Справа № 214/6121/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

законного представника ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000761 від 20.05.2025, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянство України, який має середню-спеціальну освіту, є учасником бойових дій, одруженого, який має малолітню дитину: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2025 року старший слідчий в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000761 від 20.05.2025, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України.

В обґрунтування своїх вимог старший слідчий ОСОБА_11 вказав, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000761 від 20.05.2025, були встановлені обставини вчинення ОСОБА_8 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України. Стосовно ОСОБА_8 було проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу експертами Дніпровської філії

СЕ ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» за №216-к від 05.05.2025, відповідно до висновку якої встановлено, що ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє психічний розлад у формі шизофренії параноїдальної.

Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст. 92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Разом з тим, вчинені ОСОБА_8 діяння є небезпечними внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення у зв`язку із своїм психіатричнім станом, оскільки не усвідомлює свої дії (бездіяльність) та не може керувати ними, що може спричини істотну шкоду.

Таким чином сторона обвинувачення вважає, що під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності, тобто на момент вчинення цих суспільно-небезпечних діянь він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними внаслідок наявного у нього психічного захворювання, на теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим наявні підстави для застосування відносно ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, які слідчий просить застосувати.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши у справі докази, кожен окремо та у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: верховенство права та законність (п.п.1, 2 ч.1 ст.7 КПК України).

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ч.1 ст.7 КПК України, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч.2 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Зі змісту ч.1 ст.94 КК України, слідує, що в залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Крім того, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.01.2023, справа №761/37255/20, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Визначаючи тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

У рішенні ЄСПЛ від 03 вересня 2015 року в справі «Берланд проти Франції» щодо природи та мети примусової госпіталізації високий суд зауважив, що такий захід медичного характеру може бути призначений лише у випадку, коли психіатричним заключенням встановлено наявність у особи психічного розладу, що свідчить про її неосудність та становить ризик для безпеки людей чи дотримання громадського порядку. Проголошення особи неосудною з підстав наявності психічного розладу та вжиття пов`язаних з цим заходів процесуального примусу не є «покаранням» в розумінні п. 1 ст. 7 Конвенції, проте розглядається як запобіжний (превентивний) захід.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 356 КПК України, за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.

Положенням ч.6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Під час ухвалення судового рішення по даному кримінальному провадженні за вказаним вище клопотанням слідчого в нарадчій кімнаті, та встановлення обставин, виходячи з вимог законодавства, у головуючого судді виникла потреба у з`ясуванні ряду обставин у справі шляхом вчинення певних процесуальних дій, а саме: допиту експерта для роз`яснення висновку судово-психіатричного експерта та за необхідності вчинення інших процесуальних дій, враховуючи позицію сторони захисту про незазначення в клопотанні слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_8 виду госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги, зважаючи на його визначення стороною обвинувачення лише на завершальній стадії судового процесу та відсутність відомостей про з`ясування думки експертів-психіатрів стосовно виду примусового заходу медичного характеру, який необхідно застосувати при встановлені судом відповідних підстав на час ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи вищезазначені норми кримінального процесуального законодавства України, суд вважає необхідним поновити судовий розгляд клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000761 від 20.05.2025, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України, з метою вчинення процесуальних дій для з`ясування обставин, які необхідні для ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення, що не суперечить загальним засадам кримінального судочинства, визначеним ст. 7 КПК України,

Керуючись ст.ст.110, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити судовий розгляд клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Дніпропетровської області ОСОБА_11 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000761 від 20.05.2025, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України, з метою вчинення процесуальних дій для з`ясування обставин, які необхідні для ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1