Єдиний унікальний номер: 343/2490/25
Номер провадження: 1-кс/343/91/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , начальника сектору дізнання ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долина Калуського району Івано-Франківської області скаргу на постанову про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову начальника сектору дізнання ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 31.12.2024 про закриття кримінального провадження № 0000027, а також зобов`язати орган досудового розслідування відновити досудове розслідування та продовжити його з виконанням необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій для повного, всебічного і неупередженого встановлення обставин, у тому числі щодо фактичного використання ділянки, орієнтованою площею близько 50 га, по вул. Ю.Дрогобича у м. Болехів.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 зазначає, що 15.08.2024 він звернувся до Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою про вчинення невідомими особами самозахоплення земельної ділянки, площею орієнтовно 50 га, по вул. Дрогобича у м. Болехів, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, яка була передана до Долинського відділення № 1 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. За вказаним фактом СД Долинського відділення № 1 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 21.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Постановою начальника СД Долинського відділення № 1 Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 31.12.2024 дане кримінальне провадження закрите у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Вважає, що постанова є передчасною, необгрунтованою та такою, що постановлена за результатами неповного досудового розслідування, тому її слід скасувати. Так, під час досудового розслідування не було встановлено меж та координат фактично оброблюваної земельної ділянки (генплану, схеми зонування, землевпорядної документації, геодезичної фіксації, прив`язки до місцевості), не перевірено правові підстави користування земельною ділянкою (наявність або відсутність рішень Болехівської міської ради, договорів, сервітутів, тощо), не встановлено користувачів або виконавців робіт (сільгосптехніка, підрядники, працівники, суміжні агровиробники, тощо), не отримані та неналежно оцінені докази щодо завданої шкоди громаді (втрачені надходження від орендної плати, розрахунок потенційної орендної плати, документи ОМС). Невстановлення особи за наявності ознак події є підставою для продовження розслідування, а не для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Формальні посилання на відсутність претензій посадових осіб щодо частини земельних ділянок не замінюють повного встановлення шкоди щодо самовільного захоплення ділянки 50 га, яка фактично використовується. Крім того постанова містить суперечливі твердження, а саме те, що що ділянка належить до земель комунальної власності та що комунальна власність не зареєстрована/не інвентаризована.

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_3 у задоволенні скарги, про що постановив ухвалу від 22.12.2025. Однак Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 26.02.2026 скасував ухвалу слідчого судді від 22.12.2025 та визначив скаргу такою, що підлягає розгляду по суті. Скарга надійшла для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 06.03.2026, про що були повідомлені скаржник та начальник сектору дізнання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладеній у ній. Зазначив, що, будучи депутатом Болехівської міської ради, він звернувся до правоохоронного органу із заявою про самовільне захоплення земельної ділянки. По даному факту були внесені відомості до ЄРДР. Однак надалі начальник сектору дізнання без ужиття усіх необхідних слідчий дій, належним чином не провівши досудове слідство, виніс постанову про закриття кримінального провадження, не повідомивши його, як заявника, про прийняте ним рішення.

Начальник сектору дізнання ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити. Зазначив, що за фактом звернення заявника у ЄРДР були внесені відомості про самовільне захоплення земельних ділянок. Під час досудового розслідування проведені усі необхідні слідчі дії. Встановлено, що земельні ділянки перебувають у власності територіальної громади, залучено до провадження потерпілого, вжиті інші заходи встановлення винуватих оіб, які не дали бажаних результатів. Експертизу того, що росло на земельній ділянці, не проводили. Урожай не зібраний, що вказувало на відсутність факту використання земельної ділянки. За результатами проведених усіх необхідних дій встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, у зв`язку з чим винесено оскаржувану постанову. Про винесену постанову повідомлено представницю потерпілого, яка отримала її копію 08.01.2025. Представники Болехівської міської ради таке рішення не оскаржували, про завдані збитки не повідомляли. Натомість ОСОБА_3 тільки в грудні 2025 року оскаржує постанову, що підриває розумність строків проведення досудового розслідування та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, який у рішенні у справі "Христоф проти України" зазначив про остаточніть прийнятого рішення, не оскарженого у встановленому законом порядку та у визначені строки.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000027 від 21.08.2024, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як слідує з положень п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_3 15.08.2024 звернувся до Івано-Франківської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом самовільного безоплатного користування невідомим особами земельними ділянками комунальної власності, чим нанесено значну шкоду Болехіській територіальній громаді. Відомості по даному факту внесені в ЄРДР 21.08.2024 за № 0000027.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000027 встановлено, що з метою встановлення обставин кримінального правопорушення під час проведення досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_3 ; отримано інформацію із Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, від Болехівської міської ради - відомості про земельні ділянки комунальної власності на території Болехівської територіальної громади із зазначенням кадастрових номерів та акти обстеження земельних ділянок, про які вказано у заяві ОСОБА_3 , про належність таких земельних ділянок. Крім того, згідно із постановою від 31.08.2024 про залучення спеціаліста, до кримінального провадження була залучена посадова особа Болехівської міської ради - головний спеціаліст сектору землеустрою відділу архітектури, містобудування, держархконтролю і землеустрою для проведення огляду земельних ділянок, з участю якого були проведені огляди земельних ділянок, на одній з яких (м. Болехів, вул. Ю.Дрогобича) виявлено насадження сої, хоча земельна ділянка не зареєстрована, не сформована, нікому у встановленому законом порядку не передана, про що складені відповідні протоколи. Також до кримінального провадження залучено як потерпілого представника Болехівської міської ради ОСОБА_6 , проведено її допит, як і допитано як свідків осіб, які брали участь в обстеженні земельних ділянок; надано окреме доручення для встановлення осіб, які безпосередньо займалися посівом урожаю, технікою, із використанням якої проводились господарські роботи на земельній ділянці, площею близько 50 га, яка розташована по вул. Ю.Дрогобича у м. Болехів, інших можливих очевидців вчинення кримінального правопорушеня, яке не дало бажаного результату, на що вказують відповідні рапорти.

Згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 31.12.2024, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000027 від 21.08.2024, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. В мотивувальній частині постанови зазначено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :06:006:0001, :06:010:0181, :06:010:0182, :06:010:0183 ніякими рослинами не засіяні, шкоди Болехівській територіальній громаді не завдано. Ділянку № :06:010:0184 на законних підставах використовують громадяни с. Гузіїв Болехівської ТГ. Земельна ділянка по вул. Ю.Дрогобича, що в м. Болехів, орієнтовним розміром 50 га не проінвентеризована, документація із землеутрою не розроблялась, кадастровий номер не присвоєний, координати ділянки не визначались і така з власності Болехіськкої міської ради не вибувала.

Як установлено з положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Положеннями ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

В силу ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно зі ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Завданням кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 2 цього ж Кодексу, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий суддя, на якого Кримінально процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя звертає увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого, дізнавача на їх спростування.

Однак, незважаючи на вказані вимоги закону, начальник сектору дізнання ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області не надав слідчому судді доказів, які б спростовували в повній мірі доводи скарги та підтверджували обставини, які стали підставою для закриття кримінального провадження та доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового розслідування.

Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 та матеріали кримінального провадження № 0000027 від 21.08.2024, приходжу до переконання, що постанова прийнята передчасно.

Стаття 14 Конституції України передбачає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно із цим визначається і суспільна небезпечність посягань на землю.

Частиною 1 статті 197-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Безпосередній об`єкт цього злочину - земельні відносини як суспільні відносини власності щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами цих відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами відносин є земля в межах України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї). Земельні відносини опосередковуються правом власності на землю і регулюються Земельним кодексом та іншими нормативно-правовими актами.

Земельна ділянка - це частина земельної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами суб`єктів власності. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки (ст.79 Земельного Кодексу України).

