Справа № 487/8082/25
Провадження № 1-в/487/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши подання заступника начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України з призначенням покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців з покладенням відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшло подання заступника начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про направлення ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду. В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування випробувального строку під розписку, ігнорує виклики до органу пробації та був письмово попереджений 10.07.2025 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у зв`язку з невиконанням обов`язків, покладених судом, а саме в частині інформування органу пробації про зміну місця проживання. Однак, висновків не зробив. За цих обставин заступник начальника 24 жовтня 2025 року постановлено ухвалу суду про призначення вказаного подання до розгляду звернувся до суду з даним клопотанням та просить його задовольнити.

24 жовтня 2025 року постановлено ухвалу суду про призначення вказаного подання до розгляду.

У зв`язку з неявкою засудженого без зазначення причин в судове засідання, 11.11.2025 постановлено ухвалу про здійснення його приводом.

У зв`язку з неявкою засудженого в судове засідання 25.11.2025 та неможливістю виконання приводу через відсутність останнього за адресою місця проживання під час неодноразових виходів працівників поліції, судове засідання було відкладено з постановленням ухвали повторного застосування приводу засудженого за відомими адресами можливого місця проживання.

19 грудня 2025 року засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що до органу пробації та до суду не з`являвся через певні обставини, зокрема за станом здоров`я. Наразі проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Телефоном не користується.

У судовому засіданні 19.12.2025 було оголошено перерву до 14.00 год 20.01.2026 для надання можливості засудженому надати докази на поважність причин неявки за викликом до органу пробації та суду.

Однак, у призначене судове засідання 20.01.2026 засуджений ОСОБА_5 не з`явився та причин неявки не повідомив, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 11.00 год 19.02.2026 з постановленням ухвали про застосування до засудженого приводу.

У судове засідання 19.02.2026 засуджений ОСОБА_5 не з`явився. Привід засудженого не виконано.

У судовому засіданні прокурор підтримав подання з огляду на те, що своєю поведінкою, у тому числі під час розгляду вказаного подання, засуджений продемонстрував байдужість до належного виконання покладених на нього судом обов`язків, які він зобов`язувався виконувати під час випробувального строку, що в свою чергу свідчить про те, що висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став. Не заперечував проти задоволення подання, вважаючи за можливе проведення судового засідання без участі засудженого, ураховуючи фактичні обставини його відсутності.

Представник органу пробації ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подання з підстав, наведених у ньому, і просила його задовольнити, вважаючи за можливе проведення судового засідання за вказаних обставин без участі засудженого.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України справу розглянуто за відсутності засудженого ОСОБА_5 .

Ураховуючи відсутність засудженого та технічні несправності, що унеможливили проведення відеоконференції, судове засідання проведено без участі залученого перекладача ОСОБА_7 .

Вивчивши матеріали подання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, суд ураховує наступне.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2025 (справа №489/1060/25, провадження №1-кп/489/646/25) затверджено угоду про визнання винуватості від 13.02.2025, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Вирок набрав законної сили 14.04.2025.

Орган пробації отримав вказаний вирок суду і прийняв до виконання.

На адресу засудженого ОСОБА_5 було скеровано письмові виклики про необхідність його прибуття до органу пробації 23.05.2025 та 11.08.2025, які ним були проігноровані у зв`язку із чим органом пробації було розпочато початковий розшук засудженого.

10 липня 2025 року засудженому під особистий підпис повідомлено про права, визначені законодавством у сфері захисту персональних даних, мету обробки персональних даних та осіб, яким передаються дані; роз`яснено зміст ст. 15 ЗУ «Про пробацію»; відбрано анкету.

Матеріали справи містять постанову від 10.07.2025 про встановлення засудженому днів явки на реєстрацію та письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, які містять особисті підписи засудженого.

Разом з тим, не зважаючи на зазначене, засуджений ОСОБА_5 жодного разу на виклик до органу пробації не з`явився, причин неявки не повідомляв, вжиття заходів щодо з`ясування місця перебування засудженого та причин невиконання ним обов`язків, покладених судом, результатів не дали та 29 серпня 2025 року винесено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових дій.

Вказана поведінка засудженого свідчить про те, що висновків він не зробив, на шлях виправлення не став, що стало підставою для внесення на розгляд суду органом пробації вказаного подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію», метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Так, за положеннями ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У матеріалах справи відсутні докази щодо поважності причин неявки засудженого до органу пробації, як того вимагають положення ч. 5 ст. 166 КВК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якій кореспондують положення ч. 1 ст. 166 КВК України, суд направляє засудженого для відбування покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений після постановлення вироку, ігноруючи письмові виклики інспектора органу пробації, свідомо не прибував за викликами до органу пробації та систематично не виконував покладені на нього обов`язки щодо з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також не повідомляв про зміну місця свого проживання. Окрім того, таку ж поведінку засуджений продемонстрував і під час судового розгляду подання, надавши суду недостовірну інформацію щодо свого місця проживання та не являючись у судові засідання, будучи належним чином повідомлений та проігнорувавши надану судом можливість подати докази на підтвердження поважності причин невиконання покладених на нього судом обов`язків.

За такого суд висновує, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи всі наслідки, покладені на нього судом при постановлені вироку, копію якого він отримав, порушив порядок та умови відбування покарання з випробовуванням, не виконує покладені на нього судом обов`язки, а тому така поведінка засудженого свідчить про свідоме небажання ОСОБА_5 ставати на шлях виправлення та доводить неможливість його виправлення без ізоляції від суспільства, що є підставою для задоволення подання.

Керуючись статтями 17, 537, 539 КПК України, ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити подання заступника начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.03.2025 (справа №489/1060/25, провадження №1-кп/489/646/25), у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_8