Провадження № 1-кп/643/363/26
Справа № 643/5084/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження

№ 0000278 від 29.01.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, переслідуючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, за допомогою технічних засобів та всесвітньої мережі Інтернет зареєструвався як користувач платформи онлайн - оголошень «http://OLX.ua» для подальшого незаконного отримання грошових коштів.

Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи добропорядність та чесність намірів користувачів вказаної платформи онлайн - оголошень «http//OLX.ua», а також розуміючи реальну можливість скористатись довірою будь-якого користувача платформи для отримання незаконного прибутку, у останнього виник злочинний намір спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення обману користувачів платформи, а саме: незаконно використовуючи платформу онлайн - оголошень, із новоствореного фейкового профілю під виглядом продавця розмістив оголошення про продаж товару - супутникового терміналу «Starlink», встановивши його вартість у сумі 18000 грн за одиницю, не маючи його в наявності.

Після цього ОСОБА_4 , діючи відповідно до зазначеного злочинного наміру, продовжуючи свою злочинну діяльність, відшукав 13.01.2025 у всесвітній мережі Інтернет реального продавця, який розмістив оголошення про продаж супутникових терміналів «Starlink» та, використовуючи номер абонентського зв`язку НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок реальному продавцю ОСОБА_5 на номер абонентського зв`язку НОМЕР_2 , який перебував у користуванні останньої, представившись під час розмови вигаданими даними, а саме, чоловіком на ім?я ОСОБА_6 та повідомив завідомо неправдиву інформацію ОСОБА_5 з приводу купівлі вказаного товару через декілька днів, підшукуючи при цьому реального покупця.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , користуючись новоствореним фейковим профілем, 15.01.2025 на платформі онлайн - оголошень «http://OLX.ua» отримав повідомлення від ОСОБА_7 , який діяв за домовленістю із потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу завідомо неправдивого продажу супутникових терміналів «Starlink».

Надалі ОСОБА_4 використовуючи мобільний телефон з номером абонентського зв`язку НОМЕР_1 , представившись вигаданими даними, а саме, чоловіком на ім?я ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_7 та повідомив завідомо неправдиву інформацію про наявність запитуваного товару та, задля подальшої реалізації злочинного умислу, не викликавши ніяких підозр у останнього, домовився про його продаж та доставку із попереднім оглядом та подальшим придбанням у м. Києві за адресою вул. Антоновича 3А.

Після цього, ОСОБА_4 задля безперешкодного отримання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які належать ОСОБА_8 , 16.01.2025, організував зустріч між власником товару ОСОБА_5 та покупцем ОСОБА_7 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_7 , будучи введеним в оману та повністю довіряючи ОСОБА_4 , повідомив потерпілій ОСОБА_8 заздалегідь неправдиву інформацію стосовно умов купівлі товару та, не маючи будь яких підозр відносно неправомірних дій з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , здійснила переказ коштів в сумі 100000 грн зі свого банківського рахунку НОМЕР_3 , відкритого в ПУАТ «АкордБанк» на банківський рахунок НОМЕР_4 , відкритий у АТ ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», відкритий на ім?я ОСОБА_9 , реквізити якого були надані ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , відповідно до виниклого злочинного наміру, товар, інформація про який була розміщена у фейковому оголошенні, не надіслав, чим намагався завдати потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 100000 гривень. Однак 16.01.2025 переказ коштів від ОСОБА_8 на банківський рахунок, наданий ОСОБА_4 , НОМЕР_4 , відкритий у АТ ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», був заблокований службою безпеки банку, у зв`язку із чим ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення кримінального правопорушення до кінця, але з причин, що не залежали від його волі, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, тобто останній не зміг розпорядитись незаконно отриманими грошовими коштами.

