Провадження №1-кп/490/799/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження обов`язків покладених на обвинуваченого

23 лютого 2026 року м. Миколаїв

Центральний районного суду м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Миколаїв клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001191 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про продовження покладених обов`язків на обвинуваченого, в порядку ст. 194 КПК України відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса, Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, студента Миколаївського національного аграрного університету, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м.Миколаєва перебуває кримінальне провадження №0001191 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Від прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва надійшло клопотання про продовження покладених обов`язків на обвинуваченого, в порядку ст. 194 КПК України відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, передбачені п. п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України. На думку прокурора, на даний час вони продовжують існувати. Існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а тому усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, зокрема виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території України. Підставою вважати ризик, передбачний п.3 ч.1 ст.177 КПК України, реальним є те, що ОСОБА_4 в ході проведених слідчих дій за його участю дізнався повні анкетні дані та місце фактичного проживання свідків, зокрема понятих, оскільки останні представлялися та називали місця свого мешкання та в подальшому надали свідчення з приводу участі них у слідчих діях, що може вплинути на надання ними хибних показів які в подальшому можуть вплинути на уникнення кримінального покарання останньому. Підставами стверджувати про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, є те, що ОСОБА_4 при невідомих обставинах придбав наркотичні та психотропні засоби у невстановленої в ході досудового розслідування особи та може продовжити злочинну діяльність, пов`язану зі збутом наркотичних, психотропних засобів на території міста Миколаєва.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували, щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 при розгляді клопотання поклалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 02.10.2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.11.2025 року та визначено розмір застави сумі 151400 гривень. Також ухвалено, в разі її внесення, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця навчання;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками та експертами стосовно вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

03.10.2025 року ОСОБА_4 був звільнений з ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" у зв`язку з внесенням застави.

В подальшому ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.11.2025 строк дії обов`язків продовжено до 30.12.2025 року. Ухвалою суду від 29.12.2025 року строк дії обов`язків продовжено до 26 лютого 2026 року включно.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Суд вважає доведеним існування ризиків передбачених п.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, а тому усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним за вироком суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду, зокрема виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні наразі території України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Також ОСОБА_4 в ході проведених слідчих дій за його участю дізнався повні анкетні дані та місце фактичного проживання свідків, зокрема понятих, оскільки останні представлялися та називали місця свого мешкання та в подальшому надали свідчення з приводу участі них у слідчих діях, що може вплинути на надання ними хибних показів які в подальшому можуть вплинути на уникнення кримінального покарання останньому.

Отже існує ризик впливу обвинуваченим на свідків у кримінальному провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. За змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов суд доходить висновку про достатню вірогідність продовження ризику впливу на свідка, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, ОСОБА_4 при невідомих обставинах придбав наркотичні та психотропні засоби у невстановленої в ході досудового розслідування особи та може продовжити злочинну діяльність, пов`язану зі збутом наркотичних, психотропних засобів на території міста Миколаєва. В судовому засіданні прокурором зазначено, що під час досудового слідства не вдалося встановити, звідки у обвинувачений ОСОБА_4 отримав (придбав) наркотичні засоби. А тому підтверджується ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, є підстави для покладення зобов`язань на обвинуваченого, передбачені статтею 194 КПК України, а саме на 2 місяці.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 176-179, 193-194, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про продовження покладених обов`язків на обвинуваченого - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001191 від 29.09.2025 року строк дії обов`язків визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.10.2025 року по справі №490/8185/25 (провадження №1-кс/490/4047/2025) на 2 місяці, тобто до 23 квітня 2026 року включно.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 23.04.2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1