Справа №760/2483/26 1-кс/760/1548/26
СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України, та за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення звернулась до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому просила накласти арешт у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024 на майно, вилучене під час проведення обшуку 03 лютого 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, білого кольору, без ідентифікуючих ознак (з паролем).

В обґрунтування поданого клопотання сторона обвинувачення посилається на те, що СУ ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюється досудове розслідування у у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024.

За твердженням сторони обвинувачення, невстановлені особи з числа громадян України, здійснюючи господарську діяльність з підприємствами держави-агресора, вчиняють пособництво шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Посадові особи ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Велика Панасівська, буд. 129) з числа громадян України, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , є діючим директором та співзасновником ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ»), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , є співзасновником ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ») та екс-засновник вказаної компанії - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , неофіційно здійснює контроль за господарською діяльністю ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ» та ООО «ЮД-ПАК», з метою конспірації здійснив перереєстрацію своїх активів на колишню дружину ОСОБА_7 ) усвідомлюючи факт розв`язання у 2014 році та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, захоплення державних установ та організацій, продовжили здійснювати контрольну функцію на російському підприємстві ООО «ЮД-ПАК» (ИНН , г. белгород, рф). Вказані компанії спеціалізуються на виробництві виробів з поліетилену.

Окрім того, компанія ООО «ЮД-ПАК» систематично здійснює господарську діяльність з російськими державними підприємствами, зокрема ПАО «НК «Роснефть» - Смоленскнефтепродукт» (ИНН , г. Смоленськ, рф), контрольний пакет акцій якої перебуває у володінні російської державної компанії АО «Роснефтегаз» (ИНН , г. москва, рф).

Разом з цим, українська компанія ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ та російська компанія ООО «ЮД-ПАК» пов`язані між собою, оскільки ОСОБА_4 був засновником на вказаних компаніях, а на даний час засновниками цих юридичних осіб є його близькі родичі.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на території України, фактично продовжує здійснювати контроль за господарською діяльністю зазначених підприємств ТОВ «ЮД-ПАК ХАРКІВ» та ООО «ЮД-ПАК».

03.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва проведений обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено вищезазначене майно.

03.02.2026 постановою слідчого в ОВС СУ ІНФОРМАЦІЯ_4 вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність у накладенні арешту на майно.

Перед початком судового розгляду від прокурора надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Зі змісту п.1 ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України слідує, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів - щодо майна, будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; крім того можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На даний час, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх необхідних слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, запобігання спробам перешкоджання у встановленні істини та притягнення винних до кримінальної відповідальності, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення на даному етапі доведено, що майно, на яке необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України. Вилучені предмети можуть бути доказами ймовірного кримінального правопорушення і відносяться до категорії речових доказів.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання, - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000380 від 12.11.2024 на майно, вилучене під час проведення обшуку 03 лютого 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки iPhone 16 Pro Max, білого кольору, без ідентифікуючих ознак (з паролем).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8