Справа № 953/2929/26
н/п 1-кс/953/2581/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000014 від 23.01.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, рясофорного монаха Свято-Покровського чоловічого монастиря Харківської єпархії Української православної церкви, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає у Свято-Покровському Чоловічому монастирі Харківської єпархії Української православної церкви за адресою: м. Харків, вул. Університетська, 6/10,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України,

установив:

11.05.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 23.01.2026 за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 301-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 16.03.2026, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись злочинним умислом, спрямованим на виготовлення дитячої порнографії, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи у власному користуванні мобільні телефони марки Samsung моделі Galaxy A54 5G з серійним номером R5CW33BOL9E, модель №SM-A546E/DS, IMEI 1- НОМЕР_1 , IMEI 2 - НОМЕР_2 ; марки Xiaomi модель Redmi 13C з серійним номером №51267/64TK00224, IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 - НОМЕР_4 ; марки Xiaomi модель Redmi 14C з серійним номером 58564/64XE10573, модель №2409BRN2CY, IMEI 1 -89802/52, IMEI 2 - НОМЕР_5 із вбудованими камерами, порушуючи суспільну мораль, тобто систему етичних норм, правил поведінки, що склалися у суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей в частині заборони поширення серед населення вульгарно-натуралістичної, цинічної, непристойної фіксації статевих актів із зображенням у будь-який спосіб дитини, всупереч Конвенції Ради Європи «Про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства» (Лансаротська конвенція), яку ратифіковано Україною 20.06.2012, відповідно до якої «дитяча порнографія» означає будь-які матеріали, які візуально зображують дитину, залучену до реальної або модельованої явно сексуальної поведінки, чи будь-яке зображення дитячих статевих органів, здебільшого із сексуальною метою, Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, в редакції від 01.01.2025, Міжнародної конвенції «Про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними», укладеної в Женеві 12.09.1923, реалізуючи злочинний умисел, направлений на умисне виготовлення дитячої порнографії та умисному її зберіганні без мети розповсюдження, діючи умисно, з використанням вищезазначених мобільних телефонів, здійснив фото- та відео-зйомку особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку, тобто дитини, які згідно з висновком судово мистецтвознавчої експертизи № 3413/26 від 17.03.2026 мають порнографічний характер та мають ознаки дитячої порнографії.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила про його задоволення.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного та вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, встановив наступне.

В провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000014 від 23.01.2026 за ч. 4 ст. 152, ч. 3 ст. 301-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

16.03.2026 о 18:00 ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

17.03.2026 о 16:50 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, тобто в умисному зберіганні дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, тобто в умисному виготовленні дитячої порнографії.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.03.2026 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 14 травня 2026 року, з можливістю внесення застави у розмірі 998 400 гривень.

Постановою керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 23.01.2026 продовжено до трьох місяців, а саме до 17.06.2026.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду від 16.03.2026; протоколом огляду речей і документів від 16.03.2026; висновком судово-мистецтвознавчої експертизи №3413/26 від 17.03.2026; постановою про визнання речовими доказами від 17.03.2026; протоколом допиту неповнолітьної потерпілої ОСОБА_8 від 21.03.2026; висновком судово-медичної експертизи № 09-401/2026 від 10.04.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.03.2026; висновком експерта Українського науково-дослідницького інституту спеціальної техніки та судових експертиз №СЕ26-213/Л/3/2 від 10.04.2026 за результатами проведення семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи; протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 від 17.04.2026.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, які перелічені вище у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 301-1, ч. 1 ст. 301-1 КК України.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження чи продовження строку його дії, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301-1 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, може вдатися до відповідних дій. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Також, слідчим суддею взято до уваги твердження сторони обвинувачення щодо наявності ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_5 дії свідчать про здатність особи вдаватись до відповідних дій, враховуючи тяжкість інкримінованого правопорушення, цей ризик повністю виключити неможливо, а тому він буде взятий до уваги у сукупності із іншими ризиками.

Заявлені ризики за час тримання підозрюваного під вартою не зменшились та не втратили своєї актуальності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Слідчий суддя вважає доведеним факт правомірності тримання під вартою та наявність вагомих підстав, в зв`язку з якими неможливо закінчити досудове розслідування на цей час. При продовженні строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя враховує відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, притягається до кримінальної відповідальності вперше, однак підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушенняпроти громадського порядку та моральності, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, враховуючи можливість продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає, що за час тримання підозрюваного під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не втратили своєї актуальності, а тому продовжує для підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 36 (тридцять шість) днів, тобто до 17.06.2026.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваному у вчиненні особливо тяжкого злочину покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, та призначає заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 998 400 гр. (3328 гр. х 300 = 998 400 гр.)

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за № 0000014 від 23.01.2026 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, на 36 (тридцять шість) днів, тобто до 17 червня 2026 року (включно).

Визначити суму застави у розмірі 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУДСА України у Харківській області (код одержувача: 26281249, банк одержувача: ДКСУ, м. Київ, МФО банку: 820172, рахунок отримувача UA0006674) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора; 3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання в м. Харкові.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене законом покарання від 8 до 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора чи суду про зміну місця проживання або перебування підозрюваного.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 17.06.2026 (включно).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1