Справа № 991/2136/26
Провадження 1-кс/991/2153/26
У Х В А Л А

07 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка Арцизького району Одеської області, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000139, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 368 КК,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1.На розгляд слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання прокурора, у якому він просить: (1) застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів; (2) під час постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави - 4 998 656 гривень (1502 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб); (3) у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: не відлучатися із м. Рені Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора або суду; прибувати за вимогою до слідчого, детектива, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, детектива чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками відповідно до наданого слідчим, детективом, прокурором переліку; здати на зберігання до відповідних органів державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

2.Доводи, викладені у клопотанні, узагальнено зводяться до такого:

-ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме: у проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища;

-відповідні обставини підозри підтверджуються вагомими доказами, зібраними під час досудового розслідування;

-наявні обставини, які свідчать про ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, щодо: (1) переховування від органу досудового розслідування та/або суду; (2) знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється;

-застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за його поведінкою, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, не зменшить до прийнятного рівня зазначених ризиків;

-з огляду на майновий стан підозрюваного та розмір наданої неправомірної вигоди, запропонований розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, не є завідомо непомірним;

-підозрюваному слід визначити обов`язки, яких він має дотримуватись у випадку внесення застави, з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження щодо поданого клопотання

3.У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, з викладених у ньому підстав та посилаючись на додані до клопотання докази.

4.Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, їхні доводи узагальнено зводились до такого:

-підозра є необґрунтованою, оскільки: події, викладені в повідомленні про підозру, відображені не в повному обсязі та не підтверджуються належними та допустимими доказами; наведені у повідомленні про підозру обставини ґрунтуються на єдиному доказі - протоколі допиту свідка ОСОБА_6 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про існування між ним та правоохоронними органами певних відносин, та підтверджує версію сторони захисту про те, що у вказаному кримінальному провадженні мала місце провокація злочину;

-жоден із ризиків, які передбачені у ст. 177 КПК, та на які посилається прокурор, не є підтвердженим;

-в долучених до клопотання прокурора матеріалах відсутні будь-які відомості, що підозрюваний перетинав кордон чи здійснював спроби його перетнути. Окрім того, підозрюваний є військовозобов`язаною особою, яка має статус судді, що в період дії воєнного стану значно ускладнює виїзд за межі території України;

-наведений стороною обвинувачення ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення нівелюється вилученням органом досудового розслідування під час проведення обшуків усіх необхідних для вищезазначеного кримінального провадження доказів;

-заявлений прокурором ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні не заслуговує на увагу, оскільки показання таких осіб не підтверджують обставини, що інкримінуються підозрюваному ОСОБА_4 ;

-перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованим, оскільки не існує жодної об`єктивної обставини, яка б вказувала на наявність такого ризику;

-ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 спростовується тим, що останній раніше не судимий, до жодної відповідальності раніше не притягувався, має бездоганну репутацію, інкриміноване йому кримінальне правопорушення не є продовжуваним;

-запропонований стороною обвинувачення розмір застави не є співмірним з доходами підозрюваного та його реальним майновим станом;

-підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, позитивну репутацію, про що свідчить опублікована в газету подяка громадян, а також у нього на утриманні перебуває батько похилого віку, які потребує догляду та лікування.

5.За результатами розгляду клопотання захисник та підозрюваний просили відмовити у його задоволенні та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

ІІІ. Положення закону, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали

6.Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

7.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1, 2 ст. 177 КПК).

8.При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК).

9.Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

10.Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

11.Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

12.Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

13.Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю.

14.Обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 1 - 5, 7 ст. 194 КПК).

15.В ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про: (1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється особа; (2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; (3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; (4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; (5) запобіжний захід, який застосовується (ч. 1 ст. 196 КПК).

16.Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, крім випадків, передбачених ч. 6 та 7 ст. 176 КПК.

17.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як , зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

18.Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

19.В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 цієї статті (ч. 1- 3 ст.183 КПК).

ІV. Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази та мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали за наслідками розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

20.Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

21.З огляду на законодавчі вимоги до ухвалення відповідного рішення, далі слідчий суддя наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (1) щодо кримінального правопорушення (його суті і правової кваліфікації), у якому підозрюється особа; (2) щодо підсудності кримінального провадження, підслідності кримінального провадження та повноважень прокурора на звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу; (3) щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення; (4) щодо обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК; (5) щодо запобіжного заходу, який застосовується; (6) щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК; (7) щодо обґрунтування обраного розміру застави; (8) щодо обов`язків передбачених статтею 194 КПК, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.

