Справа № 308/605/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 30 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло вищевказане клопотання, в якому орган досудового розслідування просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку 26.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Iphone 13, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими особами, з метою власного збагачення організували канал незаконного переправлення осіб призовного віку, які підлягають мобілізації до ЗСУ через державний кордон України до країн Євросоюзу шляхом оформлення їм догляду за родичами інвалідами які такими не являються, видаючи їм документи із неіснуючими хворобами та групами інвалідності.

17.05.2025, вході контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали частину грошових коштів у сумі 1300 доларів США від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який діяв під контролем правоохоронних органів, за незаконне переправлення останнього через кордон України, шляхом оформленням фіктивних документів про хворобу його матері та доглядом за нею на гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, діючи з метою досягнення свого єдиного злочинного умислу, ОСОБА_5 , здійснюючи свою діяльність з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи знайомим з завідувачем амбулаторії № 1 міста Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради, лікарем загальної практики-сімейної медицини, головою ЛКК ОСОБА_9 , запропонував останній виготовляти фіктивну медичну документацію виписки з протоколів засідання лікарської кольсультаційної комісії та висновки про наявність порушень функцій організму, на що остання надала свою згоду. Отримавши згоду від ОСОБА_9 , ОСОБА_5 надав останній поради та вказівки до виготовлення вказаної вище медичної документації.

У подальшому 21.05.2025 року, після прийому ОСОБА_8 , в приміщенні службового кабінету № 18 адмінбудівлі амбулаторії № 1 міста Хуст КНП «Хустський центр первинної медико-санітарної допомоги» Хустської міської ради, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Хуст, вулиця Томаша Масарика, 13, ОСОБА_9 , діючи за порадами та вказівками ОСОБА_5 , без будь-якого медичного огляду та консультативних заключень вузьких (медичних) спеціалістів ОСОБА_8 , зазначила у заздалегідь заготовлених бланках висновку 28/10 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.05.2025 та виписки з протоколу засідання лікарської консультаційної комісії № 28/10 від 21.05.2025 неправдиві відомості, щодо діагнозів останньої з підписами та печатками лікарів: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Надалі 22.05.2025 ОСОБА_9 діючи за порадами та вказівками ОСОБА_5 , вказані вище бланки висновку 28/10 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.05.2025 та виписки з протоколу засідання лікарської консультаційної комісії № 28/10 від 21.05.2025 видала сину ОСОБА_8 ОСОБА_7 .

Разом з цим, під час вищезазначеної зустрічі, ОСОБА_7 отримав фіктивні медичні документи документи на його матір ОСОБА_8 , на підставі яких ОСОБА_7 , як особа яка супроводжує свою матір, яка нібито потребує постійного стороннього догляду, матиме можливість для протиправного перетину державного кордону України.

26.01.2025, стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 332, частиною п?ятою статті 27 частиною першою статті 366 Кримінального кодексу України.

26.01.2025, стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 Кримінального кодексу України.

26.01.2025, стороною обвинувачення, відповідно до ст. 278 КПК України повідомлено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих документів.

Також в ході проведення НС(Р)Д за ст. 263 КПК «Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» (протокол 1313 РСВ від 03.12.2025 року) встановлено, що ОСОБА_5 , підтримує товариські відносини з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , остання за проханням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснює консультацію та супровід осіб, яким вже попередньо оформлено фіктивні довідки догляду за родичами інвалідами, які такими не являються із не існуючими хворобами та групами інвалідності, безпосередньо під час перетину державного кордону через пункти пропуску в межах Закарпатської області. ОСОБА_4 пояснює правила поведінки та відповіді під час проходження прикордонного контролю, а також підтримує зв`язок з родичами осіб, які здійснюють перетин на підставі вищевказаних документів. Окрім вищезгаданого, ОСОБА_4 організовує незаконне переправлення чоловіків призивного віку, через державний кордон поза межами встановлених пунктів пропуску в межах Закарпатської області.

26.01.2026 в період часу з 06:24 год. по 06:53 год., на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого було вилучено: мобільний телефон марки Iphone 13, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_3 .

27.01.2026 року вказані вище речі та документи на підставі ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване тим, що мобільні телефони, ноутбуки та інші технічні засоби використовувались для спілкування між учасниками кримінального провадження та підозрюваними на даний час особами, тож вони зберегли в собі інформацію, що має значення для досудового розслідування, в тому числі листування та копії документів. Зазначене тимчасово вилучене майно, само по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, з огляду на що, прокурор просить накласти арешт.

У судове засідання слідчий не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просить розглянути подане ним клопотання без його участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходились речі, на які прокурор просить накласти арешт в судове засідання не з`явилася, відповідно до рапорту про час і місце розгляду клопотання належним чином повідомлялася.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя виходить з наступного.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000213 від 30 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

В ході досудового розслідування в органу досудового розслідування виникла потреба у зверненні з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Iphone 13, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2026 клопотання про накладення арешту було повернуто прокурору для усунення недоліків та на виконання зазначеної ухвали 13.02.2026 засобами поштового відправлення клопотання направлено до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи доводи клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, прокурором на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором доведено, що вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , мають значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000213 від 30 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, їх перебування на зберіганні в третіх осіб, створює високі ризики до приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі вказаного майна.

Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню можливості приховування, псування, знищення вищевказаного тимчасово вилученого майна, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, недопущення, зокрема, відчуження такого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 167,170,171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 30 квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч.3 ст. 332 Кримінального кодексу України задовольнити.

Накласти арешт на речі та предмети, які були вилучені 26.01.2026 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон марки Iphone 13, із сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1