Справа №592/3260/26 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/914/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК

Іменем України

14 травня 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження № 592/3260/26 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2026, за яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Суми, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий 18.11.2025 Сумським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

установила:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2026 ОСОБА_10 визнано винуватим за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки та встановлено обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднано частину невідбутого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області 18.11.2025 та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання в виді пробаційного нагляду строком на два роки десять днів.

Запобіжний захід не обирався.

Відповідно до вироку, ОСОБА_8 будучи належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, обов`язками засудженої особи, а також будучи неодноразово письмово попередженим про наслідки ухилення від відбування цього виду покарання, зокрема, з можливістю бути притягнутим за такі дії до кримінальної відповідальності, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи необхідність відбування призначеного йому вироком суду покарання у виді громадських робіт, при цьому маючи реальну можливість його відбувати, з метою ухилення від відбування покарання не відпрацював 198 годин із призначених 200 годин громадських робіт згідно вироку Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2026.

Такі дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування вимог зазначає, що суд призначив покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду та визначив перелік обов`язків, відповідно до вимог ст. 59-1 КК України. Крім цього, суд застосував вимоги ст. 71 КК України та визначив кінцеве покарання у виді пробаційного нагляду на 2 роки 10 днів, однак не зазначив перелік обов`язків до виконання. Відсутність у вироку чіткого переліку обов`язків фактично унеможливлює його виконання, оскільки засуджений не може знати, які саме дії він зобов`язаний вчиняти.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, повторно дослідивши дані про особу та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 учасниками судового розгляду не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційних вимог в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

За змістом ч.1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Також відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює новий вирок у разі неправильного звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги прокурора в частині не зазначення переліку обов`язків засудженому до пробаційного нагляду обвинуваченому ОСОБА_8 після застосування ч. ст. 71 КК України ґрунтуються на вимогах законодавства.

Відповідно до положень ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2025 за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, з яких 198 не відпрацював.

За оскаржуваним вироком ОСОБА_8 ч. 2 ст. 389 КК України призначено покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки та встановлено обов`язки.

Остаточне покарання за оскаржуваним вироком було призначено обвинуваченому ОСОБА_8 на підставі положень ст. 71 КК України, а саме, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області 18.11.2025 та призначено остаточне покарання в виді пробаційного нагляду строком на два роки десять днів без зазначення обов`язків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та безпідставно не зазначено про покладання обов`язків після призначення остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.03.2026 щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити у цій частині новий вирок, що відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність, призначивши остаточне покарання з зазначенням обов`язків відповідно до ст. 59-1, 71, 72 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.03.2026 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до призначеного судом першої інстанції покарання у виді пробаційного нагляду строком на два роки з встановленням обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання за цим вироком приєднати частину невідбутого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області від 18.11.2025 та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання в виді пробаційного нагляду строком на два роки десять днів та встановити обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

В решті вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 11.03.2026 залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5