Справа № 466/1378/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/714/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

11 березня 2026 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2026 року у задоволенні заяви скаржниці ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 від розгляду справи №466/1378/26 (провадження №1-кс/466/563/26) відмовлено.

На ухвалу судді ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги провадження, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, в постанові Верховного Суду від 04 квітня 2019 року (справа №494/6/18) зазначено, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Виключенням з цього правила є ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Крім цього, параграфом 6 глави 3 КПК України визначені підстави для відводу слідчого судді, судді та порядок вирішення питання про відвід і приписами норм закону, які містяться в цьому параграфі, не передбачено можливості оскарження рішення, прийнятого за результатами розгляду заяви про відвід.

Відтак, ухвала судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2026 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчої судді Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 від розгляду справи №466/1378/26 (провадження №1-кс/466/563/26) оскарженню не підлягає.

Згідно ч.4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Львова від 05 березня 2026 року.

Копію ухвали з апеляційною скаргою надіслати ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя

Львівського апеляційного суду ОСОБА_2