Провадження № 1-кп/512/9/26
"16" березня 2026 р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про долучення до матеріалів справи письмового доказу та призначення повторної судової балістичної експертизи по кримінальному провадженню за №0000059 від 19.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Савранського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2022 за №0000059, стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 КК України.

Вищевказане кримінальне провадження направлене до Савранського районного суду Одеської області на підставі ухвали колегії суддів третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.10.2024 року для розгляду по суті.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 06.11.2024 у справі №182/3213/24 по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.07.2022 за №0000059, стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 КК України призначено підготовче засідання на 11.11.2024.

Крім того, ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 17.12.2024 по вказаній справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

24.02.2026 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про долучення письмового доказу рецензію ОСОБА_7 на висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023 до матеріалів кримінального провадження за №0000059 від 19.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 КК України.

Крім того, у зазначеному клопотанні від 24.02.2026 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила призначити повторну судову балістичну експертизу по вищевказаному кримінальному провадженні та на вирішення якої просила поставити такі питання:

Чи є кожен із наданих патронів бойовим боєприпасом у розумінні чинного законодавства України?

Чи відносяться надані патрони до патронів травматичної (несмертельної) дії?

Чи виготовлені вони шляхом переробки? Якщо так які конкретні об?єктивні ознаки це підтверджують?

Чи придатний кожен із патронів до стрільби? Просимо надати висновок окремо щодо кожного об?єкта.

Яка фактична швидкість польоту снарядів кожного патрона при експериментальній стрільбі? Просить навести показники по кожному пострілу та долучити первинні дані вимірювального приладу.

Яка маса кулі та маса порохового заряду кожного дослідженого патрона?

Чи відповідають зазначені параметри стандартним характеристикам патронів калібру 9 мм Р.А.?

Чи можливе досягнення швидкісних показників, зазначених у попередньому висновку, за встановлених маси кулі та порохового заряду з точки зору законів внутрішньої балістики?

Якою є питома кінетична енергія кожного дослідженого патрона із наведенням повної формули розрахунку та всіх вихідних даних?

Чи відповідає проведене дослідження вимогам повноти, об?єктивності та наукової обґрунтованості?

В судовому засіданні 16.03.2026 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання від 24.02.2026 та просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 також підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні - заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту та просив у його задоволенні відмовити.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до статті 101 КПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатом висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Згідно пунктом 6 статті 102 КПК України, у висновку експерта повинно бути зазначено докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка.

Матеріали справи містять висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023 згідно якого вбачається, що надані на дослідження сто патронів є боєприпасами пістолетними патронами, виготовленими шляхом переробки промисловим (кустарним) способом, виробник яких невідомий, патронів калібру 9 мм Р.А., шляхом розміщення в їх корпусі снаряду сферичної форми діаметром 10 мм, масою 1,9-2.03 г, виготовленого з еластичного матеріалу чорного кольору, змішаного з дрібнодисперсними частками металу сірого кольору, а також порохового заряду масою 0,17-0,18 г. Патрони виготовлені по типу патронів, споряджених метальними снарядами травматичної (несмертельної дії) калібру 9 мм Р.А. Надані на дослідження патрони до стрільби придатні.

У своєму клопотанні сторона захисту зазначила про порушення принципу повноти дослідження та надала рецензію судового експерта вищого кваліфікаційного класу ОСОБА_7 на висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023.

Згідно з вказаною вище рецензією встановлено наступні конкретні недоліки експертного дослідження: не здійснено індивідуального дослідження кожного з 100 патронів; відсутній окремий опис технічного стану кожного патрона; не наведено відомостей про наявність або відсутність дефектів кожного об?єкта; маркування 95 патронів не зафіксовано фотографічно; висновок щодо придатності до стрільби сформульовано узагальнено без підтвердження тестування кожного патрона.

Порушення методики проведення експериментальної стрільби, не обґрунтовано вибір конкретної моделі пістолета для проведення випробувань, не зазначено технічний стан, модифікацію та походження використаної зброї, не наведено кількість здійснених пострілів щодо кожного патрона, відсутні конкретні значення швидкості польоту снаряда по кожному пострілу, не долучено первинні дані вимірювального приладу ІБХ-731, який має електронну пам?ять, не зафіксовано умови проведення стрільби (температура, вологість, атмосферний тиск), не наведено формулу розрахунку питомої кінетичної енергії та вихідні дані для її обчислення.

Невідповідність розрахунків законам внутрішньої балістики. Встановлена маса кулі 1,9 г перевищує типові показники для ОСОБА_8 ; встановлена маса порохового заряду 0,17 г є меншою за стандартну, за таких параметрів досягнення швидкості 467-490 м/с є фізично сумнівним; розрахунок питомої кінетичної енергії (2,6-3,5 Дж/мм?) не містить математичного обґрунтування.

Внутрішня логічна суперечність висновку. Експерт встановив, що патрони виготовлені «по типу патронів травматичної (несмертельної) дії», водночас зробив висновок про їх належність до бойових припасів; у висновку відсутнє пояснення, яким чином об?єкт, призначений для стрільби зі зброї обмеженого ураження, віднесено до бойових припасів. Відповідно до п. 6.3.9 Методики встановлення належності об?єкта до бойових припасів, якщо об?єкт призначений для стрільби зі зброї іншого виду (зброї обмеженого ураження), формулюється висновок, що об?єкт не є боєприпасом вогнепальної зброї.

