Справа № 712/1343/26
Провадження № 1-кс/712/751/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, подане у рамках кримінального провадження № 0000335 від 03.09.2024 за ч. 2 ст. 298 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000335 від 03.09.2024, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Черкаським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування за фактом проведення будівельних та земляних робіт за адресами: Черкаська область, м. Умань, вул. Григорія Косинки, 20, 20В на земельних ділянках із кадастровими номерами :02:005:0990 та :02:005:0991, без належних дозвільних документів та з можливим порушенням режиму використання території об`єкта культурної спадщини.

Прокурор зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:005:0990 (м. Умань, вул. Григорія Косинки, 20) відповідно до проєктної документації, затвердженої наказом Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА № 41 від 09.04.2021, належить до охоронної зони пам`ятки. Управлінням культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА виносився припис про зупинення підготовчих будівельних робіт як таких, що проводяться в охоронній зоні пам`ятки місцевого значення «Могила Цадика Нахмана 1811 року».

Також у клопотанні наведено відомості, що в кримінальному провадженні отримано дані від компетентних органів про відмову у погодженні проєктної документації на будівництво, зокрема готелю, на вказаних земельних ділянках. Крім того, за результатами проведених судових експертиз зазначається про невідповідність документації із землеустрою та порядку зміни цільового призначення ділянки вимогам земельного законодавства та нормативних документів, а також про наявність наслідків проведення земляних/археологічних робіт, які могли призвести до руйнування та/або знищення об`єкта археологічної спадщини. Прокурор посилається на визначення розміру шкоди, заподіяної державі в розмірі 41 585 497,38 грн.

У зв`язку з цим сторона обвинувачення вважає, що земельна ділянка є об`єктом, який може містити відомості, що мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, та підлягає арешту з метою збереження речового доказу і недопущення подальших робіт та змін стану ділянки, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

З огляду на вказане, прокурор просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0990, площею 0,1 га, що розташована за адресою: Черкаська обл., м. Умань, вул. Г. Косинки, 20, яка зареєстрована на праві приватної власності за обслуговуючим кооперативом «Діамант Равина», на період досудового розслідування до прийняття рішення у кримінальному провадженні. Також просить встановити заборону будь-яким фізичним чи юридичним особам відчужувати та розпоряджатися цією земельною ділянкою, а також заборону користування нею в частині виконання будь-яких земляних, будівельних робіт чи інших дій, наслідки яких можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Позиції сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання, яке просили задовольнити з наведених у ньому мотивів.

За клопотанням прокурора, дослідивши матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про проведення розгляду без виклику власника майна, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора та слідчого, перевіривши наведені доводи, слідчий суддя виходить із такого.

Із наданих матеріалів убачається, що підставою для початку та здійснення досудового розслідування є повідомлення начальника благоустрою м. Умань. Також у кримінальному провадженні наявне повідомлення органу місцевого самоврядування про проведення на земельній ділянці за адресою: м. Умань, вул. Григорія Косинки, 20, незаконних земляних та будівельних робіт без дозвільних документів.

У заяві, окрім іншого, зазначено, що Уманська міська рада зверталася до Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА з вимогою видати припис про припинення робіт, а також наведено відомості про існування відповідного припису.

Приписом Управління культури та охорони культурної спадщини Черкаської ОДА від 13.10.2021 зобов`язано зупинити підготовчі будівельні роботи на вказаній земельній ділянці як такі, що проводяться в охоронній зоні пам`ятки історії місцевого значення «Могила цадика Нахмана (1811 р.). У приписі зазначено, що проведення таких робіт суперечить вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також вказано на затвердження меж і режимів використання зон охорони пам`ятки наказом Управління від 09.04.2021 № 41.

Крім того, лист Відділу будівельного контролю Управління містобудування, землевпорядкування, комунального майна та будівельного контролю Уманської міської ради свідчить, що 14.01.2022 проведено позапланову перевірку, за результатами якої встановлено виконання обслуговуючим кооперативом «Діамант Равина» робіт (влаштування буронабивних паль) без отримання дозволу на виконання будівельних робіт. За результатами видано припис про усунення порушень, складено протокол та накладено штраф.

Такі дані узгоджуються з доводами прокурора про можливе продовження будівельних робіт на ділянці та створюють обґрунтовані підстави вважати, що незастосування обмежень може призвести до подальшої зміни стану земельної ділянки, що ускладнить встановлення фактичних обставин провадження.

Крім того, на підтвердження доводів сторони обвинувачення слідчим суддею враховуються висновки судових експертиз, долучені до матеріалів клопотання.

Так, з наданого висновку комплексної судової експертизи з питань землеустрою та мистецтвознавчої експертизи від 20.12.2023 № 17/494-498 з`ясовано, що документація із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0990 (Черкаська область, м. Умань, вул. Григорія Косинки, 20), на підставі якої було змінено її цільове призначення, за складом та змістом не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативно-правовим актам у сфері землеустрою та землекористування, чинним на момент її розроблення та затвердження. При цьому експертами встановлено, що під час зміни цільового призначення земельної ділянки не було враховано обмеження, пов`язані з розташуванням ділянки в межах охоронної зони пам`ятки культурної спадщини.