Самовільне зайняття ділянки - це активні протиправні дії по заволодінню (захопленню) всупереч встановленому порядку земельної ділянки. Остання належить на праві власності іншій особі (фізичній чи юридичній), яка володіє нею на інших законних підставах (наприклад, на підставі договору оренди). Причому земельна ділянка для винної особи є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження ділянкою як власник чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово володіти і користуватися нею.

Самовільне зайняття земельної ділянки з об`єктивної сторони може полягати у різних діях - у незаконному огороджуванні ділянки, знищенні і встановленні «своїх» межових знаків, у протиправному використанні землі у своїх потребах: обробка, удобрення землі, насадження насіння, дерев чи кущів, виконання меліоративних, інших робіт, завезення і розміщення будівельних матеріалів тощо. Але у всіх випадках особа протиправно заволодіває земельною ділянкою, вчинює відносно неї певні дії як «власник» чи «законний користувач» і при цьому порушує суб`єктивні інтереси учасників земельних правовідносин у галузі правомірного використання, відтворення та охорони земель.

Вказане кримінальне правопорушення є злочином з матеріальним складом. Отже, для встановлення об`єктивної сторони цього злочину слід встановити не тільки сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, але й настання суспільно небезпечних наслідків, які полягають у спричиненні її власнику чи законному володільцю значної шкоди.

Так, у ході досудового розслідування знайшов своє підтвердження факт використання земельної ділянки в м. Болехів по вул. Ю. Дрогобича без законних на те підстав, однак не встановлено з якого часу вона використосується та не дано оцінку строку такого використання, не встановлено та не допитано суміжних землекористувачів і попередніх землекористувачів такої земельної ділянки.

Крім того орган досудового розслідування, встановивши відсутність інвентаризаційних даних земельної ділянки та документації із землеустрою не був позбавлений можливості визначити розмір завданої територіальній громаді використанням земельної ділянки шкоди, хоча така є складовою об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 КК України.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що начальник сектору дізнання у мотивувальній частині постанови про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 зазначає, що станом на 31.12.2024 земельна ділянка по вул. Ю. Дрогобича, що в м. Болехів, орієнтовним розміром 50 га, залишається засіяною сільськогосподарською культурою, яка візуально виглядає як "соя", при цьому не представилось можливим установити осіб, які здійснювали господарську діяльність на вказаній земельній ділянці, яка, як установив слідчий суддя, не була виділена у визначеному законом порядку, як і не встановлені підстави її використання. Вказане ставить під сумнів законність використання такої ділянки, натомість у резолютивній частині оскаржуваної постанови дізнавач доходить висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Слідчий суддя звертає увагу, що закриття кримінального провадження у разі невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення за наявності самої події та складу правопорушення можливе тільки після спливу строків давності.

При наявності таких обставин слідчий суддя вважає, що необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини справи, в тому числі й ті, на які вказує у своїй скарзі заявник з метою правильної та належної їх оцінки, та приходить до переконання, що постанова про закриття кримінального провадження від 31.12.2024 винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення всіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні та підлягає скасуванню.

Щодо тверджень начальника сектору дізнання про безпідставність поданої скарги з огляду на порушення процесуальної визначеності, що призводить до порушення розумних строків проведення досудового розслідування, то слідчий суддя зазначає, що у п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" йдеться, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недотримання такого стандарту. Слідчий суддя звертає увагу і на положення ч. 6 ст. 284 КПК України, якою передбачено, що копія постанови дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається, в тому числі заявнику, чого начальник сектору дізнання не дотримався, а відтак позбавив можливості заявника оскаржити постанову в більш короткий строк після її прийняття.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року задовольнити.

Скасувати постанову начальника сектору дізнання ВП № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 31 грудня 2024 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 Кримінального кодексу України.

Скерувати матеріали кримінального провадження № 0000027 для відновлення та продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1