справа № 208/2898/25
провадження № 1-кс/208/1123/26
УХВАЛА

17 березня 2026 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Татарбунари Одеської області, українки, громадянки України, підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч.1 ст.209 КК України у кримінальному провадженні № 0000391 від 06.02.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2020 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу між військовослужбовцем ОСОБА_8 та Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії генерал-майором ОСОБА_9 з іншого боку.

Відповідно до наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №226 від 19 червня 2021 року лейтенанта ОСОБА_8 призначено на посаду командира 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №146 від 27 липня 2021 року лейтенант ОСОБА_8 вважається таким, що справи та посаду командира 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняв.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 06.02.2021 лейтенант ОСОБА_8 взяв шлюб з ОСОБА_10 .

Так, перебуваючи на території Одеської області, більш точне місце в ході досудового слідства не встановлено, лейтенант ОСОБА_8 , який 19.04.2022 самовільно залишив місце служби, та його дружина ОСОБА_7 , отримавши сповіщення №691/1114 від 03.05.2022 про те, що командир парашутно-десантного взводу парашутно-десантної роти парашутно-десантного батальйону лейтенант військової служби за контрактом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призваний 30.05.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 , 19 квітня 2022 року зник безвісті під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу населеного пункту Новоселівка Донецької області та будучи достеменно обізнаними в тому, що відповідно до вимог розділу ХХХ, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 №884, членам сімей військовослужбовців безвісно відсутніх здійснюється нарахування та виплата грошового забезпечення, діючи із корисливих мотивів, вступили в злочинну змову направлену на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме отримувати грошове забезпечення лейтенанта ОСОБА_8 від держави в особі військової частини НОМЕР_1 під приводом того, що він начебто зник безвісті.

Після чого, ОСОБА_7 діючи умисно із корисливих мотивів, реалізуючи сумісний з ОСОБА_8 , злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, перебуваючи на території Одеської області 09.05.2022, більш точне місце та час в ході досудового слідства не встановлено, знаючи, що ОСОБА_8 не перебуває в зоні ведення бойових дій та фактично не є зниклим безвісті, маючи на меті отримання його грошового забезпечення як зниклого безвісті військовослужбовця, склала письмову заяву про перерахування на її картковий рахунок грошового забезпечення та додаткової винагороди та додавши до неї необхідний пакет документів, а саме: картку платника податків на своє ім`я (РНОКПП НОМЕР_3 ), копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , копію свідоцтва про народження сина ОСОБА_11 серії НОМЕР_4 , копію паспорта на своє ім`я № НОМЕР_5 , довідку за реквізитами для поповнення у відділенні АТ КБ «Приватбанк» рахунок НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , направила на командиру в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 . Вказана заява з додатками була зареєстрована за вх. №477/п/1 від 16.05.2022 у в/ч НОМЕР_1 . У свою чергу лейтенант ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 обманюючи військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 не повідомляв їм про те, що в не загинув та не перебуває у полоні, а знаходиться поза межами зони ведення бойових дій.

В подальшому вищевказана заява за вх. №477/п/1 від 16.05.2022 з додатками, умисно складена та направлена до військової частини НОМЕР_1 , стала підставою нарахування та виплати ОСОБА_7 грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди лейтенанта ОСОБА_8 .

Так, Відповідно до наказу №725/нод від 01.11.22022 (з основної діяльності) «Про встановлення обставин зникнення безвісті під час безпосередньої участі у бойових діях 19.04.2022 лейтенанта ОСОБА_13 »: помічнику командира з фінансово-економічної роботи начальнику служби здійснювати нарахування і виплату грошового забезпечення безвісно відсутніх членам сімей військовослужбовців (в разі подання відповідних заяв та передбачених законодавством документів) у відповідності до вимог розділу ХХХ, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 №884, а саме лейтенанта військової служби за контрактом ОСОБА_8 , командира 2 парашутно-десантного взводу 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_7 діючи умисно, із корисливих намірів, за попередньою змовою групою осіб з лейтенантом ОСОБА_8 , отримувала на свій особистий банківський рахунок відкритий в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 грошове забезпечення лейтенанта ОСОБА_8 як зникло безвісті військовослужбовця, в загальній сумі 4 206 793,95 гривень, якими в подальшому розпоряджалась разом з лейтенантом ОСОБА_8 на власний розсуд, спричинивши державі в особі військової частини НОМЕР_1 матеріальну шкоду, що на момент скоєння кримінального правопорушення в 600 та більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великому розмірі.

Таким чином, лейтенант ОСОБА_7 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 190 КК України, а саме одержавши шахрайським шляхом грошове забезпечення в тому числі додаткову винагороду лейтенанта ОСОБА_8 як безвісті зниклого військовослужбовця, незважаючи на обізнаність в тому, що останній перебуває у безпеці поза зони ведення бойових дій, достовірно знаючи, що воно одержано злочинним шляхом

22.09.2022 о 09:33 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди, того ж дня о 13:17 годині перебуваючи у Одеському відділенні №82 АТ КП «Приватбанк» за адресою: м. Татарбунари, вул.. Центральна, 25 зняла готівкою 60000 гривень.

31.10.2022 о 10:25 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди, того ж дня о 15:45 годині перебуваючи у Одеському відділенні №82 АТ КП «Приватбанк» за адресою: м. Татарбунари, вул.. Центральна, 25 зняла готівкою 40000 гривень.

14.04.2023 о 14:51 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 30150,38 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості заробітної плати. Після чого, 21.04.2023 о 13:21 використовуючи додаток «Приват 24», погасила кредит своєї матері ОСОБА_14 в сумі 38533 гривень за кредитним договором UA193.

21.09.2023 о 12:27 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди, того ж дня о 13:31 годині перебуваючи у Одеському відділенні №82 АТ КП «Приватбанк» за адресою: м. Татарбунари, вул.. Центральна, 25 зняла готівкою 100000 гривень.