Крім того, переслідуючи в подальшому корисливий умисел та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, вчинене повторно, за допомогою технічних засобів та всесвітньої мережі Інтернет ОСОБА_4 зареєструвався як користувач платформи онлайн - оголошень «http://OLX.ua» для незаконного отримання грошових коштів. Надалі ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , розуміючи добропорядність та чесність намірів користувачів вказаної платформи онлайн - оголошень «http://OLX.ua», а також, розуміючи реальну можливість скористатись довірою будь-якого користувача платформи для отримання незаконного прибутку, у останнього виник злочинний намір спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна шляхом здійснення обману користувачів платформи, а саме: незаконно використовуючи платформу онлайн - оголошень «http://OLX.ua», із новоствореного фейкового профілю під виглядом продавця розмістив оголошення про продаж товару - акумуляторів для сонячної батареї, встановивши його вартість у сумі 2500 грн за одиницю, не маючи його в наявності.

Після цього ОСОБА_4 , користуючись новоствореним фейковим профілем 24.01.2025 на платформі онлайн - оголошень «http://OLX.ua», отримав повідомлення від потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу завідомо неправдивого продажу акумуляторів для сонячної батареї.

Надалі, 25.01.2025 ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон з номером абонентського зв`язку НОМЕР_5 , представившись вигаданими даними, а саме, чоловіком на ім?я ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_10 та завідомо повідомив неправдиву інформацію про наявність запитуваного товару та, задля подальшої реалізації злочинного умислу, не викликавши ніяких підозр у останнього, домовився про його продаж та доставку із попереднім оглядом та подальшим придбанням у м. Дніпро за адресою вул. Каштанова 11.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи відповідно до зазначеного злочинного наміру, відшукав 25.01.2025 у всесвітній мережі Інтернет реального продавця, який розмістив оголошення про продаж акумуляторів для сонячної батареї та, використовуючи номер абонентського зв?язку НОМЕР_5 , здійснив телефонний дзвінок реальному продавцю ОСОБА_11 на номер абонентського зв?язку НОМЕР_6 , який перебував у користуванні останньої, представившись під час розмови вигаданими даними, а саме, чоловіком на ім?я ОСОБА_6 , та повідомив завідомо неправдиву інформацію ОСОБА_12 з приводу купівлі вказаного товару.

Після цього, ОСОБА_4 , задля безперешкодного отримання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які належать ОСОБА_10 , 26.01.2025 організував зустріч між власником товару ОСОБА_11 через його представника ОСОБА_13 , та потерпілим ОСОБА_14 .

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_10 , будучи введеним в оману та повністю довіряючи ОСОБА_4 , не маючи будь яких підозр відносно неправомірних дій з боку останнього, здійснив переказ коштів в сумі 25500 грн зі своєї банківської картки № НОМЕР_7 , відкритої в АТ ПАТ «Універсалбанк», на банківську картку № НОМЕР_8 , відкриту в АТ ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім?я ОСОБА_15 , та ще один переказ у сумі 14500 грн зі своєї банківської картки № НОМЕР_9 , відкритої в АТ КБ «Приватбанк» на банківську картку № НОМЕР_8 , відкриту в АТ ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім?я ОСОБА_15 , реквізити якого були надані ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , відповідно до виниклого злочинного наміру, товар, інформація про який була розміщена у фейковому оголошенні, не надіслав, чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 40000 грн, після чого розпорядився незаконно отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Також, переслідуючи в подальшому корисливий умисел та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом обману, вчинене повторно, за допомогою технічних засобів та всесвітньої мережі Інтернет ОСОБА_4 зареєструвався як користувач платформи онлайн - оголошень «http://OLX.ua» для незаконного отримання грошових коштів. Надалі, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , розуміючи добропорядність та чесність намірів користувачів вказаної платформи онлайн - оголошень «http://OLX.ua», а також розуміючи реальну можливість скористатись довірою будь-якого користувача платформи для отримання незаконного прибутку, у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, шляхом здійснення обману користувачів платформи, а саме: незаконно використовуючи платформу онлайн - оголошень «http://OLX.ua», із новоствореного фейкового профілю, під виглядом продавця розмістив оголошення про продаж товару, а саме - акумуляторів батареї на 280 ампер, встановивши його вартість у сумі 2600 грн за одиницю, не маючи його в наявності.

