Справа № 521/3330/26
Номер провадження:1-кс/521/2166/26
УХВАЛА

19 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000015 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 204, ч.3 с т. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси з клопотанням про арешт майна.

Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000015 від 22.05.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204, ч. 3 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, невстановлені особи на території м. Одеса здійснюють незаконне придбання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів тютюну, що становить загрозу для життя та здоров`я людей.

Так, досудовим розслідуванням встановлено осіб, які організували схему виготовлення, зберігання, фасування та подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюну, на ринках міста Одеси («Новий ринок», «Київський ринок») та в мережі «Інтернет» через веб-портали https://gram-tabak.com.ua та https://tabakoua.com.

Під час досудового розслідування допитано свідків та проведено НС(Р)Д відносно осіб, залучених до протиправної діяльності, в тому числі контроль за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж тощо, за результатами яких підтверджено факт збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів.

05.05.2026 детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси, проведено обшук за адресою проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 , за результатом якого виявлено та вилучено:

1) Мобільний телефон Iphone XS, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

2) Ноутбук Dell, S/N H7LHX32;

3) Мобільний телефон Redmi 09, model: 23021RAA2Y.

Разом з цим, 05.05.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 204 КК України, а саме в незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією метою, збуті та транспортуванні з метою збуту незаконно виготовленого тютюну, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Підставами для арешту технічних засобів: відповідно до абзацу 2 п. 3 ст. 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

В ході проведення обшуку встановлено, що відомості, які містяться на вилучених носіях інформації, можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Враховуючи відсутність технічної можливості у копіюванні виявлених відомостей вказане майно вилучено.

Водночас, частина вилученої техніки має систему логічного захисту та доступ до інформації потребує подолання такої системи.

Власником вилучених товарно-матеріальних цінностей є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 96-2 Кримінального кодексу України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, а також якщо вони були предметом кримінального правопорушення або використовувалися як засоби чи знаряддя його вчинення.

З огляду на викладене, вилучене майно, що використовувалося у протиправній діяльності, можуть відповідати критеріям, визначеним для застосування спеціальної конфіскації, у зв`язку з чим підлягають подальшій правовій оцінці в межах кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання, просила відмови ти у його задоволенні.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Проти клопотання прокурора заперечував, просив відмовити у його задоволеннію

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження передбачено арешт майна.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вилучене майно на підставі постанови визнано речовими доказами у кримінальному провадженні оскільки відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України зазначені речі є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій та містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Вилучені речі містять інформацію, необхідну для проведення всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки лише за допомогою даних речей можливо підтвердити або спростувати факт вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного та враховуючи, що прокурор своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, яке має доказове значення для встановлення всіх обставин злочину, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, також з метою запобігання можливості відчуження вищевказаного майна, що дає підстави слідчому судді для накладення арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання прокурора.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт, буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000015 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 204, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 204, ч.3 с т. 204 КК України задовольнити.

Накласти арешт на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку, за адресою: вилучені у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Мобільний телефон Iphone XS, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

2) Ноутбук Dell, S/N H7LHX32;

3) Мобільний телефон Redmi 09, model: 23021RAA2Y.

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1