Справа №350/675/25
Провадження № 1-кп/345/96/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2026 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі колегії суддів головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000018 від 05.03.2025 з обвинувальним актом по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст.263, ст. 126-1, ч.1 ст.125, ч.3 ст.357 КК України, -

в с т а н о в и л а:

На розгляді суду перебуває дане кримінальне провадження.

11.03.2026 захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано суду клопотання про реагування суду на порушення права обвинуваченого на медичну допомогу та забезпечення проведення медичного обстеження і лікування. В клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_8 на даний час утримується під вартою в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)». Під час перебування під вартою його стан здоров`я значно погіршився. Згідно з результатами медичних досліджень у ОСОБА_8 встановлено ряд медичних захворювань, які потребують комплексного лікування в умовах стаціонару. За відсутності належного лікування ці захворювання можуть створити реальну загрозу для життя. Стан здоров`я обвинуваченого є критичним і потребує негайного медичного втручання.

Захисником неодноразово направлялись заяви та адвокатські запити до адміністрації установи щодо необхідності надання належної медичної допомоги, однак фактично було отримано лише одну відповідь, а повноцінного медичного обстеження та лікування проведено не було.

Захисник також зазначає, що ОСОБА_8 є особою з інвалідністю, і для продовження групи інвалідності необхідно пройти відповідне медичне обстеження та отримати виписку зі стаціонарного лікування, що є обов`язковою умовою для проведення медико-соціальної експертизи. Однак, у зв`язку з перебуванням під вартою ОСОБА_8 позбавлений можливості самостійно звернутися до лікувальних закладів та пройти необхідне обстеження, а без відповідної медичної документації продовження інвалідності є неможливим.

У зв`язку з цим, захисник просить суд: негайно відреагувати на порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на належну медичну допомогу відповідно до ст.206 КПК України; зобов`язати адміністрацію ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити невідкладне медичне обстеження ОСОБА_8 ; зобов`язати адміністрацію установи організувати стаціонарне лікування ОСОБА_8 у спеціалізованому медичному закладі, у тому числі у цивільному лікувальному закладі у разі наявності медичних показань; витребувати у ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» повну медичну документацію щодо стану здоров`я ОСОБА_8 та надання йому медичної допомоги; зобов`язати адміністрацію установи забезпечити оформлення медичних документів, необхідних для проходження медико-соціальної експертизи з метою продовження групи інвалідності.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала подане клопотання, просила задовольнити його з підстав, наведених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просила клопотання захисника задовольнити частково. Не заперечила щодо задоволення клопотання в частині зобов`язання адміністрації ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити медичне обстеження стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , у випадку необхідності слід діяти відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту. Також прокурор заперечила щодо задоволення клопотання сторони захисту в частині вимоги організувати стаціонарне лікування ОСОБА_8 в медичному закладі та вимоги про зобов`язання адміністрації ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити оформлення медичних документів, необхідних для проходження медико-соціальної експертизи з метою продовження групи інвалідності. Зазначила, що питання щодо доцільності стаціонарного лікування належить до компетенції медичних працівників, а не суду. Крім того, на даний момент відсутні докази того, що обвинуваченому не надається медична допомога чи що така допомога є неналежною. Продовження групи інвалідності є адміністративною процедурою та відноситься до компетенції відповідних медичних органів і установ.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

На підтвердження погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 захисником надано суду результати рентгенологічних обстежень ОСОБА_8 від 16.07.2024 та 19.02.2026.

Положення Конституції України, згідно з якими людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст. 3), ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню (ст. 28), кожен має право будь-якими незабороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст. 55), кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей (ст. 68) знайшли своє втілення у статті 11 КПК України.

Зокрема, статтею 11 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність. Кожен має право захищати усіма засобами, що не заборонені законом, свою людську гідність, права, свободи та інтереси, порушені під час здійснення кримінального провадження.

Ч. 1 ст. 206 КПК України передбачає, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я ув`язнених, яке має адекватно охоронятись.

Відповідно до п. 135 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кушнір проти України» від 11 березня 2014 року суд зазначає, що влада повинна забезпечити всеосяжне спостереження за станом здоров`я затриманого та його лікування під час перебування під вартою, своєчасні і правильні діагнози й лікування та, якщо цього вимагає медичний стан ув`язненого, регулярний і систематичний контроль і всебічну терапію, спрямовану, по можливості, на лікування захворювань затриманого або запобігання їх загостренню, а не на усунення симптомів. Влада повинна також показати, що були створені всі необхідні умови для призначеного лікування. У той самий час при оцінці адекватності лікування слід керуватися перевіркою на належне старання, бо зобов`язання держави надати лікування важко хворому затриманому є зобов`язанням дії, а не зобов`язанням результату.

