УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 243/10607/24

провадження № 51-1066ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 ,

встановив:

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області вироком від 24 липня 2025 року визнав ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК, і призначив їй покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративних функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти на строк 10 років, без конфіскації належного їй на праві власності майна.

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_4 ухвалив рахувати з дня її фактичного затримання для виконання вироку, а додаткового з моменту відбуття основного покарання.

Дніпровський апеляційного суду ухвалою від 18 грудня 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 залишив без задоволення а вирок місцевого суду без зміни.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями захисник подала касаційну скаргу про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 5, 6 цієї статті.

Так, пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

У той же час, захисник у скарзі посилаючись на порушення допущені судами попередніх інстанцій, ставить питання про скасування рішень місцевого і апеляційного судів, при цьому не вказує, яке рішення, на думку касатора, має ухвалити Суд за наслідками розгляду касаційної скарги, у межах повноважень суду касаційної інстанції.

Частина 1 ст. 438 КПК встановлює, що підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Особа, яка подає касаційну скаргу, заперечуючи законність судових рішень, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на її думку, порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування чи зміни оспорюваного судового рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.

Проте захисник подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Автор скарги вказуючи на порушення вимог пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України та ч. 4 ст. 17, ч. 5 ст. 27, ст. 412 КПК, для можливості перевірки таких доводів Судом, не зазначає, у чому саме полягають, на її думку, допущені судами порушеннята у чому полягає істотність порушень вимог кримінального процесуального закону, що перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Разом з тим, усупереч приписам ч. 5 ст. 427 КПК захисник до касаційної скарги не додала копії судових рішень, які нею оскаржуються.

Крім того, ч. 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Як убачається із рішень судів першої та апеляційної інстанцій, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у розгляді цієї справи приймав участь, крім захисник й прокурор, який є учасником справи.

Касаційна скарга подана через систему «Електронний суд», проте захисник залишила поза увагою, що функціонування цієї системи здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Відповідно до ст. 35 КПК, у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів.

Тому особа, яка подає касаційну скаргу, зобов`язана надати відповідні копії з додатками для надіслання іншим учасникам провадження (на виконання вимог ч. 6 ст. 427 КПК) або докази надсилання їх згаданим учасникам (в порядку ст. 35 КПК).

Однак, наведених вище законодавчих приписів касатор не дотрималася.

З огляду на викладене, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування рішення, а також уточнити та конкретизувати доводи своєї касаційної скарги і належним чином обґрунтувати її доводи.

У зв`язку із вищевикладеним за наявності підстав, захиснику потрібно подати касаційну скаргу в новій редакції, взявши до уваги зазначене у цьому рішенні.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2025 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 грудня 2025 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 залишити без руху та надати їй строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3