Щодо кримінального правопорушення (його суті і правової кваліфікації), у якому підозрюється особа

22.Згідно з повідомленням про підозру від 06.03.2026ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме: у проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

23.Суть вказаного кримінального правопорушення полягає у такому.

24.Указом Президента України «Про призначення суддів» від 28.09.2017 № 295/2017 відповідно до ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 128 та підп. 2 п. 161 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України ОСОБА_4 призначено на посаду судді Ренійського районного суду Одеської області.

25.З 16.01.2026 у провадженні судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 перебувала справа № 510/69/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1645 КУпАП, відносно ОСОБА_6 .

26.За версією сторони обвинувачення, під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення у ОСОБА_4 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_6 ) за винесення постанови на користь ОСОБА_6 , а саме за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та повернення йому вилученого товару.

27.Як зазначає у клопотанні прокурор, 21.01.2026 ОСОБА_6 отримав на мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_1 повідомлення про виклик у справі 510/69/26 на 23.02.2026 10 год 20 хв до судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 .

28.Реалізуючи свій умисел, 29.01.2026 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, місто Рені, вулиця Соборна, будинок 122, повідомив ОСОБА_6 про наявність можливості повернути вилучений у останнього товар та не притягувати його до відповідальності, в обмін на грошову винагороду у валюті євро.

29.17.02.2026 ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області підтвердив ОСОБА_6 намір отримати від останнього неправомірну вигоду за прийняття раніше обумовленого рішення (постанови) у справі № 510/69/26 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 , обумовивши, що неправомірну вигоду необхідно буде передати до винесення рішення у цій справі. Також ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 вказівки щодо подальших дій останнього, а саме про необхідність прийти у призначене судове засідання (тобто 23.02.2026 о 10 год 20 хв) та написати заяву про відкладення розгляду справи.

30.Надалі, 23.02.2026 ОСОБА_4 , в період часу близько 10 год 20 хв, перебуваючи у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області, продиктував ОСОБА_6 текст письмової заяви про відкладення розгляду справи № 510/69/26, зазначивши у ній про необхідність ознайомлення з відповідними матеріалами та залучення адвоката. Одразу після написання ОСОБА_6 продиктованого ОСОБА_4 тексту заяви, останній надав вказівку ОСОБА_6 розписатись про ознайомлення із вказаною справою про адміністративне правопорушення, яка уже нібито відбулась, та здати заяву в зазначений ОСОБА_4 кабінет у цьому ж приміщенні Ренійського районного суду Одеської області, а також поінформував, що ОСОБА_6 буде викликаний у наступне судове засідання.

31.26.02.2026 ОСОБА_6 отримав на мобільний телефон із абонентським номером НОМЕР_1 повідомлення про виклик у справі № 510/69/26 на 05.03.2026 о 10 год 20 хв до судді Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_4 .

32.Надалі, 05.03.2026, ОСОБА_4 , близько 10 год 20 хв, перебуваючи у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області, продовжуючи реалізовувати свій умисел, підтвердив ОСОБА_6 необхідність передати йому ( ОСОБА_4 ) неправомірну вигоду до початку обідньої перерви, зокрема до 13 год 00 хв, узгодивши суму в розмірі 800 євро та 300 доларів США.

33.Цього ж дня, за версією сторони обвинувачення, 05.03.2026, близько 13 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області, одержав від ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду у розмірі 800 євро та 300 доларів США за винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення № 510/69/26 на користь ОСОБА_6 , а саме за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності та повернення йому вилученого товару (тютюнових виробів).

Щодо підсудності та підслідності кримінального провадження

34.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив, що воно подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду, згідно із ст. 33-1, 216 КПК, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

35.Водночас слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

36.Як встановлено з матеріалів клопотання у кримінальному провадженні № 0000139 згідно з постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 05.03.2026 (т. 1 а.с. 14-15) визначено групу прокурорів, до якої увійшли прокурори другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора, зокрема прокурор цього відділу - ОСОБА_3 , який і звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 .