Після цього ОСОБА_4 , користуючись новоствореним фейковим профілем, 21.02.2025 на платформі онлайн - оголошень «http://OLX.ua» отримав повідомлення від потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з приводу завідомо неправдивого продажу акумуляторів батареї на 280 ампер.

Надалі ОСОБА_4 , використовуючи мобільний телефон з номером абонентського зв`язку НОМЕР_10 , представившись вигаданими даними, а саме, чоловіком на ім?я ОСОБА_6 , зателефонував ОСОБА_16 та завідомо повідомив неправдиву інформацію, про наявність запитуваного товару, та задля подальшої реалізації злочинного умислу, не викликавши ніяких підозр у останнього, домовився про його продаж та доставку із попереднім оглядом та подальшим придбанням у м. Тернопіль за адресою АДРЕСА_3.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи відповідно до зазначеного злочинного наміру відшукав 21.02.2025 у всесвітній мережі Інтернет реального продавця, який розмістив оголошення про продаж акумуляторів батареї на 280 ампер та, використовуючи номер абонентського зв?язку НОМЕР_10 , здійснив телефонний дзвінок реальному продавцю ОСОБА_17 на номер абонентського зв`язку НОМЕР_11 , який перебував у користуванні останнього, представившись під час розмови вигаданими даними, а саме чоловіком на ім?я ОСОБА_6 , та повідомив завідомо неправдиву інформацію ОСОБА_17 з приводу купівлі вказаного товару.

Після цього, ОСОБА_4 задля безперешкодного отримання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, які належать ОСОБА_16 , 22.02.2025 організував зустріч між власником товару ОСОБА_17 та потерпілим ОСОБА_16 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_16 , будучи введеним в оману та повністю довіряючи ОСОБА_4 , не маючи будь яких підозр відносно неправомірних дій з боку останнього, здійснив переказ коштів в сумі 38000 грн зі своєї банківської картки № НОМЕР_12 , відкритої в АТ ПАТ «Універсалбанк», на банківську картку № НОМЕР_13 , відкриту в АТ ПАТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім?я ОСОБА_18 , реквізити якої були надані ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_4 , відповідно до виниклого злочинного наміру, товар, інформація про який була розміщена у фейковому оголошенні, не надіслав, чим завдав потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 38000 грн, після чого розпорядився незаконно отриманими грошовими коштами на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі. Підтвердив, що у обвинувальному акті достовірно вказані обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Відтак, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст визнаних ним обставин, сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого у суду відсутні.

Зважаючи на позицію обвинуваченого, прокурор вважав за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів про його особу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, адвокат ОСОБА_19 (повноваження якої у подальшому припинились), не заперечили проти запропонованого прокурором обсягу доказів, що підлягають дослідженню.

Одночасно обвинуваченому роз`яснено, що у разі визнання ним своєї вини без повного дослідження доказів, він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Обвинувачений зазначив, що розуміє наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурором надано до суду заяви від потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , в яких вони просять розглядати кримінальне провадження без їх участі, не заперечують проти його розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та при призначенні покарання покладаються на розсуд суду. Крім того, потерпілі підтвердили, що заподіяна їм шкода у повному обсязі відшкодована.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи думку прокурора та потерпілих, позицію обвинуваченого та його захисника, суд визнав за можливе не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальним правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, тобто закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак в розумінні ст. 89 КК України є особою, що немає судимості. При цьому судом встановлено, що обвинувачений змінив своєї прізвище з « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_21 », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (витяг № 6 від 14.10.2025). У зв`язку з чим в ході судового розгляду прокурором надано інформацію про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за параметрами пошуку згідно його попереднього прізвища.

Також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією, однак 24.02.2026 звільнений в запас на підставі п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На обліку у лікарів нарколога та лікаря психіатра обвинувачений не перебуває.

