печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000441 від 06.05.2020,

В С Т А Н О В И В :

14.10.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2025 у справі №757/34890/25-к за матеріалами кримінального провадження №0000441 від 06.05.2020.

В обґрунтуванні клопотання адвокат стверджує, що арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування земельною ділянкою з кадастровим номером :22:002:4179, що на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_4 , накладено необґрунтовано. Заявник зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям речового доказу, реєстрація прав власності за ОСОБА_4 відбулась у відповідності до норм чинного законодавства та у власника майна відсутній будь-який статус у вказаному кримінальному провадженні. Звертає увагу, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2025 по справі №757/7047/25-к в межах зазначеного кримінального провадження з тих самих підстав вже накладався арешт, який ухвалою від 25.08.2025 по справі №757/7047/25-к було скасовано.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Слідчий та/або прокурор у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином.

Опираючись на вимоги ч.3 ст.306 КПК України, слідчий суддя приймаючи до уваги неодноразове належне повідомлення Офісу генерального прокурора про час та місце розгляду зазначеного клопотання вважає можливим, провести судовий розгляд за відсутності представника органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, з`ясувавши правову позицію представника власника майна, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких, на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду та інших особливо цінних категорій земель поблизу села Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрація права власності за підставними фізичними особа ми з числа місцевих мешканців та подальший продаж незаконно привласнених земельних ділянок.

В ході здійснення досудового розслідування встановлено, що на підставі підроблених правоустановчих документів було зареєстровано право власності на низку земельних ділянок, які подальшому, з метою приховування злочинної діяльності, шляхом виготовлення технічної документації поділено на декілька та як наслідок формально перепродано на підконтрольних осіб для надання видимості законності та удавання наявності «законного набувача».

За вказаною протиправно схемою та із збитками для держави в частині вибуття земель лісового фонду, сформовано право власності на ряд земельних ділянок, зокрема, із кадастровим номером: :22:002:4179, - яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Указана земельна ділянка за свої розташуванням фактично знаходиться на землях лісового фонду, які у відповідності до чинного законодавства були передані у постійне користування ДП «Ворохтянське ЛГ» та повинні перебувати у державній формі власності.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2025 у справі № 757/34890/25-к року було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :22:002:4179, - яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .

Земельну ділянку з вищевказаним кадастровим номерами визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При накладенні арешту на вказане вище майно, слідчим суддею, з огляду на дані досудового розслідування в кримінальному провадженні, було встановлено наявність достатніх правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, з метою збереження речових доказів.

За вимогами ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, заявник не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання сторони захисту є передчасним, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, а також те, що досудове розслідування наразі триває, при цьому доводи клопотання не містять доказів того, що вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 25.07.2025 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, а тому відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

За таких обставин, керуючись ст. 170, 174, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000441, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1