У пункті 66 рішення ЄСПЛ у справі «Барило проти України» від 16 травня 2013 року суд також зазначає, лише той факт, що ув`язненого оглянув лікар та призначив певний вид лікування, автоматично не може привести до висновку, що медична допомога була достатньою.

Органи влади мають забезпечити повну фіксацію стану здоров`я особи, яка тримається під вартою, та лікування, яке ця особа отримувала під час перебування під вартою чи позбавлення свободи; забезпечити своєчасність та правильність діагнозів та догляду; а також, у разі необхідності та залежно від характеру захворювання, забезпечити регулярний та систематичний нагляд, який включає в себе всебічний план лікування, що має бути спрямований на лікування захворювань ув`язненого та запобігання їх погіршення, а не на усунення симптомів. Державну органи також повинні довести, що були створені умови, необхідні для призначеного лікування, щоб це лікування було дійсно отримано.

Викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини вимоги, є такими, що підлягають обов`язковому застосуванню відповідними державними інституціями, в тому числі для забезпечення належного медичного обстеження та лікування будь-якої особи, яка тримається під вартою, тобто знаходиться під юрисдикцією держави.

Відповідно до положень Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту (далі Порядок), медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я. Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. (п. 2.3.).

Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО (п. 2.6.).

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. (п. 2.7.).

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я (п. 2.8.).

Виходячи з положень статті 3 Конституції України, як норми прямої дії, колегія суддів, з огляду на наявність в матеріалах справи документів про стан здоров`я обвинуваченого, вважає за необхідне вжити заходів щодо захисту права ОСОБА_8 на охорону здоров`я. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 на даний час продовжує утримуватися у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» та відповідно до наданих стороною захисту суду медичних документів може потребувати лікування, і, зі слів сторони захисту, стан його здоров`я не покращується, суд вважає необхідним зобов`язати ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити та організувати невідкладне проведення судово-медичного (медичного) обстеження обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі необхідності, в подальшому забезпечити необхідне медичне лікування. Про результати виконання ухвали слід письмово повідомити Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області та скерувати до суду належним чином завірені копії медичних документів обвинуваченого ОСОБА_8 .

Що стосується вимоги захисника організувати стаціонарне лікування ОСОБА_8 в медичному закладі, то колегія суддів вважає, що питання щодо доцільності стаціонарного лікування належить до компетенції медичних працівників, а не суду. На даний момент відсутні докази того, що обвинуваченому не надається медична допомога чи що така допомога є неналежною. Тому в задоволенні клопотання захисника в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги захисника про зобов`язання адміністрації ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити оформлення медичних документів, необхідних для проходження медико-соціальної експертизи з метою продовження групи інвалідності та , то суд зазначає наступне. Порушене стороною захисту питання не відноситься до предмету регулювання кримінального процесуального законодавства та не входить до повноважень суду під час здійснення кримінального провадження, а за своєю правовою природою є адміністративною процедурою та відноситься до компетенції відповідних медичних органів і установ, зокрема МСЕК, медичної служби установи виконання покарань.Тому в задоволенні клопотання захисника в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги захисника про витребування повної медичної документації щодо стану здоров"я обвинуваченого та надання йому медичної допомоги, то суд на даний момент не вбачає в цьому необхідності. Крім того, оцінку даним документам може бути надано медичними установами. Тому в задоволенні клопотання захисника в цій частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 206, 350, 372, 376 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про реагування суду на порушення права обвинуваченого на медичну допомогу та забезпечення проведення медичного обстеження і лікування задовольнити частково.

Зобов`язати ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» забезпечити та організувати невідкладне проведення судово-медичного (медичного) обстеження обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі необхідності, в подальшому забезпечити необхідне медичне лікування.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали для негайного виконання направити до ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» та Калуській окружній прокуратурі для відома.

Про результати виконання ухвали письмово повідомити Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області та скерувати до суду належним чином завірені копії медичних документів обвинуваченого ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвала остаточна та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено і оголошено 27.03.2026 о 08:30 год.

Головуючий:

Судді: