1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2243/26 1-кп/335/694/2026
24 березня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, проходить військову службу на посаді зовнішнього пілота (оператор) відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому 26.02.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України,
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом т.в.о. начальника військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2025 року за №89 ОСОБА_4 призначено на посаду зовнішнього пілота (оператор) відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів взводу безпілотних авіаційних комплексів, поставлено на всі види забезпечення. Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16,49, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Відповідно до вимог ст. ст. 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення та віддавати накази, забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України. Командир (начальник) має право віддавати підлеглому накази, а підлеглий зобов`язаний їх виконати сумлінно, точно та у встановлений строк. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності. Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин. Так, 30 червня 2025 року солдат ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення статутних вимог, в умовах воєнного стану, без поважних причин самовільно залишив місце несення служби, а саме місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованої у АДРЕСА_2 . Так, в період з 30 червня 2025 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину для подальшого проходження військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке кваліфікується як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану..
В ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до іншої військової частини для продовження проходження військової служби.
Крім того, т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_7 надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні 24.03.2026 підтримав подане до суду клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно виявив намір повернутися для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження військової служби обвинуваченим у військові частині НОМЕР_2 .
У підготовчому судовому засіданні 24.03.2026 підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, надав пояснення по суті інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначив, що він визнає обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які встановлені органом досудового розслідування та розуміє, що закриття кримінального провадження у даному випадку відбувається не з реабілітуючих підстав. Він, після внесення змін до чинного законодавства, добровільно з`явився до слідчого та добровільно надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності, та бажає у подальшому продовжити виконувати свій військовий обов`язок у військовій частині НОМЕР_2 .
Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні 24.03.2026 також підтримав клопотання прокурора та просив його задовольнити.
Разом з тим, 20.03.2026 через систему «Електронний суд» від захисника надійшло клопотання про долучення до матеріалів провадження копії письмової згоди в/ч НОМЕР_2 , відповідно до якої змінено назву вакантної посади, на якій має намір продовжувати службу ОСОБА_4 .
З врахуванням думки учасників процесу, судом долучено письмову згоду в/ч НОМЕР_2 від 11.03.2026 №1364/3361 до матеріалів провадження.
Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників провадження, роз`яснивши наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд дійшов наступного висновку.
07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».
Так, ч. 5 ст. 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та порядок виконання свого обов`язку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Окрім того, з наданих прокурором матеріалів, вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.
Також, суд враховує письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2025 року за вих. № 175/1364 на продовження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 , а також письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 від 11.03.2026 року за вих. № 1364/3361 на продовження військової служби ОСОБА_4 , в якій змінено назву посади, на яку буде призначено ОСОБА_4 .
Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
У зв`язку із викладеним, враховуючи що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.
Речові докази та процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Матеріальна шкода кримінальним правопорушення не завдана, потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 314, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401 КК України, суд
Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 - задовольнити.
Зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до Військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1