37.Згідно з постановою прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 05.03.2026 (т. 1 а.с. 19-21), слідчими Головного слідчого управління ДБР за процесуального керівництва прокурорів Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000139 від 04.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК. У вказаному кримінальному провадженні встановлюються, зокрема, обставини можливого шахрайського заволодіння коштами ОСОБА_6 з боку працівників поліції та судді.

38.Окрім того, згідно з вказаною постановою, у провадженні Головного слідчого управління ДБР перебуває кримінальне провадження № 0000282 від 05.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, у якому встановлюються обставини висловлення прохання та отримання неправомірної вигоди суддею. Вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, виявлено під час здійснення досудового розслідування та процесуального керівництва у кримінальному проваджені № 0000139.

39.З цього приводу слідчий суддя зазначає про таке.

40.Положеннями ч. 5 ст. 216 КПК визначено підслідність кримінальних правопорушень. У разі якщо кримінальне правопорушення за своїми ознаками віднесене законом до підслідності детективів НАБУ, досудове розслідування має здійснюватися саме цим органом, а процесуальне керівництво - прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ч. 3 ст. 8-1 ЗУ «Про прокуратуру»).

41.Також, згідно з положеннями вказаної статті, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, вчинених визначеним законом колом осіб, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності НАБУ (п. 1 ч. ч. 4 ст. 216 КПК).

42.Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності НАБУ, іншому органу досудового розслідування, крім випадків наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування НАБУ чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Право доручати здійснення досудового розслідування іншому органу за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування НАБУ чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, має заступник Генерального прокурора - керівник САП або Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки) (абз. 3 ч. 5 ст. 36 КПК).

43.Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить висновку, що за характером обставин (посада, яку обіймає підозрюваний, кваліфікація дій підозрюваного) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, яке інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 та є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 0000139, віднесене до категорії, визначеної у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК, як підслідне детективам НАБУ.

44.Отже, у кримінальному провадженні № 0000139 наявні ознаки недотримання визначених у ст. 216 КПК положень щодо правил підслідності, та як наслідок, недотримання положень ч. 3 ст. 8-1 ЗУ «Про прокуратуру», щодо належного органу прокуратури, прокурори якого мають здійснювати процесуальне керівництво.

45.Зазначені порушення мають бути усунуті у процесуальному порядку уповноваженими суб`єктами (Генеральним прокурором або заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особою, яка виконує його обов`язки).

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

46.Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття «обґрунтованої підозри», слідчий суддя, враховуючи ст. 8, 9 КПК, керується усталеною практикою ЄСПЛ, згідно з якою обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Водночас факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

47.Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_4 , на переконання слідчого судді, підтверджується дослідженими фактичними даними, які містяться у таких документах:

-Указі Президента України «Про призначення суддів» від 28.09.2017 № 295/2017 відповідно до ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 128 та підп. 2 п. 161 розд. XV «Перехідні положення» Конституції України ОСОБА_4 на посаду судді Ренійського районного суду Одеської області (т. 1 а.с. 54-58);

-копії матеріалів справи № 510/69/26 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1645 КУпАП, відносно ОСОБА_6 , які місять, зокрема й копію протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, яка підтверджує перебування вказаної справи у провадженні судді ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 109-125);

-протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 04.02.2026, згідно з показаннями якого ОСОБА_4 висловив йому пропозицію про ухвалення бажаного для свідка судового рішення за неправомірну вигоду (т. 1 а.с. 37-41);

-протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 27.02.2026, який зазначив про обставини його зустрічей із ОСОБА_4 17.02.2026 та 23.02.2026, під час яких суддя підтвердив наміри винести бажане для свідка рішення та запропонував механізм реалізації свого плану - дотримання свідком інструкцій судді, відкладення судових засідань, отримання неправомірної вигоди до винесення рішення (т. 1 а.с. 47-51);

-протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 05.03.2026, у якому зафіксовано показання останнього про те, що 05.03.2026 після прибуття свідка до приміщення Ренійського районного суду Одеської області на судове засідання, суддя ОСОБА_4 запевнив свідка, що винесе необхідне свідку судове рішення, натомість свідок повинен того ж дня передати судді неправомірну вигоду. На уточнення свідка, що у нього є 800 євро та 300 доларів суддя ОСОБА_4 відповів: «добре» (т. 1 а.с. 190-193);

-протоколі аудіоконтролю № 65/27/269т від 19.02.2026 та протоколі аудіо-, відеоконтролю 65/27/270т від 19.02.2026, згідно з якими зафіксовано, що 17.02.2026 ОСОБА_4 , у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області на запитання свідка ОСОБА_6 щодо «того питання» (за версією органу досудового розслідування мається на увазі питання щодо надання неправомірної вигоди за винесення потрібного свідку ОСОБА_6 судового рішення) відповідає, що «ми починаємо його розглядати і все буде нормально, як я тобі обіцяв». Далі, на слова свідка, що «завтра він буде готовий на 100%» (за версією органу досудового розслідування йдеться про готовність надати неправомірну вигоду), ОСОБА_4 каже, щоб свідок прийшов до нього, вони перенесуть «ці питання». Щодо цього свідок уточнив, думаючи що йдеться про передачу неправомірної вигоди після ухвалення судового рішення: «тобто «це» після рішення»? На що ОСОБА_4 відповів: «ні, це буде до рішення». Згодом ОСОБА_4 озвучує свідку інструкції щодо його подальших дій - приходити в судові засідання, переносити їх неодноразово і діяти згідно вказівок судді ОСОБА_4 (тобто ОСОБА_4 озвучив механізм розробленого ним плану щодо способу винесення бажаного для свідка судового рішення, зазначаючи про перенесення засідань, які ще не відбулись (щодо засідання 23.02.2026) та навіть не призначались (щодо засідання 05.03.2026). На завершення розмови суддя ОСОБА_4 зазначає: «Все, я тобі як сказав, все ми зробимо (за версією органу досудового розслідування мається на увазі повернення цигарок за надання неправомірної вигоди), все буде нормально» (т. 1 а.с. 143-158);

-протоколі аудіоконтролю № 65/27/294т від 26.02.2026 та протоколі аудіо-, відеоконтролю № 65/27/293т від 26.02.2026, у яких зафіксовано, що ОСОБА_4 23.02.2026, на виконання раніше озвученого ним способу вчинення кримінального правопорушення шляхом неодноразового відкладення судових засідань продиктував свідку ОСОБА_6 текст заяви про відкладення із зазначенням, що останньому начебто потрібно ознайомитись зі справою та залучити адвоката, а після цього відвів свідка аби той розписався, що уже ознайомився зі справою. Також ОСОБА_4 зазначив, що свідка викличуть до суду на іншу дату (т. 1 а.с. 159-171);

-протоколі огляду та вручення грошових коштів від 05.03.2026, у якому зафіксовано відомості про те, що свідку ОСОБА_6 вручено в рамках контролю за вчиненням злочину 800 євро та 300 доларів США із зазначенням переліку, номерів купюр (т 1 а.с. 172-189);

-протоколі обшуку від 05.03.2026, згідно з яким за результатами проведення невідкладного обшуку у приміщенні Ренійського районного суду Одеської області у судді ОСОБА_4 вилучено грошові кошти 800 євро та 300 доларів США, кількість та номери яких співпадають із тими, які вручені свідку ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 94-108);

-протокол огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_6 від 27.02.2026, згідно з яким у вказаному мобільному пристрої було виявлено дати судових засідань у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_6 , що перебувала на розгляді у судді ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 52-53).

48.На переконання слідчого судді, дії, які ставляться у вину підозрюваному підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, тобто є кримінально караними. Отже, немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні прокурора та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кримінальним правопорушенням і такі докази є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Зокрема матеріали клопотання містять: (1) чіткі пояснення свідка, які прямо вказують на ОСОБА_4 як особу, що вчиняє кримінальне правопорушення; (2) зафіксовані під час НСРД розмови підозрюваного, які дають підстави зрозуміти суть корупційних домовленостей; (3) відомості про вилучення коштів, що ймовірно становили неправомірну вигоду, під час проведення обшуку у приміщенні, де працював підозрюваний.

49.Відповідно слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок її не підтвердження зібраними доказами.

50. Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри внаслідок можливої провокації підозрюваного на вчинення злочину не підкріплені достатніми фактичними даним, а тому не є переконливими, на цьому етапі провадження. Сторона захисту не навела переконливих даних, які б вказували на те, що правоохоронці чи особи, які ними залучені, схилили підозрюваного до отримання неправомірної вигоди.

51.Окрім того, слід зазначити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, встановлювати факт наявності чи відсутності провокації кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Щодо обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК

52.Слідчий суддя звертає увагу на положення ч. 1 ст. 177 КПК, відповідно до яких метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ряду спроб, які визначені у цій нормі як ризики.

