Справа № 592/4492/26
Провадження № 1-кс/592/2120/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0008385 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2025 про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником виробництва ТОВ «ІНСОРТЕКС»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст.190, ч.2 ст.15, ч.5 ст.190 КК України,

установив :

Суть питання, що вирішується ухвалою.

20.03.2026 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по стройовій частині) від 30.03.2022 за № 12 старшину ОСОБА_4 призначено на посаду начальника служби начальника медичного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , не пройшовши встановлену процедуру отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 27.10.2021 № 332, яка передбачає, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються обставини травмування, та на підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, вчинив дії спрямовані на використання завідомо підробленого документа, а саме довідки №61 від 30.06.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.04.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у головного сержанта ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючого на посаді начальника служби начальника медичного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, спрямований на використання завідомо підробленого документа, а саме довідки № 61 від 30.06.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 19.04.2024 використовуючи попередньо підроблену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №61 від 30.06.2023, діючи умисно, достовірно знаючи, що довідку №61 від 30.06.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у встановленому законом порядку він не отримував, надав її Голові обласної медико-соціальної експертної комісії №2 ініціювавши зміну причини інвалідністю з «захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини» на «травму, пов`язану з захистом Батьківщини».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 19.04.2024 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у головного сержанта ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючого на посаді начальника служби начальника медичного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел на вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене в умовах воєнного стану у великих розмірах за наступних обставин.

ОСОБА_4 , 19.04.2024 використовуючи попередньо підроблену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 61 від 30.06.2023, діючи умисно, достовірно знаючи, що довідку №61 від 30.06.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у встановленому законом порядку він не отримував, надав її голові обласної медико-соціальної експертної комісії №2 ініціювавши зміну причини інвалідністю з «захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини» на «травму, пов`язану з захистом Батьківщини» .

Після зміни причини інвалідності з «захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини» на «травму, пов`язану з захистом Батьківщини», відповідно до вимог пункту 6.1 "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов?язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов?язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02 квітня 2024 року №28/975 та згідно платіжної інструкції №206 від 24.04.2024 головному сержанту ОСОБА_4 . Сумським зональним відділом Військової служби правопорядку виплачена одноразова грошова допомога в сумі 671000,00 грн. у зв?язку з втратою працездатності.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у шахрайстві, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману вчинене в умовах воєнного стану у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , 19.04.2024 використовуючи попередньо підроблену довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №61 від 30.06.2023, діючи умисно, достовірно знаючи, що довідку №61 від 30.06.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у встановленому законом порядку він не отримував, надав її голові обласної медико-соціальної експертної комісії №2 ініціювавши зміну причини інвалідністю з «захворювання, пов`язаного з захистом Батьківщини» на «травму, пов`язану з захистом Батьківщини», яку головою обласної медико-соціальної експертної комісії №2 враховано, та змінено причину інвалідності ОСОБА_4 на «травму, пов`язану з захистом Батьківщини».

ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замасі на заволодіння чужим майном шляхом обману вчинене в умовах воєнного стану, повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

20.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідство вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, вказують на наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 266 240 грн.

Позиція сторін.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави з наведених у ньому підстав та мотивів підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що вважає повідомлену підозру необгрунтованою, ризики зазначені стороною обвинувачення абсурдні. Він на даний час звільнився з армії, проходить постійні лікування, працює, утримує сім`ю, має неповнолітню дитину. Після отримання ним травми відповідно до вимог діючого законодавства у встановленому порядку за наказом командування було проведено службову перевірку за результатами якого були визначені обставини його травмування. Документація, окрім наказу не зберіглася через влучання беспілотника. Йому була видана довідка у встановленому порядку про отриману травму під час захисту Батьківщини від 30.06.2023 № 61. В даному випадку зазвичай робиться два примірника довідки (один віддається травмованому військовослужбовцю, інший залишається в матеріалах військової частини). Він допускає, що йому було вручено другий примірник довідки скопійований на принтері з підписом ОСОБА_7 , але печатка проставлялась на обох примірниках дійсна, що підтверджено експертами. Під час досудового розслідування навіть ОСОБА_8 допитаний про обставини підготовки та виготовлення даної довідки допитаний не був. Виплата у сумі 671000 грн. проводилась за його заявою ще від 07.10.2023 (за підозрою довідку до МСЕК було подано 19.04.2024), у наказі про виплату одноразової грошової допомоги зазначено, що "у зв`язку з встановленням інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, на підставі довідки МСЕК від 10.08.2023". Тобто ніякого значення зміна формулювання в довідці на суму виплати не мала, та рішення про виплату було прийнято на підставі формулювання "захворювання", що підтверджує відсутність обгрунтованності підозри за ч. 4 ст. 190 КК України. В подальшому ним було подано адміністративний позов до суду про стягнення на його користь сум виплат за періоди його лікування, як стаціонарно, так і амбулаторно, проведену реабілітацію. На даний час за його заявою зупинено апеляційне провадження до вирішення питання з кримінальним провадженням, також вважає підозру за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України необгрунтованою. Готовий приймати участь у кримінальному провадженні належним чином з метою встановлення істини у справі.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що ризики зазначені у клопотанні відсутні, підозра не обґрунтована, підтримала мотиви, висловлені підзахисним.

Встановленні слідчим суддею обставини. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши сторони кримінального провадження та перевіривши надані докази, приходжу до таких висновків.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Згідно ч. 4 ст. 186 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство та інші незаконні дії.

Як вбачається з Витягу з ЄРДР від 19.03.2026, Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0008385 від 08.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України. Копія відповідної постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування до клопотання не додано.

20.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 182 КК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 1 ст. 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч.4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявні у справі матеріали, та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність зазначених у клопотанні ризиків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду слідчим у клопотанні обґрунтовано тяжкістю ймовірного покарання, оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування запобіжних заходів особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Отже, небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватись тільки в залежності від суворості можливого покарання. Вона повинна визначатись з урахуванням інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки ухилення від правосуддя. При цьому необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, його майновий стан, соціальні зв`язки, характеристику.

Жодних доказів навіть ймовірного переховування від органів досудового розслідування слідчим та прокурором до клопотання не долучено та в судовому засіданні не наведено. Обґрунтування прокурором існування ризику переховування від органу досудового розслідування лише тяжкістю покарання та наявністю підозри є формальним. Тому слідчий суддя доходить висновку про недоведеність прокурором цього ризику.

Крім того, слідчим, прокурором не доведено ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, оскільки в клопотанні не вказані конкретні свідки та потерпілі, на яких може вплинути підозрюваний та яким саме чином; не надані докази того, що з часу вчинення підозрюваним відповідного кримінального правопорушення він намагався вплинути на свідків в даному провадженні.

Стороною обвинувачення не доведено у судовому засіданні ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 , обгрунтування має форму абстракції не підтверджене будь-якими доказами.

Крім того, сторона обвинувачення, зазначаючи у клопотанні про наявніть ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК Україн, клопоче про застосування запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням свободи, не зазначає та не обгрунтовує при цьому необхідність покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що обгрунтовано втрачає сенс застосування будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі і застави, адже не буде стимулювати підозрювану особу до належної процесуальної поведінки за відсутності негативних наслідків в разі порушення таких покладених обов`язків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя користуючись дискреційними повноваженнями, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, а також відсутності жодних з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування до останнього інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Також слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді або суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 193, 194, 196, 206, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у місті Полтаві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0008385 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.05.2025 про застосування запобіжного заходу у виді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_9