Справа № 464/910/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/652/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 ,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-не відлучатися за межі розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покладено на командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що враховуючи особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, місце проживання, раніше не судимого, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні не тяжкого насильницького кримінального правопорушення (злочину), за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, вчинення такого в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, та оскільки підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду,а тому, до останнього слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні цілодобово залишати місце проходження військової служби, а саме військової частини НОМЕР_1 з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На вказану ухвалу підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року, оскаржувану ухвалу змінити. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Дослідити усі докази додані до матеріалів апеляційної скарги як такі, що не досліджувались в суді першої інстанції так і ті що досліджувались не в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року постановлена з неповнотою судового розгляду, оскільки залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, а відтак таку слід змінити.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано особу підозрюваного, не враховано нагороди, позитивну службову характеристику.

Вказує, що він потребує тривалого лікування у зв`язку із бойовими пораненнями. Внаслідок застосованого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту його лікування є перерваним у зв`язку із неможливістю проходження такого лікування в межах військової частини та неможливості вийти за її межі для придбання ліків.

Стверджує, що судом першої інстанції не досліджено довідку військово-лікарської комісії від 10.02.2026 № 2026-0210-1505-0935-0, у якій зазначено, що він перебуває після операції внаслідок поранень, вибухової травми.

Зауважує, що він сумлінно виконував та виконує обов`язок захисту Батьківщини, не мав наміру впливати на потерпілого та свідків, оскільки з дружиною він примирився, а перед потерпілими щиро вибачається.

Щодо строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року зазначає, що з матеріалами справи він фактично не ознайомлювався, повний текст оскаржуваної ухвали було проголошено 16.02.2026 без його участі, відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідача, думку захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, виступ прокурора, яка заперечила проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Поважність причин пропуску апелянтом строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а саме дані, які містяться в: протоколі допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , протоколі огляду предмета від 12.02.2026, постанові про визнання речовим доказом від 12.02.2026, протоколі затримання особи підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 12.02.2026 та інших матеріалах кримінального провадження та у їх сукупності.

Поряд з цим, стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме: ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, за яке передбачено покарання за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі до 5 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Більше того, ОСОБА_6 , на даний час володіє інформацією про місце проживання та місця праці свідків у даному кримінальному провадженні, а тому не обрання ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, надає останньому реальну можливість впливати на потерпілого та свідків з метою зміни наданих органу досудового розслідування показань.

При цьому наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді, щодо того, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, відтак на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту законним, обґрунтованим, мотивованим та можливим запобіжним заходом щодо даного випадку, що цілком відповідає визначеної ч. 1 ст. 177 КПК меті застосування запобіжного заходу.

За таких обставин доводи апелянта про недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і забезпечить як право підозрюваного на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

поновити підозрюваному ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року.

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 лютого 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4