справа № 359/9335/25 головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
провадження №3-зв/824/7/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 поданою захисником - адвокатом ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року, якою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1

визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850,00 грн.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 27 жовтня 2025 року подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 24 листопада 2025 року справу призначено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_5 .

У судовому засіданні 29 січня 2026 року захисник ОСОБА_3 діючи в інтересах ОСОБА_4 заявив відвід судді ОСОБА_5 з тих підстав, що під час апеляційного розгляду головуюча відмовила у задоволенні усіх клопотань апелянта, а саме: виклику для допиту у якості свідків працівників патрульної поліції та потерпілого. Вказані дії суду створюють у апелянта сумнів у неупередженості апеляційного суду.

Повідомлені про судове засідання ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 на розгляд заяви про відвід не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду заявленого відводу.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід).

Між тим, Рада суддів України в п. 4 рішення № 34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 червня 2022 року у справі №2-591/11, необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) полягає в тому, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли, на переконання суду, певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні. Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Відсутність у процесуальних кодексах положень про аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.

Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.

Унаслідок цього, відповідно до усталеної судової практики, яка ґрунтується на системному аналізі міжнародних актів з урахуванням рішень Конституційного Суду України, найбільш близьким до адміністративно-деліктних правовідносин є кримінальне процесуальне законодавство, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №263/10894/2020.

Підстави відводу (самовідводу) судді в кримінальному процесі визначені ст. ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Отже, законом визначено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Зі змісту заяви про відвід встановлено, що захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності посилається на інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_5 .

Для задоволення заяви про відвід з наведених заявником підстав, на думку суду, необхідно доведення існування обставин, які об`єктивно можуть вказувати на реальну можливу упередженість, оскільки поняття «обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді» є оціночним та не містить конкретних елементів, які надавали би можливості чітко визначити межі та підстави такої оцінки.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Підходи до встановлення наявності упередженості та безсторонності суддів викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за допомогою об`єктивного та суб`єктивного критеріїв. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, які розглядаються, такі природу і ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в безсторонності судді.

У рішенні у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року Європейський суд з прав людини з посиланням на усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Суд вказує, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі «Білуха проти України»).

При цьому, учинення процесуальних дій, як і організації суддею судових засідань не може утворювати підстав для висновку щодо упередженого ставлення судді через різницю в підході та засобах сторін в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості відповідно до вимог ст. 22 КПК України.

Вивчаючи наведені в заяві обставини, судом не встановлено, що суддя ОСОБА_5 , розглядаючи справу, не діяла у межах та спосіб визначений КУпАП.

В той же час, надання оцінки прийнятим процесуальним рішенням судді, зокрема щодо відмови у задоволенні клопотань учасника справи та мотивів такої відмови, знаходиться поза повноваженнями суду, яким розглядається заява про відвід.

Суд виходить з того, що учасник справи вправі не погоджуватись із прийнятими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій судді під час розгляду справи.

Враховуючи наведене, беручи до уваги вичерпний перелік підстав для заявлення відводу судді, невстановлення обставин за яких суддя ОСОБА_5 підлягає обов`язковому відводу, суд вважає, що заява адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 поданою захисником - адвокатом ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 поданою захисником - адвокатом ОСОБА_3 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року - залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2