53.Отже, метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення названих ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

54.Виходячи саме з такого розуміння положень ч. 1 ст. 177 КПК слідчий суддя буде розглядати питання щодо наявності заявлених у клопотанні прокурора ризиків.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

55.На переконання слідчого судді, заявлений прокурором ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі.

56.Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК не передбачено (ст. 69, 75 КК).

57.За таких обставин, слідчий суддя вважає вірогідним переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, з огляду на покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та враховуючи відсутність можливості уникнути відбування покарання.

58.Водночас, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має значні майнові ресурси, які можуть бути достатніми для переховування від органу досудового розслідування.

59.Так, відповідно до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2024 рік, ОСОБА_4 вказав про наявність у нього заощаджень, а саме 770 тис грн, у його дружини - 4,377 млн грн. Окрім того, у володінні ОСОБА_4 та його близьких осіб наявні 11 об`єктів нерухомого майна (т. 1 а.с. 59-83). Тобто на кінець 2024 року загальна сума заощаджень ОСОБА_4 та його дружини становила понад 5 млн грн.

60.Наведені обставини свідчать про наявність у підозрюваного та його родини коштів та активів, достатніх для переховування від органу досудового розслідування, прокурора та суду, а також можливість підозрюваного як на території України, так і за кордоном протягом тривалого періоду часу матеріально забезпечувати та утримувати себе, членів своєї сім`ї, а відтак і тривалий час переховуватися.

61.Доводи підозрюваного ОСОБА_4 стосовно того, що значну частину отриманих ним доходів було витрачено на лікування та утримання сестри не заслуговують на увагу, оскільки стороною захисту не було надано жодних відомостей на підтвердження зазначених обставин.

62.Водночас, згідно з відомостями з картки Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_4 видано паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_2 (дійсний до 20.04.2027), що може свідчити про можливості виїхати за несприятливих для нього обставин за межі України і переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

63.Окрім того, слідчий суддя також бере до уваги, що Одеська область, у якій постійно проживає та працює суддя ОСОБА_4 і його близькі особи, межує із двома державами (Молдовою та ОСОБА_9 ). Більше того, переміщення окремими районами Одеської області вимагає транзитного руху територією Молдови, зокрема, це стосується проїзду з м. Одеси до м. Ізмаїла (районний центр, у якому перебуває м. Рені) та безпосередньо до м. Рені. Ці обставини суттєво підвищують ризик переховування підозрюваного за кордоном.

64.Водночас, слідчий суддя враховує, що син ОСОБА_4 постійно проживає в Болгарії, відтак підозрюваний може переховуватися у нього. Окрім того, як зазначив під час судового розгляду підозрюваний, певний період часу за кордоном проживала також і його дружина.

65.Отже, зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

66.Наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження, дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або/та суду.

Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення

67.Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо існування вказаного ризику, з огляду на те, що на цьому етапі досудового розслідування стороною обвинувачення не встановлено всі обставини, що мають значення для досудового розслідування та не вилучені всі речі та документи, необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування.

68.Поряд з цим, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуває на посаді судді, останній може особисто вживати заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, у тому числі тих, що перебувають у володінні Ренійського районного суду Одеської області, перешкоджати в отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.

69.Також підозрюваний ОСОБА_4 може використати набуті службові, професійні та особисті зв`язки, зокрема у Ренійському районному суді Одеської області, у правоохоронних органах та органах виконавчої влади чи місцевого самоврядування, а також з іншими особами з метою вжиття ними заходів щодо знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі тих, що знаходяться у їхньому володінні, а також перешкоджати в отриманні (вилученні) таких речей і документів стороною обвинувачення.

70.Окрім того, як зазначає у клопотанні прокурор, під час спілкування із свідком ОСОБА_6 суддя ОСОБА_4 вживав заходів з метою унеможливлення документування цього спілкування правоохоронними органами, а саме: під час зустрічі 17.02.2026 ОСОБА_4 відводив свідка у сторону, розмовляв пошепки, розповідав про план, за допомогою якого суддя буде маскувати спосіб ухвалення бажаного для свідка рішення шляхом складання певних документів та вчинення певних дій (а саме відкладення судових засідань з метою спливу строків накладення стягнення та закриття провадження); під час зустрічі 23.02.2026 ОСОБА_4 також відводив свідка, диктував йому текст заяви, що б мало засвідчити наявність об`єктивних причин перенесення судового засідання (потреба в ознайомленні зі справою та залученні адвоката), створив видимість реалізації цієї заяви - вказав свідку розписатись про ознайомлення зі справою та здати заяву до канцелярії; вказував свідку вимкнути мобільний телефон та дотримуватись його інструкцій.

