ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/244/26 Справа № 712/7078/25 Категорія: ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000957 від 14.03.2025 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Шпола Звенигородського району Черкаської області, громадянин України, неодружений, офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , судимий вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 за ч. 1 ст. 119 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 357 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

- ч. 4 ст. 185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 до відбування 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання призначеного цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 та остаточно призначено ОСОБА_8 до відбування покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, зараховано частково відбуте ОСОБА_8 покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 у виді позбавлення волі в період з 03.07.2025 по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речових доказів.

У с т а н о в и л а :

За цим вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 11.03.2025 близько 14 год 00 хв, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося можливим, перебуваючи неподалік будинку № 2 по вулиці Смілянська у м. Черкаси, маючи умисел на привласнення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого незаконного використання, шляхом вільного доступу, привласнив майно, яке перебувало на землі, а саме: банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , власницею якої є ОСОБА_9 , що є офіційним документом, оскільки перебуває в офіційному обігу, має необхідні реквізити установи банку АТ КБ «ПриватБанк» і містить інформацію, яка засвідчує факти, котрі мають юридичне значення, якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію», підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», документом визнається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжнимінструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншомувиді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей звідповідного рахунку.

Один із видів доступу до банківських рахунків є спеціальні платіжні засоби, серед яких с платіжні картки, які є емітованими в установленому законодавством порядку пластиковими чи іншого виду картками, що використовуються для ініціювання переказу коштів з рахунку платника або в банку, а також для здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Після чого ОСОБА_8 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, що запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Верховною Радою України, в подальшому продовжений Указом Президента України №26/2025 з 08.02.2025 стоком на 90 діб, використовуючи банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_9 , яку ОСОБА_8 незаконно привласнив за вищевказаних обставин, підібравши випадковим способом пін-код до цієї картки, перебуваючи за адресою: м. Черкаси, вул. Гагаріна, буд. 98, 11.03.2025 о 16 год 07 хв зняв з неї готівкові кошти в банкоматі АТКБ «Приватбанк» в розмірі 4 800 грн, якими розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про зміну вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.09.2025 щодо ОСОБА_8 через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з його резолютивної частини посилання суду на зарахування за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання, остаточно призначеного цим вироком, частково відбутого покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 у вигляді позбавлення волі в період з 03.07.2025 по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також просить строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 17.09.2025.

Зокрема, не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, посилаючись на положення ч. 1 ст. 71 та ч. 5 ст. 72 КК України, прокурор зазначає, що суд прийшов до правильного висновку про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю вироків, із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021. Водночас, зараховуючи у строк відбування покарання за цим вироком строк, з якого обвинуваченого затримано на виконання вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021, а саме з 03.07.2025 по 17.09.2025, суд застосував закон, який не підлягає застосуванню, тобто неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки на час постановлення оскаржуваного вироку ОСОБА_8 перебував під вартою на виконання попереднього вироку. Судом не враховано, що положеннями ст. 71 КК України, на відміну від ч. 4 ст. 70 КК України, в строк остаточно призначеного за сукупністю вироків покарання, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, зарахуванню не підлягає.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явились потерпіла ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_8 , який не виявив бажання бути доставлений в судове засідання або приймати участь у ньому в режимі відеоконференції з місця попереднього ув`язнення, що, з огляду на приписи ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає судовому розгляду по суті заявлених прокурором апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора в підтримку апеляційних вимог сторони обвинувачення з наведених в апеляційній скарзі доводів, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

За змістом ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Учасниками судового розгляду не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тому у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду в цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

При призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України судом першої інстанції дотримано вимоги ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.03 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання». Зокрема, судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винуватого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену судимість, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип, визнавши обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, при відсутності обставин, що його обтяжує.

На переконання суду апеляційної інстанції, за наведених вище обставин, покарання призначене ОСОБА_8 в межах санкцій частин статті КК України за кожне кримінальне правопорушення окремо та у їх сукупності на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, є справедливим, таким, що відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, узгоджується з даними, що характеризують особу обвинуваченого, крім того його вид та розмір не оспорюється стороною обвинувачення.

Підстав для призначення ОСОБА_8 менш суворого за видом та розміром покарання, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, або на підставі ст. 69 КК України до ч. 4 ст. 185 КК України, під час апеляційного розгляду не встановлено. Додаткових обставин, які можуть бути враховані при призначенні ОСОБА_8 покарання, в тому числі як пом`якшуючі, з матеріалів кримінального провадження не вбачається.

Разом із цим, колегія суддів визнає слушними доводи прокурора про недотримання судом першої інстанції положень ч. 5 ст. 72 КК України при призначенні ОСОБА_8 покарання за сукупності вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України та зауважує про таке.

Частиною 1 статті 71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Частиною 5 статті 72 КК України установлено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З матеріалів кримінального провадження установлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021 за ч. 1 ст. 119 КК України на 3 роки позбавлення волі та 03.07.2025 затриманий на виконання цього вироку.

Станом на 17.09.2025, тобто на час ухвалення вироку Соснівським районним судом м. Черкаси, ОСОБА_8 відбував покарання за вироком цього ж суду від 13.09.2021.

Згідно оскаржуваного вироку, кримінальні правопорушення в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 вчинив 11.03.2025, а саме після ухвалення вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021. При цьому в межах цього кримінального провадження обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Ухвалюючи вирок у цьому кримінальному провадженні, судом правильно застосовано положення ч. 1 ст. 71 КК України та частково приєднано ОСОБА_8 невідбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021, остаточно визначивши до відбування покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Однак, після призначення покарання за сукупністю вироків, судом безпідставно застосовано положення ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано у строк остаточно призначеного покарання період з 03.07.2025 по день набрання вироком законної сили, покарання частково відбуте ОСОБА_8 за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.09.2021.

Судом не враховано, що на відміну від ч. 4 ст. 70 КК України, положення ст. 71 КК України не передбачають зарахування в строк остаточно призначеного за сукупністю вироків покарання, покарання відбутого повністю або частково за попереднім вироком, оскільки в цьому випадку на підставі ст. 71 КК України тільки приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, ухваленим в рамках іншого кримінального провадження.

Оскільки під час ухвалення вироку від 17.09.2025 Соснівським районним судом м. Черкаси застосовано закон, який не підлягає застосуванню, апеляційна скарга прокурора належить до задоволення, а судове рішення до зміни в порядку ст. 408 КПК України, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, через неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. 404, п. 2 ч. 1 ст. 407, ст. 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши з його резолютивної частини посилання про зарахування за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання остаточно призначеного цим вироком, частково відбутого покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 вересня 2021 року у виді позбавлення волі в період з 03 липня 2025 року по день набрання законної сили цим вироком, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Уважати правильним, що строк відбування покарання ОСОБА_8 належить рахувати з 17 вересня 2025 року.

У решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України, а засудженим ОСОБА_8 в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Головуючий

Судді