Справа № 357/1519/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 09.01.2026, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Біла Церква Київської обл., громадянки України, із середньою спеціальною освітою, непрацевлаштованої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України,

з укладеною 11.03.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

24.12.2025, близько 08 год. 40 хв., ОСОБА_6 перебувала магазині ТОВ «АТБ-маркет», що в м. Біла Церква Київської обл. по вул. Ярмаркова, 11. Вийшовши з магазину ТОВ «АТБ-маркет», ОСОБА_6 направилася в напрямку свого місця проживання та по дорозі втратила свою банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 , яка обладнана технологією безконтактної оплати, володільцем якої вона і являсться.

25.12.2025, близько 05 год, 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , рухаючись через стадіон «Трудові Резерви», що по вул. Ярмаркова в м. Біла Церква Київської обл., на землі помітила банківську карту АТ «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , що обладнана технологією безконтактної оплати, та

яка, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст.ст. 1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом, володільцем якої є ОСОБА_6 . Після виявлення зазначеної банківської карти, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на її привласнення

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на привласнення чужого офіційного документа, а саме платіжної картки, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденої банківської картки, усвідомлюючи те, що знайдена банківська картка, належить іншій особі та відповідно до вимог ч.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, упевнившись та скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити, незаконно привласнила банківську картку, яка надавала доступ до банківського рахунку, на якому знаходились грошові кошти, що належать потерпілій з метою подальшого використання банківської картки для, розрахунку в торгових мережах.

Після цього ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення залишила, утримуючи при собі вищевказаний офіційний документ та розпорядилася нею на власний розсуд.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України без кваліфікуючих ознак, а саме як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

Окрім цього, 25.12.2025 о 14 год. 55 хв., о 14 год. 57 хв та о 14 год. 58 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «Аврора», що за адресою: вул. Незалежності, 25А, м. Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжено та діє по теперішній час, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, використовуючи раніше привласнену банківську карту №

НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти AT «ПриватБанк», а саме через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині Аврора, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 936 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , розуміючи, що може розраховуватися за товар вказаною картою без введення пін-коду, а саме здійснювати покупки через банківську мережу безконтактного обслуговування, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , держателем якої є ОСОБА_6 , 25.12.2025 о 15 год. 02 хв, перебуваючи в магазині «Все від 37», що за адресою: вул. Незалежності, 16A, м.Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 537 грн.

Далі, ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 o 15 год. 05 хв., перебуваючи в магазині «Казка», що за адресою: вул.Незалежності, 24/4, м. Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти AT «ПриватБанк», саме ОСОБА_6 через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 325 грн.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 o 15 год. 16 хв. та 15 год. 18 хв., перебуваючи в магазині «ANDI», що за адресою: вул. Авіаторів, 71-B, м. Узин, Білоцерківський р-н Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 1430 грн.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 о15 год. 20 хв., перебуваючи в аптеці «АНЦ», що за адресою: вул. Авіаторів, 71, м. Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в аптеці, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 570 грн.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 о 16 год. 50 хв., перебуваючи в магазині ТОВ «Фора», що за адресою: вул. Івана Богуна, 21-А м. Узин, Білоцерківський р-н Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 492 грн 05 коп.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 о 18 год. 56 хв., перебуваючи у магазині ТОВ «АТБ», що за адресою: вул. Поповича, 3, м. Узин, Білоцерківський р-н, Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 519 грн.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна а саме грошових коштів з банківської карти, 25.12.2025 о 19 год. 07 хв., перебуваючи в магазині «EVA», що за адресою: вул. Соборна, 1, м. Узин, Білоцерківський р-н Київська обл., діючи умисно, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, в період дії воєнного стану, достовірно знаючи, що вона діє поза волею держателя банківської карти АТ «ПриватБанк», а саме ОСОБА_6 , через банківську мережу безконтактного обслуговування без введення пін-коду, шляхом використання банківської карти № НОМЕР_1 для оплати вартості товарів в магазині, таємно викрала з банківського рахунку ОСОБА_6 грошові кошти на загальну суму 855 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 5 664 грн. 05 коп.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.

11.03.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні, також до матеріалів провадження долучено письмову заяву-згоду потерпілої ОСОБА_6 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву про проведення судового засідання без її участі, претензій до ОСОБА_4 не має, шкода відшкодована у повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала себе винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні угоди.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченої.

ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.

Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст. 471, 474 КПК України.

Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачена зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди, ОСОБА_4 можливо призначити покарання: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом встановлено, що потерпілою надано прокурору письмову заяву-згоду на укладення угоди про визнання винуватості, що узгоджується із вимогами ч.4 ст.469 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При призначенні покарання обвинуваченій, суд у відповідності до ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 скоїла умисний кримінальний проступок проти авторитету органів державної влади та умисне кримінальне правопорушення проти власності, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, одружена, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацевлаштована. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачена не досяла пенсійного віку, не належить до осіб з інвалідністю.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, а саме як: привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, враховуючи данні про особу винної, її ставлення до вчиненого, позицію потерпілої та її письмову згоду щодо укладення угоди, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді: штрафу в межах санкції ч.1 ст.357 КК України, позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України, та призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки суд вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді, зокрема й позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченої ухвалою слідчого судді Рокитнянського районного суду Київської області від 28.01.2026 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 14.03.2026.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.185, 357 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 11.03.2026 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000009 від 09.01.2026 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (вісімсот п`ятдесят гривень).

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто з 11.03.2026.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженої.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання строком до 14.03.2026 залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1