Справа 333/4146/26
Провадження 1-кс/333/1488/26
УХВАЛА

Іменем України

14 квітня 2026 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000397 від 09.03.2026 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, освіта середня, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2026 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000397 від 09.03.2026 року у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, з особистих мотивів, у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 10 год. 47 хв. 24.03.2026 року, за невстановлених органом досудового розслідування обставин, придбав бойову наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, переніс її до місця свого мешкання, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав її до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 24.03.2026 року. 24.03.2026 року, у період часу з 10 год. 47 хв. по 12 год. 15 хв., в ході санкціонованого обшуку квартири за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні кімнати виявлено та вилучено: корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але містить в собі заряд бризантної вибухової речовини тротил, масою 100-115 г; бойовий підривач ДВМ, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але є самостійним вибуховим пристроєм і відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить в собі заряд ініціюючої та бризантної вибухових речовин. Корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 в конструктивному поєднанні з бойовим підривачем ДВМ є бойовою наступальною осколковою ручною гранатою, промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів військового призначення, яку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 24.03.2026 року. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу. Крім цього, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих мотивів, для власного вживання, у невстановлену в ході досудового розслідування точну дату та час, але не пізніше 10 год. 47 хв. 24.03.2026 року, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за невстановлених обставин, незаконно придбав невстановлену кількість, але не менше 19,870 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, для його подальшого зберігання без мети збуту. Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_6 переніс вказаний наркотичний засіб до приміщення кухні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 24.03.2026 року. 24.03.2026 року, у період часу з 10 год. 47 хв. по 12 год. 15 хв., в ході санкціонованого обшуку квартири за місцем фактичного мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні кухні виявлено та вилучено: наркотичний засіб канабіс, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №1), загальною масою 19,870 г (в перерахунку на основу), який ОСОБА_6 незаконно зберігав без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. Крім цього, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабіс, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих мотивів, для власного вживання, у невстановлену в ході досудового розслідування точну дату та час, але не пізніше 10 год. 45 хв. 14.03.2026 року, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, за невстановлених обставин, незаконно придбав невстановлену кількість, але не меше 0,432 г наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, для його подальшого зберігання без мети збуту. Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ОСОБА_6 переніс вказаний наркотичний засіб у трьох згортках в ізоляційній стрічці до ділянки місцевості за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 12 зберігаючи його при собі, а саме в сумці, без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 14.03.2026 року. 14.03.2026 року, у період часу з 11 год. 37 хв. по 11 год. 42 хв. в ході огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул.Чумаченка, поблизу буд. 12, у ОСОБА_6 виявлено та вилучено: наркотичний засіб метадон, який згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р. віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (Таблиця ІІ, Список №1), загальною масою 0, 432 г (в перерахунку на основу), який ОСОБА_6 незаконно зберігав без мети збуту до моменту вилучення працівниками поліції. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення у якому він підозрюється. У зв`язку з викладеним, слідчий у клопотанні просить для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_6 у слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували проти застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, просили суд застосувати до підозрюваного домашній арешт у лише нічній час, щоб підозрюваний мав можливість відвідувати лікарів і медичні заклади.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 09.03.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №0000397), 14.03.2026 року за ч.1 ст.309 КК України, 24.03.2026 року за ч.1 ст.309 КК України.

Клопотання слідчого погоджене з прокурором у кримінальному провадженні Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.

02.04.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, протоколом обшуку, висновками судових експертиз, іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших доказів, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і доходить висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя оцінює в сукупності такі обставини: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці проживання має постійне місце проживання за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, проживає один.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 , відносяться згідно зі ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів. У разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк до семи років.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, з огляду на те, що підозрюваний з метою уникнення настання такої кримінальної відповідальності може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, дані про особу підозрюваного, обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про існування з боку підозрюваної особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, оцінивши ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, конкретні обставини справи, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також зважаючи на доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, слідчий суддя вбачає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід домашній арешт.

Також слідчий суддя вважає за необхідне одночасно із застосуванням до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 02 червня 2026 року, що забезпечить дієвість запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у тому числі забезпечить належну поведінку підозрюваного, зменшить ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та надасть можливість здійснювати слідство в даному кримінальному провадженні, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; щоразу повідомляти слідчого про тимчасове залишення місця домашнього арешту під час відвідування лікувального закладу для отримання медичних послуг.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст.3, 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором у кримінальному провадженні Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні №0000397 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Застосувати з метою встановлення обставин кримінального правопорушення до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності у разі оголошеної повітряної тривоги з метою перебування в укритті, без застосування електронних засобів контролю, строком до 02 червня 2026 року.

Дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відвідування медичних закладів та сімейного лікаря,

Дозволити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 , з 13-00 до 14-00 години кожного дня з метою купівлі продуктів харчування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 02 червня 2026 року:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м.Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- щоразу повідомляти слідчого про тимчасове залишення місця домашнього арешту під час відвідування лікувального закладу для отримання медичних послуг.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити співробітникам Відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області. Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1