Сам експерт встановив, що патрони виготовлені «по типу патронів травматичної (несмертельної) дії», однак попри це відніс їх до бойових припасів.

Крім того, на думку сторони захисту існує необгрунтованість твердження про переробку. У висновку не описано конкретних слідів інструментального втручання; не зафіксовано ознак повторної завальцовки; не наведено даних про механічні пошкодження гільз чи куль; відсутні фотографічні матеріали, що підтверджують ознаки переробки.

Також, на думку сторони захисту встановлені рецензією порушення мають системний характер та об`єктивно поширюються на всі експертні висновки, виконані експертом ОСОБА_9 у межах цього провадження та різниця між ними полягає лише у кількості досліджених об?єктів, а не у методології дослідження.

Враховуючи викладене сторона захисту просить призначити повторну судово балістичну експертизу щодо відповідних об`єктів дослідження та долучити письмовий доказ рецензію ОСОБА_7 на висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023 до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання сторони захисту, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження.

Відповідно до пункту 1.2.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Первинною є експертиза, коли об`єкт досліджується вперше.

Додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріли (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» становлено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений, або має неконкретний характер.

Отже, проведення повторної експертизи можливе у випадку, коли: 1) висновок експерта недостатньо обґрунтований; 2) висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи; 3) наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Разом з тим, зі змісту поданого клопотання вбачається, що сторона захисту не навела обставин, які б свідчили про недостатню обґрунтованість висновку експерта, його суперечність іншим матеріалам справи або про істотні порушення процесуального порядку призначення чи проведення експертизи.

Фактично заявлене клопотання зводиться до постановки нових запитань, які не були предметом дослідження під час проведення первинної експертизи. Однак, саме по собі формулювання нових запитань не є підставою для призначення повторної експертизи, оскільки повторна експертиза передбачає дослідження тих самих об`єктів та вирішення тих самих питань, що й первинна.

Таким чином, підстави, визначені законом для призначення повторної експертизи, у даному випадку відсутні.

Крім того, як вже зазначалось вище, на підтвердження своїх сумнівів у правильності та повноті висновку експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023 сторона захисту надала рецензію судового експерта вищого кваліфікаційного класу кандидата юридичних наук ОСОБА_7 від 04.08.2025 та просила її долучити до справи в якості письмового доказу.

Відповідно до підпунктів 1-4 розділу І Порядку проведення рецензування висновків судових експертів, затвердженого наказом Міністерстві юстиції України від 03.02.2020 року №355/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2020 року за №131/34414 вказаний Порядок визначає процедуру проведення та оформлення результатів рецензування висновків судових експертів науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - НДУСЕ), судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, а також проєктів висновків фахівців, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта.

Метою рецензування висновків судових експертів є вдосконалення професійної майстерності експертів, поліпшення якості та обґрунтованості їх висновків. Рецензування не проводиться з метою спростування чи підтвердження висновків.

Підставою для рецензування висновків судових експертів, проєктів висновків є договір або план щодо підготовки (стажування) фахівця, який має намір отримати (підтвердити) кваліфікацію судового експерта.

Для проведення рецензування копії висновків та додатки до них надаються до НДУСЕ, в якій експерт проходить підготовку (стажування).

Суд звертає увагу на те, що вищезгадана рецензія не є висновком експерта та не може бути використана як доказ наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, оскільки фактично це є власною критичною оцінкою судового експерта ОСОБА_7 на висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023, який містяться в матеріалах провадження та який є доказом у розумінні положень статті 84 КПК України.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 25.04.2025 по справі 405/58/16, провадження №51-1391 зазначив, що рецензування висновків експерта не є процесуальною дією і складений за його результатами документ не має доказового значення. В розумінні кримінального процесуального закону рецензія не є тим засобом, який спростовує висновок експертизи, оскільки інститут рецензування висновків судових експертів є формою внутрішньовідомчого контролю за якістю експертної роботи.

Особа, яка складає рецензію, не несе відповідальності за свої міркування щодо оцінки висновку експерта, їх правильність й обґрунтованість, за хибність таких тверджень. Вона висловлює особисту суб`єктивну думку у спосіб і формі, на підставі якої суд не має права встановлювати наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 08 серпня 2024 року, справа № 708/1253/15-к).

Рецензія передбачає аналіз та коментування основних положень висновку експерта шляхом узагальненого і аргументованого його оцінювання з точки зору відповідності вимогам чинного законодавства, методикам проведення судової експертизи, іншим встановленим вимогам.

Таким чином, рецензія не може бути підставою для визнання висновку експерта неналежним чи недопустимим доказом, а може лише вказувати про певні недоліки при проведенні експертизи, що може в окремих випадках слугувати підставою для звернення до суду з клопотанням про проведення повторної (іншої) експертизи.

За пунктом 4 частини 1 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В той же час, виходячи з вимог кримінального процесуального законодавства, на стадії судового провадження саме суд має оцінювати надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, суд зазначає, що особа яка склала рецензію, не була залучена до кримінального провадження в порядку статей 71, 360 КПК України.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , про долучення до матеріалів справи письмового доказу та призначення повторної судової балістичної експертизи за матеріалами кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись статтями 242, 332, 350 КПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про долучення до матеріалів справи письмового доказу, а саме рецензії судового експерта вищого кваліфікаційного класу кандидата наук ОСОБА_7 на висновок експерта №СЕ-19/104-23/8402-БЛ від 03.03.2023 та призначення повторної судової балістичної експертизи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 263-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1