Інших відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема, про його офіційне працевлаштування, перебування у зареєстрованому шлюбі чи наявності на утриманні неповнолітніх дітей - судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає відшкодування матеріальної шкоди, на підтвердження чого стороною обвинувачення надано оригінали квитанцій про перерахування потерпілим грошових коштів.

Обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Прокурор просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, прокурор просив призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Одночасно прокурор вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений не висловив заперечень проти запропонованого прокурором покарання.

Потерпілі при призначенні покарання покладались на розсуд суду, про що надали відповідні заяви.

Заслухавши думку прокурора та потерпілих, позицію обвинуваченого, враховуючи тяжкість вчинених обвинувачених кримінальних правопорушень, одне з яких є кримінальним проступком, а інше - нетяжким злочином, особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставини, яка його пом`якшує, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі, з урахуванням положення ч. 3 ст. 68 КК України, за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання суд враховує систематичність дій обвинуваченого та його переконання, що протиправні дії не будуть викриті.

Водночас, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, повністю відшкодував заподіяну потерпілим шкоду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За приписами ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків визначених цією статтею, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується лише в тому разі, коли для цього наявні умови і підстави, визначені приписами ст. 75 КК України. Підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням закон визначає переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання, яке ґрунтується на оцінці даних про вчинене кримінальне правопорушення, мету й мотиви, тривалість та інтенсивність протиправної поведінки тощо.

Суд вважає, що встановлені обставини вчинених кримінальних правопорушень, поведінка обвинуваченого під час судового розгляду - дають підстави для висновку щодо можливості застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Зокрема, суд враховує, що шкода, яка була заподіяна потерпілим, повністю відшкодована обвинуваченим ще до початку судового розгляду даного кримінального провадження.

Одночасно, з метою попередження вчинення нових злочинів, суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід не обирався.

Питання щодо речових доказів і документів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 128-129, 369-371, 373-377 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, з покладанням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відповідно до ч. 1 ст. 165 КВК України початок строку відбування покарання обчислювати з моменту проголошення вироку суду, тобто з 24.03.2026.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду

м. Харкова від 12.02.2025 (справа № 643/2106/25).

Речові докази, визнані постановою слідчого від 05.02.2025, а саме: мобільний телефон марки «Huawei», номер моделі: WAS-LX1, IMEI1: НОМЕР_14 , ІMEІ2: НОМЕР_15 , синього кольору з сім картою « НОМЕР_16 »; мобільний телефон марки «Iphone», моделі «13 PRO МАХ» з сім картою « НОМЕР_17 , номер моделі: А2641, серійний номер: НОМЕР_18 , IMEI1: НОМЕР_19 , IMEI2: НОМЕР_20 ; мобільний телефон марки «Nokia», чорного кольору, кнопковий з сім карткою « НОМЕР_21 », IMEI1: НОМЕР_22 ; сім картка з номером на ній НОМЕР_23 ; пластикове пакування для сім картки ПрАТ «Київстар» з написом номеру телефону НОМЕР_24 ; пластикове пакування для сім картки ПрАТ «Київстар» з написом номеру телефону НОМЕР_25 ; пластикове пакування для сім картки ПрАТ «Київстар» з написом номеру телефону НОМЕР_26 ; мобільний телефон марки «UNCOMM», моделі «F18», IMEI1: НОМЕР_27 , IMEI2: НОМЕР_28 ; мобільний телефон марки «Iphone», моделі «14 PRO МАХ» з сім карткою « НОМЕР_29 », серійний номер: НОМЕР_30 , IMEI1: НОМЕР_31 , IMEI2: НОМЕР_32 ; мобільний телефон марки «Iphone», моделі «11 PRO МАХ» з сім карткою « НОМЕР_33 », серійний номер: НОМЕР_34 , IMEI1: НОМЕР_35 , IMEI 2: НОМЕР_36 ; сім картка ПрАТ «Київстар» у пластиковому пакуванні з написом НОМЕР_37 ; НОМЕР_38 ; пластикове пакування для сім картки ПрАТ «Київстар» з написом номеру телефону НОМЕР_24 - повернути власникам після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1