УХВАЛА

25 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 1-79

провадження № 13-21зво26

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

перевірила заяву ОСОБА_19 про перегляд за виключними обставинами вироку Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року,

УСТАНОВИЛА:

18 лютого 2026 року до Великої Палати Верховного Суду (далі - Велика Палата) надійшла заява ОСОБА_19 , в якій засуджений порушує питання про перегляд вироку Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року в порядку виключного провадження на підставі ст. 400-4 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі - КПК 1960 року).

Як убачається з матеріалів провадження за вказаною заявою, вироком Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року ОСОБА_19 засуджено за пунктами «а», «г», «і» ст. 93, ч. 3 ст. 142 та із застосуванням ст. 42 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі з відбуванням у тюрмі з суворим режимом та з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Верховний Суд України ухвалою від 19 липня 2001 року зазначений вирок залишив без змін.

На думку засудженого, вказаний вирок підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 400-4 КПК 1960 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, яке полягало в порушенні його права на захист, гарантованого ст. 63 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Велика Палата, перевіривши подану заяву, дійшла висновку, що у її прийнятті до розгляду необхідно відмовити з огляду на таке.

Засуджений ОСОБА_19 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами вироку Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року в порядку ст. 400-4 КПК 1960 року.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд. Того ж дня набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Відповідно до цих змін Кодекс доповнено процесуальними нормами, згідно з якими Велика Палата наділена повноваженнями щодо перегляду судових рішень з підстав і в порядку, визначених главою 34 КПК, а також у випадках передачі справи на її розгляд відповідно до глави 32 КПК («Провадження в суді касаційної інстанції», статті 434?, 434? КПК).

При цьому за приписами ст. 4341 та ч. 1 ст. 4342 КПК питання про передачу на розгляд Великої Палати провадження, яке розглядається в касаційному порядку, вирішується Касаційним кримінальним судом за власною ініціативою або за клопотанням учасників справи, а сторони кримінального провадження не наділені правом безпосередньо звертатися до Великої Палати з метою перегляду судових рішень за вказаною процедурою.

Главою 34 КПК встановлено особливості розгляду провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Підстави для здійснення кримінального провадження за виключними обставинами визначено у ст. 459 КПК, серед яких не передбачено такої самостійної підстави, як істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, на яке посилається засуджений у своїй заяві.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 459 КПК виключними обставинами визнаються: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні кримінального правопорушення або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Наведені положення свідчать про те, що компетенція суду щодо здійснення такого перегляду визначається залежно від конкретної підстави.

Згідно з ч. 5 ст. 33 КПК кримінальне провадження за виключними обставинами з підстав, визначених пунктами 1, 3 ч. 3 ст. 459 цього Кодексу, здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається, тоді як з підстави, передбаченої п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК, - Великою Палатою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК підставою для перегляду вироку, ухвали за виключними обставинами визнається встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення даної справи судом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК заява про перегляд судового рішення з цих підстав може бути подана особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів із дня, коли така особа дізналася або могла дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.

Статтею 462 КПК встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами. Зокрема, відповідно до пунктів 3, 5 ч. 2 цієї статті у заяві має бути зазначено судове рішення, про перегляд якого подається заява, наведено обґрунтування з посиланням на конкретні обставини, що підтверджують наявність виключних обставин, а також визначено зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Однак усупереч зазначеним вище вимогам ОСОБА_19 не навів обґрунтування наявності обставин, які у розумінні кримінального процесуального закону можуть вважатися виключними та слугувати підставою для перегляду Великою Палатою судового рішення за виключними обставинами. Зокрема, засуджений не зазначив про існування рішення міжнародної судової установи, ухваленого на його користь, такі відомості відсутні й у Верховному Суді. Доводи заявника фактично зводяться до незгоди з ухваленим судовим рішенням, що саме по собі не є підставою для відкриття провадження за виключними обставинами.

За таких обставин правові підстави для прийняття ОСОБА_20 заяви до розгляду та відкриття відповідного провадження відсутні. Перегляд вироку Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року за виключними обставинами з підстав, на які посилається засуджений, не належить до компетенції Великої Палати, яка відповідно до ст. 19 Конституції України зобов`язана діяти виключно в межах наданих їй повноважень та у спосіб, визначений законом.

З огляду на викладене у прийнятті до розгляду Великою Палатою заяви ОСОБА_19 про перегляд зазначеного судового рішення слід відмовити.

Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду заяви ОСОБА_19 про перегляд за виключними обставинами вироку Донецького обласного суду від 14 березня 2001 року.

Заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_21 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18