Справа № 185/703/26
Провадження № 1-кс/185/240/26
У Х В А Л А

16 березня 2026 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новопавлівка, Межівського району, Дніпропетровської області, громадянину України, не одруженому, на утриманні малолітніх дітей не маючому, групи інвалідності не маючому, з середньо - спеціальною освітою, працюючому трактористом у Межівській сільській раді, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 16 березня 2026 року, погодженим прокурором Межівського відділу Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 порушується питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченогоп. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000014 від 16 січня 2026 року в межах строку досудового розслідування.

У обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що 10 січня 2026 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_5 разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 знаходився в приміщенні зальної кімнати будівлі житлового будинку домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої.

В подальшому, цього ж дня, близько 16 години 20 хвилин в ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виникла словесна сварка в ході якої, ОСОБА_5 керуючись раптово виниклим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи раптово виниклий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 правою рукою підійняв з підлоги ніж, та стоячи позаду останнього наніс йому два удари ножем в область спини від чого останній впав на підлогу обличчям до гори, після чого ОСОБА_5 , наніс лежачому на спіні ОСОБА_7 три удари ножем в область грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 помер на місці.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

16 січня 2026 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000014 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

21 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22 січня 2026 року було винесено постанову про зміну кваліфікації кримінального провадження з ч. 1 ст. 115 КК України на п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, за винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України.

22.01.2026 у порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

23 січня 2026 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було задоволено клопотання заступника начальника СВ СРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту оголошення ухвали, а саме з 11.30 год. 23 січня 2026 року до 11 год. 30 хв. 23 березня 2026 року.

12 березня 2026 року керівником Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , строк внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 січня 2026 року за № 0000014, було продовжено до трьох місяців, а саме до 21 квітня 2026 року.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані судом при обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які під час досудового розслідування не зменшилися.

Оскільки встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 23березня 2026 року слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до 21 квітня 2026 року, у межах строку досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_4 зазначив, що пов`язаний позицією із своїм підзахисним, не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 12 березня 2026 року керівником Шахтарської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , строк внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16 січня 2026 року за № 0000014, було продовжено до трьох місяців, а саме до 21 квітня 2026 року.

На даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновок судово-медичної експертизи по вилученій у ОСОБА_5 верхній куртці зі слідами з РБК; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилученим у ОСОБА_5 берцях зеленого кольору зі слідами з РБК; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилученій з місця події сумці-барсетці чорного кольору зі слідами з РБК; отримати висновок судово-медичної експертизи стосовно встановлення генетичних ознак підозрюваного ОСОБА_5 ; призначити порівняльну судово-медичну експертизу;

отримати висновок порівняльної судово-медичної експертизи; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження; провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність під час подальшого досудового розслідування.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді прокурор надав переконливі аргументи в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 2 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сторона захисту не назвала та не надала переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання, зменшилися чи взагалі перестали існувати слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника слідчого відділення поліції № 2 Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000014 від 16 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, до 21 квітня 2026 року у межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 21 квітня 2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1