Щодо ризику незаконно впливу на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

71.Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що у результаті обізнаності ОСОБА_4 про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, він може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання під час досудового розслідування.

72.Водночас слідчий суддя, бере до уваги, встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

73.За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

74.Водночас, з огляду на те, що ОСОБА_4 має широке коло знайомих серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних і судових органів, він має можливість здійснювати тиск на осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні та на осіб, які орган досудового розслідування на даний час не допитав, з метою зміни ними показань або відмови від їх надання.

75.Так, зокрема, згідно з долученими до клопотання матеріалами, під час зустрічі 17.02.2026 ОСОБА_4 телефонував співробітникам житлово-комунального господарства з приводу сплати заборгованості, що засвідчує, що ОСОБА_4 може використовувати свої зв`язки, контакти, статус свого службового становища для вирішення у власних інтересах питань (т. 1 а.с. 157).

76.Слідчий суддя також погоджується з доводами сторони обвинувачення, що двома свідками у кримінальному провадженні є секретар судового засідання та помічник судді ОСОБА_4 , відтак останній має можливість прямого впливу на таких осіб.

Щодо ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення.

77.Слідчий суддя вважає зазначений ризик обґрунтованим стороною обвинувачення з огляду на те, що кінцеве судове рішення (постанова) у справі №510/69/26 суддею винесено не було, оригінал справи під час проведення 05.03.2026 обшуку не вилучено, тобто така знаходиться у володінні суду. Відтак, перебуваючи на волі ОСОБА_4 може підготувати негативне рішення для ОСОБА_6 з метою створення доказів своєї невинуватості, у тому числі щодо відсутності умислу приймати рішення на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення

78.Слідчий суддя вважає зазначений ризик обґрунтованим, з огляду на те, що під час спілкування зі свідком ОСОБА_6 . 23.02.2026 ОСОБА_4 фактично керував підготовкою, підписанням, використанням процесуальних документів, які містять недостовірні відомості (заява про відкладення розгляду справи, - у частині необхідності відкладення, ознайомлення, залучення захисника), вчиненням дій та підтвердженням юридичних фактів, які не відповідають дійсності (підпис ОСОБА_6 про ознайомлення зі справою).

79.Поведінка ОСОБА_4 17.02.2026, 23.02.2026, 05.03.2026 свідчить, що такого роду використання суддею своїх професійних знань, службових обов`язків всупереч закону, може бути неодноразовим та систематичним, адже ОСОБА_4 надавав свідку ОСОБА_6 чіткі, послідовні інструкції, без вагань та побоювань.

80.Вказане може свідчити про ризик вчинення ОСОБА_4 інших корупційних кримінальних правопорушень.

81.Водночас, слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про те, що наявність ризиків не підтверджена достатніми доказами, з огляду на таке.

82.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

83.Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

84.Викладені вище мотиви ухваленого рішення вказують на те, що у цьому провадженні прокурором наведено достатні доводи на підтвердження існуючих ризиків у поведінці підозрюваного із посиланням на докази.

Щодо запобіжного заходу, який застосовується

85.При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, наведених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) те, що надані докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими; (2) те, що покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється є тяжким; (3) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі те, що у нього на утриманні перебуває батько похилого віку, який потребує догляду та лікування; (4) репутацію підозрюваного; (5) майновий стан підозрюваного; (6) відсутність судимостей у підозрюваного; (7) ризик повторення протиправної поведінки.

86.Отже, з урахуванням вищезазначених обставин та положень процесуального законодавства слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК

87.На переконання слідчого судді застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на вагомі обставини, що доводять ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, про які було зазначено вище.

Щодо обґрунтування обраного розміру застави

88.Розмір застави підозрюваного визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, які вказують на те, що ОСОБА_4 ймовірно висловив прохання та одержав неправомірну вигоду у розмірі 800 євро та 300 доларів США.

89.Також, слідчий суддя бере до уваги майновий стан підозрюваного.

