Справа №766/3407/26
н/п 1-кс/766/1327/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 року місто Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 від 05.03.2026 року про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до Херсонського міського суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області від 05.03.2026 про відмову у визнанні останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000024, а також з вимогою зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування повторно розглянути подану заяву про визнання його потерпілим.

Скарга обґрунтована тим, що відносно ОСОБА_5 було подано завідомо неправдиву заяву про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, яка, на думку заявника, є сфальсифікованою. Зазначена заява використовується органом досудового розслідування як доказ, що спричинило негативні наслідки, зокрема завдання моральної шкоди, погіршення ділової репутації та тривале перебування під вартою.

Також зазначено, що відповідно до ст. 55 КПК України моральна шкода є підставою для визнання особи потерпілим, а права потерпілого виникають з моменту подання відповідної заяви. Водночас слідчий безпідставно відмовив у задоволенні клопотання, неправильно застосував норми кримінального процесуального законодавства та позбавив заявника процесуальних прав.

У зв`язку з викладеним заявник вважає постанову слідчого незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню в порядку ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні представник скаржника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, зазначивши що негативні наслідки полягають у наявності обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , що і є спричиненням шкоди останньому, крім того шкода завдана його тривалим перебуванням під вартою. Слідчі дії у кримінальному провадженні не проводяться, а через відмову у визнанні потерпілим, ОСОБА_5 позбавлений права користуватися правами потерпілого, визначеними кримінально процесуальним законом.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги з підстав відсутності підтвердження заподіяння заявнику моральної шкоди, відсутності відомостей які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за якими ОСОБА_5 повідомлено про підозру; відсутності причинно-наслідкового звязку між заявою мешканців Музиківської сільської ради та ймовірною моральною шкодою спричиненою заявникові. Крім того надання заявнику статусу потерпілого у даному кримінальному провадженні фактично створює можливість використання такого статусу, як способу впливу на інші кримінальні провадження в яких заявник має статус обвинуваченого.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000024, дійшов наступного висновку.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000024 від 03.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.383 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала Дніпровського районного суду м.Києва від 19.05.2025 року про зобовязання уповноваженої особи прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя вчинити дію, передбачену ст. 214 КПК України (після подання заяви/повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань) за заявою ОСОБА_5 від 18.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

02.03.2026 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області з клопотанням про визнання ОСОБА_5 , потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, до клопотання було долучене письмову заяву останнього про залучення у якості потерпілого. Заява обґрунтована тим, що в провадженні СУ ГУ СБУ в Автономної республіки Крим, знаходилось кримінальні провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 30.04.2022 за ч.2 ст. 111, ч.1 ст. 111-2 КК України та № 00000062 від 07.03.2025 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.438 КК України у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру. В матеріалах обох зазначених кримінальних проваджень, міститься підроблена заява про вчинення кримінального правопорушення у вигляді співпраці з окупаційною владою та військовими депутатом Херсонської обласної ради від ОСОБА_7 , яка була використана співробітниками СБУ в суді та була прийнята до уваги слідчим суддею при обрані відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначеним злочином ОСОБА_5 , завдано моральної шкоди у розмірі 11 000 000 грн., що виразилось у перебуванні майже рік у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Постанову слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 від 05.03.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_5 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000024 від 03.06.2025 року за ч.2 ст. 383 КК України. Постанова обґрунтована тим, що матеріали кримінального провадження свідчать, що відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000024 від 03.06.2025, стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину). Зазначене правопорушення не спрямоване безпосередньо проти ОСОБА_5 , а тому відсутні правові підстави для його визнання потерпілим у даному провадженні. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які б підтверджували заподіяння ОСОБА_5 шкоди в розумінні ст.55 КПК України.

Заявник вважає, що зазначена постанова є незаконною, не обґрунтованою та такою, яка грубо порушує норми кримінального процесуального законодавства України.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Як убачається зі змісту поданої скарги та доданих до неї матеріалів, заявник який є обвинуваченим у кримінальних провадженнях внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000106 від 30.04.2022 за ч.2 ст. 111, ч.1 ст. 111-2 КК України та № 00000062 від 07.03.2025 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.438 КК України, просить визнати його потерпілим у іншому кримінальному провадженні , розпочатому за його заявою за ч.2 ст. 383 КК України, мотивуючи це завданням йому моральної шкоди у зв`язку із поданням відносно нього завідомо неправдивої заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення передбачене ст. 383 КК України полягає у завідомо неправдивому повідомленні про вчинення злочину, обовязковою ознакою якого є наявність прямого умислу особи на введення в оману правоохоронних органів.

Сам факт подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та подальше здійснення досудового розслідування, направлення обвинувального акту до суду, не свідчить автоматично про завідомо неправдивий характер такого повідомлення.

Разом з тим, наявність кримінального провадження за ст. 383 КК України не є безумовною підставою для визнання особи потерпілим.

Визначальним критерієм для набуття статусу потерпілого є наявність даних про заподіяння особі реальної шкоди, яка перебуває у причинному звязку із кримінальним правопорушенням.

Водночас із матеріалів скарги не вбачається належних та достатніх даних, які б свідчили про заподіяння заявнику шкоди саме внаслідок подання завідомо неправдивого повідомлення, а не внаслідок здійснення досудового розслідування у зазначених вище кримінальних провадженнях,

Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України, за своїм змістом посягає на встановлений порядок здійснення правосуддя, а не безпосередньо на права та інтереси конкретної фізичної особи, що також підлягає врахуванню при вирішенні питання про наявність підстав для визнання особи потерпілою.

Відомості які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР відносно ОСОБА_5 в кримінальних провадженнях де він набув статусу обвинуваченого відсутні.

Доводи захисника про опитування окремих осіб, які не підписували заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не можуть бути покладені в основу висновку про наявність у діях невстановлених осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 383 КК України, оскільки не є джерелом доказу у розумінні кримінально- процесуального закону і не можуть розцінюватися як належні та допустимі докази без їй перевірки у встановленому законом порядку.

Слідчий суддя враховує , що на даний час заявник перебуває у процесуальному статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо злочинів проти національної безпеки, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, а питання щодо достовірності відомостей, покладених в основу обвинувачення, допустимості доказів та обґрунтованості висунутого обвинувачення підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті і не може бути предметом вирішення у межах розгляду скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Фактично доводи заявника зводяться до заперечення законності притягнення його до кримінальної відповідальності та намагання надати таким обставинам правову оцінку через механізм визнання його потерпілим у іншому кримінальному провадженні, що не відповідає завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 від 05.03.2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000024 від 03.06.2025 року є законною, обґрунтованою та мотивованою, відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, а доводи скарги не спростовують правомірності прийнятого рішення, тому слідчим суддею не вбачається підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303-307, 309,395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ВП №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 від 05.03.2026 року про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1