ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1018/26 Справа № 172/2667/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000069 за апеляційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпро, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В зміненій апеляційній скарзі керівник Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, вважати ОСОБА_8 засудженим: - за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що вирок в частині призначення покарання за ч. 1 ст. 310 КК України підлягає зміні, оскільки судом не було дотримано вимог, передбачених ст.69-1 КК України, так як відповідно до вироку судом встановлено обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 - щире каяття. Вину визнав повністю. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Проте, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки максимальне покарання за ч. 1 ст. 310 КК України не може перевищувати 2 років обмеження волі.

Обвинуваченим ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в якому він просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду залишити без змін.

За вироком Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання: - за ч.1 ст.310 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки; - за ч.3 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2025 року виправлено описку у резолютивній частині вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 , а саме зазначено вважати правильним міру покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 достовірно знаючи, що конопля є рослиною, що містить наркотичні речовини та вирощування якої заборонено, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Сannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» № 3528-ІХ від 21.12.2023, не маючи на це законом передбаченого дозволу, а саме ліцензії, з початку літа 2025 року, більш точної дати слідством встановити не виявилося можливим, перебуваючи на території садиби якою користується за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0017, власноруч висадив та вирощував рослини роду конопель, порушуючи вимоги вказаного Закону України, здійснював догляд за ними, а саме окультурював шляхом прополки від бур`яну та систематичного поливу ґрунту у місцях зростання, до 04 вересня 2025 року.

У подальшому, 04.09.2025 року на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду проведено обшук на території садиби ОСОБА_8 за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Бабакове, вулиця Кленова, 3А, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0017, в результаті якого виявлено та вилучено ростучі окультурені рослини роду коноплі в кількості 17 штук, які є рослинами роду коноплі (Cannabis).

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановлені слідством час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у особливо великих розмірах, отримав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 5155,3859 г, тобто незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту у особливо великих розмірах.

Продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий злочинний умисел направлений на незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту у особливо великих розмірах, ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи, що у нього немає дозволу на здійснення будь-яких дій пов`язаних з обігом наркотичних засобів, порушуючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863 від 08.07.1999 (зі змінами), Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо державного регулювання обігу рослин роду коноплі (Сannabis) для використання у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності, виробництва наркотичних засобів, психотропних речовин та лікарських засобів з метою розширення доступу пацієнтів до необхідного лікування» № 3528-ІХ від 21.12.2023, а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 (зі змінами), у невстановлений слідством спосіб доставив вказаний незаконно придбаний ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 5155,3859 г, на територію садиби за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, село Бабакове, вулиця Кленова, 3А, яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0017, та почав незаконно зберігати без мети збуту з невстановленого слідством часу до 04.09.2025.

04.09.2025 на підставі ухвали Синельниківського міськрайонного суду проведено обшук на території садиби ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0017, в результаті якого виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 5155,3859 г., що відноситься до «Особливо великих розмірів» - відповідно до «Таблиці 1» наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу».

Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи зміненої апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за ініціативою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Враховуючи вищезазначене, виправлення допущених у вироку описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не змінюється суть судових рішень.

Відповідно до ухвали, суд, виправляючи описку у вироку, вирішив питання по суті про визначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , а саме змінив строк призначеного за ч. 1 ст. 310 КК України покарання з 3 років обмеження волі на 2 роки обмеження волі, допустивши порушення вимог ст. 374, 379 КПК України, оскільки зазначені відомості є такими, що змінюють суть резолютивної частини вироку, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2025 року про виправлення описки не може вважатися законною і обґрунтованою та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає такими, що знайшли підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, суд призначає покарання, зокрема, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Статтею 69-1 КК України, що міститься у цій частині вказаного Кодексу, встановлено, що за наявності передбачених пунктами 1 та 2 частини 1 статті 66 цього ж Кодексу обставин, які пом`якшують покарання (з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди), відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав в повному обсязі, обставиною, що пом`якшує покарання судом першої інстанції визнано - щире каяття, також судом враховано, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, крім того, обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Отже, за вказаних обставин суд першої інстанції мав призначити покарання ОСОБА_8 з дотриманням положень ст. 69-1 КК України, однак цього зроблено не було, адже покарання за ч.1 ст.310 КК України судом призначено у виді обмеження волі строком на 3 роки, тобто максимальний строк, передбачений ч.1 ст.310 КК України.

Тому, з урахуванням вимог апеляційної скарги прокурора, покарання ОСОБА_8 за ч.1 ст.310 КК України має бути знижено на підставі ст. 69-1 КК України, а саме: - за ч.1 ст.310 КК України до 2 років обмеження волі, - за ч.3 ст.309 КК України має бути призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, що не оскаржується прокурором, та остаточно призначено покарання із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст. 75, 76 КК України.

З урахуванням викладеного, вирок суду першої інстанції підлягає зміні, згідно із п. 4 ч. 1 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що вплинуло на призначення більш суворого покарання, ніж це передбачено КК України, а апеляційна скарга прокурора із змінами підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 із змінами на вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року задовольнити.

Вирок Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим: - за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки; - за ч. 3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати засудженим ОСОБА_8 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2025 року, якою виправлено описку у резолютивній частині вироку Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2025 року,- скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4