи ІІ групи, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, не є депутатом, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

13 лютого 2026 року на адресу суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 від 09 лютого 2026 року про зміну запобіжного заходу. В обґрунтування вказаного клопотання обвинувачений зазначає, що зникли ризики передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, оскільки він не має наміру: 1) переховуватись від суду, а вважає за необхідне, довести хто, на його думку, є справжнім злочинцем, що в свою чергу можливе лише у суді; 2) знищити, переховувати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вони перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування; 3) впливати на свідків, при цьому, вказав, що він має можливість законно проживати в м. Київ та не контактувати зі свідками та потерпілими, водночас зазначив, що незнайомий із жодним свідком; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, адже він бажає справедливого рішення суду. Вказав, що він раніше не судимий, має постійну зайнятість у вигляді одноосібного ведення домашнього господарства, має постійне місце проживання, а також матір ОСОБА_10 , 1951 року народження яка потребує постійної допомоги. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Крім того, в поданому клопотанні просив надати йому можливість детально ознайомитися з матеріалами кримінального провадження; забезпечити його матір ОСОБА_10 паливом для обігріву будинку, або здійснити за рахунок коштів держави розпилку заготовлених дров; конвоювати його до будинку АДРЕСА_2 для здійснення ним оцінки візуального рівня матеріальних збитків завданих йому та ОСОБА_10 діями працівників ГУНП в Кіровоградській області; надати дозвіл на регулярні побачення у приміщенні СІЗО № 14 ОСОБА_10 із ним.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав раніше подане клопотання про заміну запобіжного заходу із підстав зазначених у ньому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого, просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Водночас заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів з посиланням на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали позицію прокурора, заперечивши про зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який.

Заслухавши думку учасників справи, вивчивши клопотання обвинуваченого та прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

В провадженні Маловисківського районного суду Кіровоградської області на стадії підготовчої частини судового розгляду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених статтею 348 (вчинення замаху на вбивство працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків), частиною 1 статті 263 (вчиненні незаконного носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї (крім гладко ствольної мисливської), бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, частиною 1 статті 263-1 Кримінального кодексу України (вчиненні незаконного ремонту вогнепальної зброї).

У відповідності до частини 1 статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, в своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу, ОСОБА_8 висловлює свою позицію, щодо ризиків передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України. Водночас, як вбачається із клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 16 січня 2026 року та 03 березня 2026 року, а також ухвали суду від 19 січня 2026 року прокурор вважає наявними, а суд доведеними наявність ризиків передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Суд критично оцінює доводи обвинуваченого про зникнення ризиків. Твердження про бажання «довести, хто є справжнім злочинцем» та «отримати справедливе рішення суду» не спростовують наявність ризиків, оскільки саме тяжкість інкримінованого злочину та можливе суворе покарання є основними факторами, які спонукають до ухилення від правосуддя.

При цьому, суд зазначає, що в даному кримінальному провадженні, на стадії підготовчої частини судового розгляду колегією суддів здійснюється розгляд значної кількості клопотання обвинуваченого, що свідчить про активну позицію сторони захисту та її намір реалізувати всі передбачені законом процесуальні права.

Однак така кількість клопотань (зокрема, про зміну запобіжного заходу, надання додаткового доступу до матеріалів, конвоювання, забезпечення побутових потреб матері, регулярні побачення, відводи прокурора та суду, тощо) не є підставою для автоматичного пом`якшення запобіжного заходу. Навпаки, вона підтверджує, що обвинувачений ОСОБА_8 має реальну можливість захищати свої інтереси в умовах тримання під вартою, без ризику істотного обмеження права на захист.

Суд також враховує, що на даній стадії кримінального провадження ще не розпочато судове слідство, не досліджено докази в повному обсязі, не допитані свідки та потерпілі, не проведено судові дебати. У таких умовах ризики, передбачені пунктами 1, 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, залишаються актуальними та не можуть бути усунуті шляхом заміни тримання під вартою на домашній арешт.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не усуне вказаних ризиків.

В той же час, відповідно до частини 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Встановлено, що наразі відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , діє продовжений 19 січня 2026 року ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 19 березня 2026 року.

Мета застосування запобіжного заходу визначена частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу судом перевіряється факт того, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Санкція статті 348 КК України передбачає застосування до винної особи покарання у виді я позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Санкцією частини 1 статті 263 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до санкції частини 1 статті 263-1 КК України передбачено застосування до винної особи покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Суд приходить до переконання, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 зможе ухилитися від суду, незаконно вплинути на свідків, з метою зміни ними показів на його користь та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, в умовах, які наразі існують в Україні, викликаних військовою агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого та його місцезнаходження.

Щодо додаткових клопотань обвинуваченого (про детальне ознайомлення з матеріалами, забезпечення матері паливом, конвоювання для оцінки збитків та надання дозволу на регулярні побачення з матір`ю) суд зазначає наступне:

- питання ознайомлення з матеріалами кримінального провадження вирішується у порядку статті 317 КПК України та не є підставою для зміни запобіжного заходу, при цьому суд зазначає, що обвинувачений зможе реалізувати вказане право під час судового розгляду;

- забезпечення побутових потреб матері обвинуваченого (паливо, дрова) та оцінка матеріальних збитків не належать до компетенції суду;

- питання про побачення з матір`ю ОСОБА_10 може здійснюється у порядку статті 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Таким чином суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу, та вважає, що його необхідно залишити без задоволення.

Суд враховує обставини, передбачені статтею 178 КПК України, а саме: що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні у вчиненні особливо тяжкого злочину, до затримання, зі слів, обвинувачений одноособово здійснював ведення домашнього господарства, не одружений, раніше не судимий. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування.

Також, суд зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Крім того, факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції певний період часу, не свідчить про таку його зміну, яка дає підстави припускати зменшення суспільної небезпечності інкримінованого діяння та є приводом до такої істотної зміни обстановки, щоб виключали можливість реалізації ризиків, необхідність запобігання яким стала підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у статті 176 КПК України (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

З урахуванням пункту 2 частини 4 статті 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Суд вважає, що посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, які однак, не стали стримуючим фактором для нього від ймовірного вчинення тяжких та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, а також сумніви у вірній кваліфікації дій обвинуваченого органом досудового розслідування, які, на думку захисту, дають підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, на даний час спростовуються та в сукупності і взаємозв`язку вказують на те, що будь-який інший запобіжний захід не зможе слугувати стримуючим фактором та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись статями 22, 26, 181, 183, 193, 194, 196, 199, 201, 369, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту залишити без задоволення.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що учасники кримінального провадження мають право знайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що порядок надання побачення родичів підозрюваного з останнім здійснюється у відповідності до Закону України «Про попереднє ув`язнення», за наявності волевиявлення відповідного родича.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що інші питання порушені ним в заяві про зміну запобіжного заходу від 09 лютого 2026 року, яка надійшла до суду 13 лютого 2026 року не належить до повноважень Маловисківського районного суду Кіровоградської області.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку дії обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 01 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави, та утримувати в Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницього апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_8 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3