90.Відповідно до щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2024 рік, ОСОБА_4 вказав про наявність у нього заощаджень, а саме 770 тис грн, у його дружини - 4,377 млн грн. Окрім того, у володінні ОСОБА_4 та його близьких осіб наявні 11 об`єктів нерухомого майна (т. 1 а.с. 59-83). Тобто на кінець 2024 року загальна сума заощаджень ОСОБА_4 та його дружини становила понад 5 млн грн.

91. Окрім того, згідно з клопотанням, суддя ОСОБА_4 , незважаючи на свій досвід службової діяльності, професійні знання та обов`язки, може вдаватись до заниження вартості активів у своїх деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

92.Так, у декларації за 2024 рік ОСОБА_4 зазначено про придбання 11.05.2024 автомобіля TOYOTA RAV4, 2001 р.в., за 49 тис грн (т. 1 а.с. 77). Разом із тим, згідно даних із відкритих джерел вартість такого автомобіля складає щонайменше 250 тис грн.

93.З одного боку це може свідчити про приховання витрат як мінімум 200 тис грн, а з іншого про намір уникнути обмеження щодо розміру готівкових розрахунків між фізичними особами (50 тис грн).

94.З іншого боку, згідно з декларацією за 2024 рік ОСОБА_4 заощадив 770 тис грн при отриманій суддівській винагороді 1 272 211 грн та доходах від оренди майна у 907 грн (т. 1 а.с. 79-80).

95.Проте, цей розмір заощаджень є малоімовірним з огляду на суми утриманих податків (19,5 %), фактично отриманих і обготівкованих ОСОБА_4 коштів та витрат на придбання автомобіля, які очевидно не становили 49 тис грн, витрат на проживання хоча б на рівні прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

96.На переконання слідчого судді, наведені відомості, а також обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, зокрема щодо факту одержання ОСОБА_4 неправомірної вигоди у розмірі 800 євро та 300 дол США, поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , який надавав свідку ОСОБА_6 чіткі, послідовні інструкції, без вагань та побоювань, є підстави вважати, що останній може приховано володіти незадекларованими сумами коштів, які він отримував, в тому числі від третіх осіб.

97.Далі слідчий суддя враховує вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які встановлені слідчим суддею щодо підозрюваного.

98.Також слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного, у тому числі перебування у нього на утриманні батька похилого віку.

99.Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених ч. 5 ст. 182 КПК межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

100. З огляду на викладене вище, зокрема, беручи до уваги вагомі обставини, що доводять ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 (кримінальне правопорушення ймовірно вчинене особою, яка має статус судді, тож відповідно до стандартів суддівської етики має бути взірцем законослухняної поведінки, прикладом неухильного дотримання вимог закону, з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність і неупередженість суду; розмір неправомірної вигоди), а також майновий стан підозрюваного, слідчий суддя доходить висновку, щодо встановлення виключного випадку, який потребує постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 2 000 000 грн, оскільки саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків. Визначення застави у меншому розмірі на даному етапі кримінального провадження, на переконання слідчого судді, не зможе запобігти встановленим ризикам.

101.Водночас, зазначений прокурорами розмір застави - 4 998 656 грн, на даному етапі кримінального провадження, слідчий суддя вважає необґрунтовано завищеним, зокрема, з огляду на майновий стан підозрюваного.

102.Тому, у відповідній частині, клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Щодо обов`язків передбачених статтею 194 КПК, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання

103.Слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, доходить висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, перелік яких наведено у клопотанні прокурора оскільки прокурором доведено необхідність покладення таких обов`язків з огляду на встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст. 177 КПК.

104.Слід також зазначити, що в разі невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків може бути: вирішено питання про застосування більш суворого запобіжного заходу; накладено грошове стягнення; звернуто заставу в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити частково.

2.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

3.Визначити строк дії ухвали про тримання під вартою до 05.05.2026 включно.

4.Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 2 000 000 грн.

5.Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Вищого антикорупційного суду за реквізитами: , номер рахунку за стандартом IBAN НОМЕР_3 , призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

6.Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент протягом дії ухвали внести заставу у розмірі, визначеному слідчим суддею.

7.У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатися із м. Рені Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, детектива, прокурора або суду;

- прибувати за вимогою до слідчого, детектива, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, детектива чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

8.З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

9.Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави.

10.В іншій частині клопотання прокурора відмовити.

11.Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному КПК та звернуто заставу в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1