Справа № 127/7565/25
Провадження №11-кп/801/347/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Тишківський
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 про продовження у кримінальному провадженні №0000758, внесеного до ЄРДР 29.10.2024 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

обвинуваченої: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задоволено.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено на 60 (шістдесят) діб, починаючи з 26.02.2026 року до 26.04.2026 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_6 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу суду; повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 року змінити в частині визначення розміру застави, визначивши ОСОБА_6 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що визначений оскаржуваною ухвалою розмір застави не є розумним і справедливим чи таким, щоб ОСОБА_6 мала можливість його внести самостійно, оскільки ОСОБА_6 не працює, тому розмір застави для неї є завідомо непомірним, приймаючи до уваги відсутність будь-якого доходу.

Крім того, в рішенні не зазначено чому розмір застави у мінімальному розмірі не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_6 під час судового розгляду.

Натомість, визначення застави відносно ОСОБА_6 у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не буде обтяжливим для неї та належним чином забезпечить виконання нею процесуальних обовязків.

Захисник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце апеляційного розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber».

Відповідно ч.4 ст. 422-1 КПК України суд апеляційної інстанції розглянув провадження за відсутності захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_6 , яка просила задоволити апеляційну скаргу захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що на розгляді в Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Рішення суду щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 в апеляційній скарзі захисником не оспорюється.

Переглядаючи законність прийнятого рішення в межах доводів поданої апеляційної скарги захисника колегія суддів вважає, що ухвала суду в частині визначення розміру застави відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п.3 ч. 5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом враховано особу обвинуваченої ОСОБА_6 , яка офіційно не працевлаштована, немає легального джерела доходів, немає документально підтвердженої адреси проживання та місця роботи, її майновий стан, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Зі змісту положень ст. 182 КПК України вбачається, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б обвинуваченого від намірів та спроб порушувати покладені на нього обов`язки, але розмір застави не може бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилось б на безальтернативне.

Отже, продовжуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд прийшов до вірно висновку щодо застосування до обвинуваченої альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу підозрюваного та ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafа v. Malta), заява №54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року)

На переконання колегії суддів, суд, визначаючи розмір застави взяв до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182, 183 КПК України, позицію Європейського суду з прав людини та обґрунтовано визначив заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Разом з тим, захисником не надано доказів, які би за наявності виключних випадків дозволяли визначити заставу обвинуваченій у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення меншого розміру застави в даному випадку буде нівелювати інститут застави, як альтернативний вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.422-1 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2026 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3