Справа № 695/778/26
номер провадження 1-кс/695/164/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2026 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000236 від 27.02.2026, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Березники Виноградівського району Архангельської області, РФ, українка, громадянка України, офіційно не працює, не заміжня, освіта середня спеціальна, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не є, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів у силу ст. 89 КК України судимість в установленому порядку знята та погашена,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України,

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання заступника начальника СВ Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000236 від 27.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. .2 ст.15, ч. 1 ст.115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , органами досудового розслідування підозрюється в тому, що вона, діючи у порушення вимог Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 , з яким спільно проживала однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі, вчинила відносно нього фізичне насильство, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла один удар ножем у грудну клітку зліва, спричинивши ОСОБА_8 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної стінки ліворуч проникаюче в грудну порожнину, що підтверджується довідкою з Комунального некомерційного підприємства «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» від 27.02.2026, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі та потерпілий ОСОБА_8 залишився живим.

27 лютого 2026 року о 18 год 45 хв. ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

28 лютого 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: протокол прийняття заяви від ОСОБА_8 від 27.02.2026; протокол огляду місця події від 27.02.2026 за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол огляду місця події від 27.02.2026 за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.02.2026; протокол допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 27.02.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 27.02.2026; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.02.2026; довідка КНП «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» від 27.02.2026 про отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; повідомлення про підозру від 28.02.2026; інші матеріали кримінального провадження.

Як зазначено у клопотанні, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого . 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, у ході досудового розслідування встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується відсутністю міцних соціальних зав`язків у місці проживання, оскільки ОСОБА_5 не працює, зловживає спиртними напоями, негативно характеризується у місці проживання, місце фактичного проживання не збігається з місцем реєстрації. Також ризик можливого переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній, оскільки ОСОБА_5 , усвідомлюючи те, що вона підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за який санкцією статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Невідворотність покарання за злочини, що вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваноЇ переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 проживає в селищі Чорнобай Золотоніського району Черкаської області, де проживають потерпілий, його родина та свідки, тому ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків шляхом вмовлять, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань з метою уникнення нею кримінальної відповідальності;

- ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що підозрювана, у разі не обрання їй запобіжного заходу, матиме змогу й надалі вчиняти інші злочини проти життя та здоров`я.

За таких обставин слідчий за погодженням прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий та прокурор наполягали на обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, вказавши, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та виконання нею процесуальних обов`язків.

Перевіривши надані матеріали клопотання в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що останнє відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням має підтверджуватися наявними доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження на час пред`явлення підозри.

Сукупність цих доказів має дати підстави вважати, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, що дає підстави для застосування до нього такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження при розгляді справи по суті, зокрема наявності достатніх підстав для встановлення вини підозрюваного у інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Разом із тим у ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовуються наступними обставинами.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім того, ОСОБА_5 не має стійких соціальних зв`язків у місці проживання, офіційно не працює, а тому існує передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу, остання може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також слідчий суддя зауважує, що перебуваючи на волі, підозрювана з метою отримання можливості уникнути чи пом`якшити свою відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом вмовлянь, погроз або примусу, щоб останні не давали або змінили свої свідчення на його користь, враховуючи, що на даний час вживаються заходи з метою встановлення та допиту усіх можливих свідків та очевидців кримінального правопорушення, також вжити заходів щодо знищення ще не віднайдених речових доказів та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, в ході розгляду клопотання встановлено ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину, що стверджується доданими до клопотання матеріалами, які на даному етапі містять достатньо доказів про обґрунтованість підозри.

Суд дійшов до висновку, що тримання під вартою підозрюваної не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому суд керується практикою Європейського суду з прав людини, саме тим, що оцінка таких ризиків має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови) § 58).

Отже, беручи до уваги обставини, за якими пред`явлено підозру, слідчий суддя вважає доведеними заявлені слідчим ризики, оскільки підозрювана може переховуватися від органу досудового слідства та від суду, оскільки тяжкість діяння в якому вона підозрюється та суворість передбаченого покарання вказують на високий ризик втечі підозрюваної з метою уникнення покарання, вчинення нею нового злочину, чи незаконного впливу на свідків або потерпілого.

Крім того, слідчий суддя враховує, що за станом здоров`я підозрювана може утримуватись під вартою, оскільки доказів протилежного слідчому судді не надано, інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, пов`язане із застосуванням насильства, що свідчить про високий ризик суспільної небезпечності підозрюваної, що вказує на можливість нею вчинення інших кримінальних правопорушень. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним ризикам.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим з урахуванням ризиків та обставин встановлених слідчим суддею, які впливають на суспільний інтерес.

При цьому, беручи до уваги вимоги п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, враховуючи особу підозрюваної, тому слідчий суддя одночасно із застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає запобіжний захід у вигляді застави та її розмір, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України.

Згідно з ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 196, 197, 205, 309, 369 - 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, в межах строку досудового розслідування, без застосування застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 27.02.2026.

Строк дії ухвали по 27.04.2026, включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено 05.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_11