Справа № 932/1507/26
Провадження № 1-кс/932/1209/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду м. Дніпра клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 15.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 15.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 23.02.2026 року, а саме на: мобільний телефон марки Redmi 10A, модель «220233L2C» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 в корпусі синового кольору, з сім картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004954; мобільний телефон марки Redmi Note 11, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, з сім картою «Vodafone», м.т. НОМЕР_6 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004955 шляхом заборони права на відчуження, користування та розпорядження ними.

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що в 2023 році військовослужбовець військової частини НОМЕР_7 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в с. Гродівка Покровського району Донецької області, подав командуванню військової частини копію підробленої довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААВ №759337, про те, що його дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду.

В ході проведення досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра, 23.02.2026 у період часу з 06:24 до 08:23 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Redmi 10A, модель «220233L2C» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 в корпусі синового кольору, з сім картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004954 та ?мобільний телефон марки Redmi Note 11, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, з сім картою «Vodafone», м.т. НОМЕР_6 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004955;

Постановою слідчого від 23.02.2026 вищезазначені мобільні телефони у кримінальному проваджені визнано речовими доказами.

У судове засідання прокурор не з`явився. Подав заяву, в якій прокурор просить розглядати клопотання за його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000136 від 15.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17.02.2026 року справа №932/1507/26, провадження №1-кп/932/964/26 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виявлено та вилучено наступне: мобільний телефон марки Redmi 10A, модель «220233L2C» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 в корпусі синового кольору, з сім картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004954; мобільний телефон марки Redmi Note 11, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, з сім картою «Vodafone», м.т. НОМЕР_6 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004955.

23.02.2026 року перелічені вище речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення дієвості повного та всебічного розслідування злочину та проведення ряду відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони користування, відчуження та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 15.01.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 190КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно під час обшуку, за місцем проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився 23.02.2026 року, а саме на: мобільний телефон марки Redmi 10A, модель «220233L2C» ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 в корпусі синового кольору, з сім картою «Vodafone» м.т. НОМЕР_3 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004954; мобільний телефон марки Redmi Note 11, IMEI1 НОМЕР_4 , IMEI2 НОМЕР_5 , в корпусі чорного кольору, з сім картою «Vodafone», м.т. НОМЕР_6 , вилучено та опечатано до сейф-пакету №1004955 шляхом заборони права на відчуження, користування та розпорядження ними.

Копію ухвали направити прокурору та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1