Справа № 754/1453/26 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2539/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

заявниці - ОСОБА_6

представника заявника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва в інтересах ОСОБА_6 зі скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2026 року у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , відмовлено. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відомості про подію, яка сталася 17.12.2025 року на вул. Радистів, 34 в м. Києві щодо ОСОБА_8 , внесено до ЄРДР за № 0001068 від 18.12.2025 року, де вона визнана потерпілою, а непогодження з кваліфікацією кримінального правопорушення, за якою внесено відомості до ЄРДР, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, враховуючи, що слідчий (дізнавач) мають право прийняти рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, а потерпіла особа має право подавати клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про те, що 26.01.2026 року ОСОБА_6 звернулась до поліції з письмовою заявою про вчинення невстановленою особою відкритого заволодіння мобільним телефоном шляхом насильства, однак відомості до ЄРДР, на які посилається слідчий суддя, були внесені за фактом погрози невстановленої жінки фізичною розправою ОСОБА_6 , а не за фактом грабежу. Зауважив, що відомості, викладені в заяві, очевидно є іншими, ніж ті, які внесено до ЄРДР, що дає підстави стверджувати про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 26.01.2026 року. Крім цього, захисник вказав, що висновки слідчого судді про можливість перекваліфікації дій слідчим є помилковими, адже зрозуміло, що обставини грабування не можуть розслідуватися в рамках розслідування ст. 129 КК України, враховуючи, що після допиту потерпілої вона отримала від слідчого відмову в реєстрації та звернулась з заявою про необхідність реєстрації відомостей в ЄРДР та розслідування грабування, однак така заява залишилася без належного реагування. Вважає, що слідчим допущена бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей за фактом вчинення грабежу до ЄРДР після отримання заяви. Відтак просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подану скаргу.

Уповноважена особа Деснянського УП ГУНП у м. Києві до суду апеляційної інстанції не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили. Їх неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 та її адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили їх задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Рішення про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував тим, що відомості про подію, яка сталася 17.12.2025 року на вул. Радистів, 34 в м. Києві щодо ОСОБА_8 , внесено до ЄРДР за № 0001068 від 18.12.2025 року, де вона визнана потерпілою, а непогодження з кваліфікацією кримінального правопорушення, за якою внесено відомості до ЄРДР, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, враховуючи, що слідчий (дізнавач) мають право прийняти рішення про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, а потерпіла особа має право подавати клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 січня 2026 року ОСОБА_6 звернулася до Деснянського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме за фактом відкритого викрадення 17 грудня 2025 року невідомою жінкою мобільного телефону шляхом застосування насильства, яка була отримана уповноваженою особою 26.01.2026 року.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (в подальшому ЄРДР), розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Аналіз указаної правової норми дає підстави стверджувати те, що приводами для внесення відомостей до ЄРДР є: заява чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення та самостійне виявлення слідчим, дізнавачем чи прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яка проявилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчому судді необхідно з`ясувати те, чи була подана заява про вчинення кримінального правопорушення особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, а також те, вчинила чи не вчинила ця особа дії, передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України.

Закон не регламентує вимог до змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також можливості інших висновків слідчого судді, окрім тих, які стосуються предмету доказування при розгляді скарг вказаної категорії.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні скарги, не надав оцінки факту бездіяльності уповноважених осіб Деснянського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання 26.01.2026 року заяви про вчинення грабежу із застосуванням насильства, що є безпосереднім предметом розгляду скарги слідчим суддею, тобто слідчий суддя в ухвалі не виклав жодного мотиву по суті питання, порушеного в скарзі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що аналіз форми та змісту заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення дає підстави стверджувати те, що вона адресована особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, містить викладення обставин, які, на думку заявника, указують на вчинення кримінального правопорушення. Зазначене дає підстави стверджувати про те, що зазначена вище заява є заявою про кримінальне правопорушення, подача якої передбачала необхідність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 214 КПК України у строк, передбачений цією нормою закону, тобто внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР протягом 24 годин після подачі цієї заяви. Невнесення таких відомостей до ЄРДР вказує на допущену уповноваженою на внесення відомостей в ЄРДР особою Деснянського УП ГУНП у м. Києві бездіяльність, яка може оскаржуватись в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Неврахування цих обставин призвело до ухвалення слідчим суддею рішення про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_6 , що не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що Деснянським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001068 від 18.12.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, що є кримінальним проступком, тоді як у заяві ОСОБА_6 від 09.01.2026 року викладено обставини, які можуть свідчити про вчинення грабежу мобільного телефону із застосуванням насильства, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що передбачає більш тяжке кримінальне правопорушення та необхідність перевірки додаткових відомостей, а тому відмова у задоволенні скарги щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення з підстав існуючого кримінального провадження за ч. 1 ст. 129 КК України не можна визнати обґрунтованою.

За наявності вказаних порушень закону ухвала слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2026 року не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про задоволення скарги адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , та зобов`язання уповноваженої особи Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 09.01.2026 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 лютого 2026 рокускасувати.

Постановити нову ухвалу.

Скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка подана в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Деснянського УП ГУНП у м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 09.01.2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4