Справа №523/5233/26
Провадження №1-кс/523/4345/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), в присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000175 від 12.03.2026 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 258 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000175, за підозрою ОСОБА_6 у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 258 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Одеською Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідування встановлено, що 24.02.2022 року о 05-00 год., за наказом президента Російської Федерації ОСОБА_7 , збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку по теперішній час.

Після початку широкомасштабного військового вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України в ході збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, розвідувальні органи Російської Федерації посилили підривну діяльність проти України, одним з напрямків якої обрали - вчинення терористичних актів шляхом вчинення з використанням саморобних вибухових пристроїв вибухів, які створюють небезпеку для життя і здоров`я людини і заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до політичних і ідеологічних поглядів вищого військово-політичного керівництва Російської Федерації щодо знищення державності і суверенітету України, створення хибного інформаційного приводу для російських пропагандистських медіа-ресурсів щодо нібито діяльності на території м. Одеси і Одеської області "російського підпілля" з проросійськи налаштованих політично і ідеологічно громадян України, створення серед населення України суспільної думки по неприйняттю державності України, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України.

На виконання затвердженої вищим військово-політичним керівництвом російської федерації політики ведення підривної діяльності проти України, не пізніше 12.03.2026, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена особа, знаходячись у невстановленому місці, розробив і почав реалізовувати план вчинення терористичного акту із застосуванням зброї, який мав призвести до загибелі командира загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 .

Реалізуючи власний злочинний умисел, направлений на ведення підривної діяльності проти України шляхом вчинення на території України терористичних актів, не пізніше 12.03.2026 вказана невстановлена особа при не встановлених обставинах познайомився з громадянином України ОСОБА_6 та звернувся до нього із пропозицією вчинити на території м. Одеси терористичний акт шляхом застосування зброї.

На вказану пропозицію ОСОБА_6 відповів згодою, тим самим, вступивши з вказаною невстановленою особою у злочинну змову, направлену на вчинення терористичного акту із застосуванням зброї.

При цьому, невстановлена особа повідомила ОСОБА_6 що до його функціональної ролі у вчиненні терористичного акту входитиме вчинення на території міста Одеса терористичного акту вбивства командира загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 із вогнепальної зброї, яку ОСОБА_6 придбав за невстановленими слідством обставинами.

Надалі, ОСОБА_6 , продовжували діяти за вказівками вказаної невстановленої особи реалізуючи свій злочинний умисел, 12.03.2026 у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці , але не пізніше 10 год. 25 хв., прибувши до м. Одеса, з метою подальшого використання у невстановленому місці взяв заздалегідь отриманий за невстановленими обставинами автомат «АК-74» з глушником та бойові приписи до нього в кількості 49 патронів, для вчинення терористичного акту, який мав призвести до загибелі командира загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 .

В подальшому, отримавши за невстановлених обставин від невстановленої особи усі необхідні інструкції, ОСОБА_6 перебуваючи на території м. Одеса, заздалегідь взявши із собою знаряддя для вчинення терористичного акту зброю, у вигляді автомату «АК-74» № НОМЕР_1 з глушником та 49 патронами, маючи умисел на вчинення терористичного акту шляхом вбивства із застосуванням зброї і переслідуючи протиправну мету порушення громадської безпеки, залякування населення, привернення уваги громадськості до політичних і ідеологічних поглядів вищого військово-політичного керівництва російської федерації щодо знищення державності і суверенітету України, створення хибного інформаційного приводу для російських пропагандистських медіа-ресурсів щодо нібито діяльності на території м. Одеси і Одеської області «російського підпілля» з проросійсько налаштованих політично і ідеологічно громадян України, створення серед населення України суспільної думки по неприйняттю державності України, протидії співробітникам органів військового управління та іншим представникам Сил оборони України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді порушення громадської безпеки від проявів тероризму, загибелі людей, настання інших тяжких наслідків, на електричному мопеді «Crosser» направилися за адресою: м. Одеса, вул. Георгія Липського, біля будинку № 135 де, завідомо для ОСОБА_6 мав перебувати командир загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 (за інформацією від невстановленої особи) та відносно якого, ОСОБА_6 за попередньою змовою із вказаною невстановленою особою, запланували вчинити терористичний акт, шляхом застосування зброї, що мав призвести до загибелі ОСОБА_8 .

В подальшому, не пізніше 10 год. 25 хв. 12.03.2025 ОСОБА_6 , знаходячись біля будинку № 135 по вул. Георгія Липського в м. Одеса, завершуючи спільні протиправні дії по вчиненню терористичного акту шляхом вбивства, дочекався появи командира загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 біля вказаної адреси та маючи при собі заздалегідь підготовану споряджену зброю «АК-74» № НОМЕР_1 , вчинив замах на життя командира загону ССО ЗСУ ОСОБА_8 , із застосуванням вищевказаної зброї, але злочинний умисел ОСОБА_6 направлений на вчинення терористичного акту із застосуванням зброї - убивства ОСОБА_8 не був доведений ними до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 був затриманий співробітниками Управління Служби безпеки України в Одеській області.