Також із висновку судової історико-археологічної експертизи від 29.09.2025 № 932 вбачається, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:005:0990 розташовувався об`єкт археологічної спадщини України, а в результаті проведення земляних/будівельних робіт культурний археологічний шар, пов`язаний із функціонуванням уманського передмістя «Турок» XVIIIXIX століть, було повністю знищено. Експертним шляхом визначено, що шкода, завдана державі внаслідок руйнування та знищення об`єктів археологічної спадщини в межах зазначеної земельної ділянки, становить 41 585 497,38 грн.

Наведені експертні висновки на цій стадії кримінального провадження об`єктивно підтверджують, що земельна ділянка, щодо якої заявлено клопотання, є безпосереднім об`єктом, що якого можливо вчинено кримінально протиправні дії, а також матеріальним носієм відомостей про обставини вчинення розслідуваного кримінального правопорушення. У зв`язку з цим подальше використання ділянки, зокрема шляхом проведення будь-яких земляних чи будівельних робіт, може призвести до остаточної втрати або спотворення відомостей, що мають істотне значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що результати судових експертиз у їх сукупності з іншими матеріалами провадження підтверджують наявність достатніх підстав для накладення арешту на спірну земельну ділянку з метою збереження речового доказу.

Вирішуючи питання щодо можливості використання майна як доказу, слідчий суддя враховує, що в межах кримінального провадження за ч. 2 ст. 298 КК України предметом доказування є, зокрема, обставини проведення робіт у межах охоронної зони на території культурної, у тому числі археологічної, спадщини, характер і обсяг втручання у ґрунт й територію, а також наслідки таких дій. Земельна ділянка як матеріальний об`єкт у цьому контексті може містити відомості, що мають доказове значення (сліди робіт, зміни рельєфу та ґрунту, інші об`єктивні ознаки). З огляду на це відповідає критеріям речового доказу в розумінні ст. 98 КПК України.

Оцінюючи ризики, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що зі змісту поданих матеріалів убачається реальна можливість подальшого виконання робіт та/або вчинення дій із земельною ділянкою, що здатні призвести до втрати або спотворення відомостей, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. На наявність таких ризиків вказують як відомості про здійснення робіт без дозвільних документів, так і результати перевірки органу нагляду (контролю) щодо виконання робіт без дозволу, а також припис органу охорони культурної спадщини про необхідність зупинення робіт у межах охоронної зони пам`ятки.

При цьому слідчий суддя враховує і дані про належність спірного майна обслуговуючому кооперативу «Діамант Равина» та наявність зареєстрованих обтяжень (іпотека, пов`язані реєстраційні дії), що підтверджує можливість вчинення цивільно-правових дій щодо такого майна, а з огляду на це і доцільність встановлення заборони розпорядження для забезпечення дієвості кримінального провадження.

Перевіряючи розумність і співрозмірність втручання у право власності, слідчий суддя бере до уваги, що прокурор просить накласти арешт у формі заборони відчуження, розпорядження та обмеження користування лише в частині виконання земельних, будівельних робіт чи інших дій, наслідки яких можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Такий спосіб арешту є цільовим, безпосередньо пов`язаним із предметом доказування та заявленою метою збереження речових доказів, і за конкретних обставин є менш обтяжливим, ніж повне позбавлення можливості користування майном.

Крім того, слідчий суддя враховує, що на цей час відсутні докази, які б свідчили про можливість продовження на спірній земельній ділянці земляних чи будівельних робіт у законний спосіб, з дотриманням вимог земельного законодавства та законодавства у сфері охорони культурної спадщини. Навпаки, надані прокурором докази вказують на наявність чинних обмежень щодо використання земельної ділянки, розташованої в межах охоронної зони пам`ятки, відсутність погодженої проєктної документації та факт раніше зафіксованого виконання робіт без дозвільних документів. За таких обставин встановлення тимчасової заборони на проведення вказаних робіт не позбавляє власника можливості реалізації права власності у правомірний спосіб, а спрямоване виключно на забезпечення завдань кримінального провадження, що свідчить про розумність і співмірність обраного заходу забезпечення кримінального провадження.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено: (1) наявність правової підстави для арешту майна; (2) можливість використання земельної ділянки як речового доказу; (3) існування ризиків зміни стану об`єкта та/або вчинення дій щодо нього, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню; (4) розумність і співрозмірність обраного способу арешту завданням кримінального провадження. У зв`язку з цим клопотання потрібно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання задовольнити.

2.Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0990, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить обслуговуючому кооперативу "Діамант Равина", шляхом заборони розпоряджатися та користуватися вказаним об`єктом нерухомого майна, в частині виконання будь-яких земляних, будівельних робіт або вчиненні інших дій, наслідки яких можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

3.Роз`яснити власнику (володільцю) майна, що відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково за клопотанням власника чи володільця майна, підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

4.Ухвала підлягає негайному виконанню.

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1