н/п 1-кп/766/2724/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

представника цивільного позивача: ОСОБА_7 ,

особи, яка звернулась з клопотанням, про зняття арешту з майна: ОСОБА_8 ,

під час відкритого підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, відомості про які внесено до ЄРДР № 0002141 від 23.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, об`єднаного в одне провадження з кримінальним провадженням, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000014 від 05.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України

Ухвалою суду від 30.09.2025 року вказане кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Учасники вважають за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні.

Отже, провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , підлягає призначенню в судове засідання.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачений, захисник, представник цивільного позивача.

Ухвалою суду від 16.02.2026 вказане кримінальне провадження об`єднано з кримінальним провадженням, яке внесено до ЄРДР за 0000014 від 05.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України по якому вже призначено судовий розгляд.

Крім того, до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання власника майна ОСОБА_8 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.05.2025 року в рамках даного кримінального провадження, а саме: телефон «Samsung Galaxy A55 5G», імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з сім карткою « НОМЕР_3 ».

В обґрунтування клопотання посилалася, на те, що в кримінальному провадженні не має будь-якого статусу, вказаний телефон належить їй на праві особистої власності (чек покупки та гарантійний талон долучено), був вилучений під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Чкалова ( авіаторів), сел. (Військове містечко,23), буд. 37 на робочому місці в кабінеті № 3, жодного відношення до справи телефон не має, не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідно не може бути речовим доказом. На досудовому слідстві телефон направлявся до м. Києва для огляду з залучення спеціалістів, та оскільки його результати були невідомі, існувала необхідність у його збереженні, тому слідчим суддею було відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту. На теперішній час досудове розслідування закінчене, матеріали знаходяться на розгляді суду, тому на думку ОСОБА_8 відпала потреба в подальшому арешті, належного їй телефону

В судовому засіданні ОСОБА_8 просила задовольнити клопотання з заявлених у ньому підстав, наголошувала на тому, що, вилучений телефон не має жодного відношення до справи.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, як таке, що заявлено передчасно, оскільки судовий розгляд не розпочато, письмові докази у кримінальному провадженні не досліджено та вважав за можливе повернутись до вирішення даного клопотання після їх дослідження судом.

Представник цивільного позивача в судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Інші учасники покладались на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали, що долучені до клопотання суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2025 року по справі № 487/5990/24 за провадженням н/п 1-кс/487/2480/2025 накладено арешт на вилучене в ході проведеного 08.05.2024 року обшуку приміщення КЕВ м. Херсону, розташованого за адресою: Херсонська область, м. Херсон, Чкалова (авіаторів) сел. (Військове містечко, 23), буд. 37 майно, в тому числі і мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A55 5G» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_4 з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 .

Підставою для арешту майна стало те, що воно містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, містить відомості злочинної діяльності осіб та задля проведення відповідних експертиз, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 червня 2025 у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, внесеному 05.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, а саме: на мобільний телефон «Samsung Galaxy A55 5G» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_4 сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_8 , упакований до спеціального пакету № 2983127, відмовлено у зв`язку з недоведеністю того, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено неогрунтовано.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім того, слід взяти до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, згідно якої критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право. Втручання держави у право мирного володіння майном повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування передбачуваними. Якщо можливість втручання у право мирного володіння майном передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів чи штрафів. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Рисовський проти України» від 20.10.2011 (Rysovskyy v. Ukraine, заява №29979/04), «Кривенький проти України» від 16.02.2017 (Kryvenkyy v. Ukraine, заява №43768/07).

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання. Відтак суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які суду представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Суд враховує, що під час розгляду клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, суд не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Заявник, обґрунтовуючи клопотання про зняття арешту майна, зазначає, що досудове слідство завершено та всі докази по справі зібрані, а вказане арештоване майно не відповідає вимогам ст.98 КПК України, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що вказують на те, що воно має будь-яке доказове значення у вказаному кримінальному провадженні. ОСОБА_8 не є обвинуваченою і не має будь-якого статусу у вказаному кримінальному провадженні, вилучене належить їй особисто та не фігурує у матеріалах досудового розслідування як таке, що має ознаки речового доказу.

Однак зі змісту ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєвавід 14 травня 2025 року по справі № 487/5990/24 вбачається, що у слідчого судді були достатні підстави вважати, що майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Доказів протилежного на даний час суду не надано.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки власником майна не було доведено, що необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на теперішній час відсутня.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 27, 100, 170, 171, 173, 174, 314-317, 369, 372, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд в частині кримінального провадження внесеного до ЄРДР № 0002141 від 23.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.364 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 6/29, зал судових засідань, другий поверх) на 09 годину 15 хвилин 19.02.2026 року.

Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинуваченого, захисника, представника цивільного позивача.

Судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватися суддею ОСОБА_1 , одноособово.

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна - відмовити.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1