25.01.2024 о 15:11 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди. Після чого, 29.01.2024 здійснила дві транзакції з перерахування коштів на банківський рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я своєї матері ОСОБА_14 , а саме о 13:58 грошові кошти в сумі 29000 гривень, о 13:59 грошові кошти в сумі 29000 гривень, в загальній сумі 58000 гривень.

22.02.2024 о 14:41 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди. Після чого, 24.02.2024 здійснила дві транзакції з перерахування коштів на банківський рахунок № НОМЕР_8 , відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я своєї матері ОСОБА_14 , а саме о 16:49:22 грошові кошти в сумі 29000 гривень, о 16:49:51 грошові кошти в сумі 29000 гривень, в загальній сумі 58000 гривень.

26.04.2024 о 13:10 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди, того ж дня о 15:52 годині використовуючи додаток «Приват 24», перерахувала на власную банківськую карту відкриту в АТ КП «Приватбанк» грошові кошти в сумі 50000 гривень.

25.12.2024 о 15:11 отримала на власний банківський рахунок № НОМЕР_6 IBAN НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», грошові кошти у розмірі 98500 гривень від військової частини НОМЕР_1 , в якості додаткової винагороди. Після чого, 28.12.2024 о 13:06 годині використовуючи додаток «Приват 24», перерахувала на власную банківськую карту відкриту в АТ КП «Приватбанк» грошові кошти в сумі 70000 гривень.

Тобто з метою надання правомірного вигляду володінню вказаними коштами та подальшому їх використанню, ОСОБА_7 здійснила фінансові операції з грошовими коштами, одержаними злочинним шляхом, на загальну суму 474533 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 209 КК України легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто у вчиненні фінансової операції з коштами, одержаними внаслідок суспільно небезпечного протиправного діяння.

06.03.2026 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України.

07.03.2026 повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про виклик на 09.03.2026, 10.03.2026 та 11.03.2026 до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою : Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Дніпросталівська (Винокурова), 22 опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» №53, яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та 06.03.2026 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того, повідомлення про підозру засобами поштового зв`язку направлено на адресу реєстрації ОСОБА_7 .

Отже, відповідно до положень ст. 42 КПК України, з моменту публікації повідомлення про підозру ОСОБА_7 в газеті «Урядовий кур`єр», яка є ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у зв`язку з неявкою для отримання такого повідомлення, будучи попередженою належним чином, тобто з 07.03.2026 ОСОБА_7 вважається належним чином повідомленою про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 190, ч.1 ст. 209 КК України.

09.03.2026, 10.03.2026 та 11.03.2026 року ОСОБА_7 за викликом до СУ ГУНП в Донецькій області за адресою : Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Винокурова (Дніпросталівська), 22 не з`явилась, про причини неявки не повідомила.

12.03.2026 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено у державний та міжнародний розшук.

У зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваного, 12.03.2026 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук, оскільки досудовим розслідуванням встановлено, що остання ухиляється від явки до органу досудового розслідування, що перешкоджає проведенню із нею слідчих і процесуальних дій та унеможливлює своєчасне прийняття законного процесуального рішення по даному кримінальному провадженню у розумні строки.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ №19/35259-25-ВИХ від 29.04.2025 встановлено, що ОСОБА_7 30.05.2024 перетнула державний кордон України у пункті перетину «Орлівка».

Вказана інформація також підтверджена допитами в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Таким чином, органом досудового розслідування достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування за межами державного кордону України, а саме на території Німеччини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1 та 3 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. Крім того, підозрювана наразі перебуває на території Німеччини. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, вказала що ризики прокурором не доведені.

Вислухавши думку прокурора, захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.6 ст.193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.1 ст.209 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: протоколами тимчасових доступів до речей документів, що перебувають у володінні АТ КБ «Приватбанк», ДП «ДІЯ», Національної служби здоров`я України; протоколами оглядів документації та інформації, що була вилучення під час здійснення тимчасових доступів до речей і документів та містить банківську таємницю; постановою при визнання речовими доказами документів вилучених під час здійснення тимчасового доступу до речей документів в АТ КБ «Приватбанк», ДП «ДІЯ»; протоколами допитів свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби 19.04.2022 лейтенантом ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваної, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_7 :

- народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Татарбунари Одеської області;

- громадянка України;

- зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заміжня, має малолітню дитину ОСОБА_19 ;

- раніше не судима.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними пунктами 1, 3 частини першої ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрювана ОСОБА_7 безпосередньо знаходиться і переховується на території Німеччини, та будучи обізнаною про покарання, що їй загрожує, може в подальшому продовжити переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки, інкриміновані їй злочини відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів і можуть, у разі визнання її винуватості призвести до призначення покарання на строк до 12 років;

- ризик незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 особисто знайома зі свідками із числа родичів та сусідів, які надали свідчення, що викривають її, і може незаконно впливати на них для того, щоб останні змінили свої покази на її користь.

Натомість ризик вчинення іншого кримінального правопорушення недоведений прокурором, оскільки ОСОБА_7 раніше не судима і не має схильності до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, застави та особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 193, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, має можливість незаконного впливу на свідків, переховується від органів досудового розслідування та суду, наразі перебуває у міжнародному розшуку за межами України, слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваній ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, після затримання ОСОБА_7 , і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя, суд за участю підозрюваної, обвинуваченої розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваної слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до абз.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відтак, зважаючи на оголошення підозрюваної у міжнародний розшук, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_5 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000391 від 06.02.2025 року задовольнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюваній у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 її слід негайно, але не пізніш як через сорок вісім годин, доставити до Заводського районного суду м. Кам`янського для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.03.2026 року о 17:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1