12.03.2026, о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 13.03.2026 ОСОБА_6 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо.

Того д дня, Пересипським районним судом м. Одеси відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.05.2026, без альтернативи внесення застави.

Повідомлення про підозру обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 12.03.2026;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом обшуку за адресою:

АДРЕСА_2 . від 12.03.2026;

- протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_3 від 12.03.2026;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважає мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити, оскільки ризики не доведені та не обґрунтовані, та порушено вимоги ст. 199 КПК України.

Підозрюваний просив застосувати до нього запобіжний захід з застосуванням застави.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

ОСОБА_6 вчинив злочини в умовах агресії російської федерації та здійснив умисні дії направленні на вчинення терористичного акту, а саме злочин який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей, суспільства, у зв`язку з чим відносно нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також, вказані обставини не дозволяють застосувати відносно підозрюваного запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки. Крім цього, у разі визнання підозрюваного винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, що надає підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , полягає в тому, що в Україні введено воєнний стан в умовах агресії російської федерації, а останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення: - терористичний акт, за ознаками: не закінчений замах на терористичний акт, тобто застосування зброї, який створював небезпеку для життя і здоров`я людини та настання з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та привернення уваги громадськості до певних поглядів винного (терориста), вчинений за попередньою змовою групою осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість злочинів у вчиненні яких він на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження.

Слідчий суддя вважає, що слідчим надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, закінчити досудове розслідування, у передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк, протягом 2 (двох) місяців не представляється можливим, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне:

?отримати висновок експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів;

?отримати висновки експертиз зброї ( за експертною спеціальністю 3.1 балістичне дослідження вогнепальної зброї та боєприпасів до неї);

?після отримання відповідних характеризуючих документів щодо підозрюваного вирішити питання щодо призначення амбулаторної психіатричної експертизи;

?в разі встановлення допитати інших свідків та очевидців вказаного кримінального правопорушення;

?з урахуванням одержаних слідством даних, вирішити питання про можливість повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри підозрюваного у кримінальному провадженні;

?у разі встановлення причетності інших невстановлених осіб до вчинення зазначеного злочину, вирішити питання про повідомлення їм про підозру;

?отримати оформлені належним чином розсекречені матеріали щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

?виконати вимоги ст. 290 КПК України;

?виконати вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а саме скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Для проведення та завершення вищевказаних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, необхідний додатковий строк не менше 2 (двох) місяців.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000175 відомості про яке 12.03.2026 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.2 ст. 258 КК України за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спливає 13.05.2026.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше є особлива складність кримінального провадження, яка виявляється у великій кількості необхідних для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також у зв`язку із складністю експертних досліджень, які проводяться, із великою завантаженістю експертних установ, які проводять експертні дослідження, що в свою чергу перешкоджає вчасному отриманню відповідних висновків експертів та висновків спеціалістів.

Статтею 22 КПК України презюмується принцип змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України в сукупності із вищевказаними обставинами враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється; характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Обставин які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі, підозрювана буде перешкоджати виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства) що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Зазначені ризики не зменшилися, що, згідно з ст. 177 та ст. 199 КПК України, є підставою для продовження підозрюваній строку тримання під вартою.

Щодо посилань сторони захисту на необґрунтованість ризиків слідчий суддя доходить висновку про відхилення таких аргументів з огляду на те, що станом на даний момент досудове розслідування не закінчено, повний обсяг слідчих дій не проведено і ризики такі як: переховування від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення у якому обвинувачується є об`єктивним та не спростовується наведеними аргументами.

У зв`язку з цим доводи сторони захисту суд вважає такими, що не підтверджені належними доказами та не можуть бути взяті до уваги при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу.

Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та відносно підозрюваного ОСОБА_6 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання та зменшення розміру застави судом не встановлено.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі «Осипенко проти України»). Уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою.

У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п.п. 23-24).

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-2, 258 - 258-6, 260, 261, 437 - 442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті - тримання під вартою.

У зв`язку з вказаними обставинами, орган досудового розслідування просить суд при ухваленні рішення про продовження відносно підозрювано ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначати.

Проте, згідно з ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та продовження відносно підозрюваного строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку проведення досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки не підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування, а під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 197, 199, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене першим заступником керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 12.03.2026 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.2 ст. 258 КК України, задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06.07.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1