Справа № 946/3269/26
Провадження № 1-кс/946/810/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, про обрання строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який проходить військову службу у військовому званні «молодший сержант» на посаді начальника електро-силових пристроїв РТП РЛВ, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , без права внесення застави, мотивуючи тим, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 04.05.2026 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000422 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 11.02.2014 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийнятий на військову службу за контрактом, тобто з 11.02.2014 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

В ході проходження військової служби, ОСОБА_5 призначений на посаду начальника електросилових пристроїв радіотехнічного поста радіолокаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. 68 Конституції України кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем молодший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 6 11, 13, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і Законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків явно злочинного наказу, виявляти повагу до начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, молодший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, умисно вчинив протиправні дії, спрямовані на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , 03.05.2025 приблизно о 23 годині 25 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебував за місцем свого тимчасового проживання, у приміщенні коридору домоволодіння АДРЕСА_2 , де в нього виник конфлікт з потерпілим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який переріс в штовханину та бійку.

В цьому ж місці та в цей же час, в ході зазначеного конфлікту, на ґрунті раптово виниклої особистої неприязні до останнього у ОСОБА_5 виник кримінально-протиправний направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, шляхом застосування вогнепальної зброї.

Діючи умисно, з метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді смерті у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 зайшов в кімнату вищевказаного домоволодіння, де взяв до рук видану йому як військовослужбовцю вогнепальну зброю - автомат Калашникова 74 (№ НОМЕР_2 та ствольній коробці та № НОМЕР_3 на затворній рамі), яку привів в бойову готовність та повернувся в коридор зазначеного домоволодіння.

Продовжуючи реалізацію свого кримінально-протиправного умислу, діючи з тих же мотивів та спонукань, ОСОБА_5 , 03.05.2025 приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні коридору домоволодіння АДРЕСА_2 , тримаючи в руках вищевказану вогнепальну зброю - автомат Калашникова 74, відкрив вогонь в бік потерпілого ОСОБА_7 та здійснив не менше 17 пострілів, в тому числі стріляючи в область тулуба та голови останнього.

В результаті протиправної діяльності ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-скелетної травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; наскрізного (вогнепального) поранення спини в області верхніх відділів лопаток; закритої рани потиличної ділянки волосистої частини голови; рваної рани правої вушної раковин; рваних ран правої щоки, проникаючих в порожнину рота; закритого перелому дистального епіфіза правої великогомілкової кістки з дефектом кістки; рваної рани нижньої третини правої гомілки; рваної рани задньої поверхні середньої третини лівої гомілки; рваної рани лівої стопи.

Так, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

04.05.2026 встановивши наявність достатніх доказів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України -закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити, з підстав зазначених у клопотанні.

Підозрюваний та захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що підозрюваний захищався від нападу і тому кваліфікація його дій невірна, підозрюваний кілька років проходить військову службу і характеризується позитивно за місцем служби.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 04.05.2026 внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000422 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

04.05.2026 о 08:50 (час фактичного затримання) ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення.

04.05.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами в сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зав`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні він може спробувати переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може спробувати впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання, з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Згідно до положень п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватись до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Також, обґрунтована підозра у вчинені кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 (с) Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, це впливає з рішення Європейського суду з прав людини (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997 р., § 57).

Також, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Летельє проти Франції звернув увагу на те, що тримання особи під вартою може бути виправдано, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Тобто, застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Аналогічне ствердження є й у рішенні Європейського суду з прав людини по справі Джон Мюррей проти Сполученого Королівства, де йдеться мова про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або, навіть, для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою

Крім цього, аргументи слідчого і прокурора про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вбачаються також досить переконливими, адже ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Вважаю, що під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Вирішуючи питання про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Враховуючи, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, слідчій суддя приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе та необхідне обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та необхідно обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 02 липня 2026 року, без визначення застави.

Стосовно тверджень захисника та підозрюваного, щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що під час досудового розслідування слідчий буде збирати, перевіряти та оцінювати докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження за результатами яких може перекваліфікувати дії підозрюваного або закрити кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 02 липня 2026 року.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з 04 травня 2026 року. Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою припиняє свою дію 02 липня 2026 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст судового рішення проголошено о 15 годині 00 хвилин 08 травня 2026 року в залі судових засідань № 1 Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1