Справа № 203/3079/25
Провадження № 1-кс/0203/1928/2025
УХВАЛА

15 травня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001313 від 10.05.2025 року,

встановив:

13 травня 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_2 з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001313 від 10.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому просить суд:

- накласти арешт з обов`язковим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вилученим автомобілем марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 , який вилучено та передано на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Дніпропетровській області, розташований за адресою: місто Дніпро, вулиця Курсантська, будинок №22.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13.05.2025 року, судову справу №203/3079/25, провадження №1-кс/0203/1928/2025, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 та передано канцелярією суду 15 травня 2025 року.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, проаналізувавши норми КПК України, дійшов висновку про необхідність повернення його прокурору для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями статті 171 КПК України встановлено вимоги до змісту та порядку подання клопотання про арешт майна слідчому судді.

Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до частини 7 статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з частиною 1 статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Аналіз викладених вище норм КПК України вказує, що статус тимчасово вилученого майна набуває усе майно, вилучене під час обшуку, огляду, незалежно від того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його відшукання, оскільки фактично відбувається обмеження права особи щодо можливості володіти, користуватися та розпоряджатися усім майном, яке вилучається. Крім того, задля запобігання непомірного втручання у право власності особи законодавцем передбачено строк, протягом якого слідчий чи прокурор має звернутися із клопотанням про застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відносно тимчасово вилученого майна, інакше таке майно негайно повертається особі, в якої воно вилучалося.

Процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального проваджений зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частини 1, 2 статті 113 КПК України).

Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години (частини 1, 2 статті 115 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до частини 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як видно з матеріалів клопотання, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був складений слідчим 09.05.2025 року о 20:30 годині, яким зафіксоване, в тому числі, вилучення автомобіля марки Chevrolet Lacetti, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , з його направленням на МТТТЗ, за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, 22.

Тобто огляд 09.05.2025 року було проведено слідчим не на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України (ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи).

Так, слідчий повинен був звернутися до суду з клопотанням про арешт майна або направити відповідне клопотання з додатками засобами поштового зв`язку не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто 12.05.2025 року включно.

Разом з цим, відповідно до поштової відмітки на конверті, слідчим направлено до суду клопотання про арешт майна 13.05.2025 року о 12:00 годині, тобто з пропущенням встановленого КПК України строку.

Тому строк для подання клопотання про арешт майна пропущений слідчим, та у клопотанні слідчий не посилається на поважність причин пропуску строку подачі клопотання про арешт майна, не надає доказів, що підтверджують поважність причин пропуску вказаного строку, не наводить жодної підстави для поновлення строку, не звертається до суду із клопотанням про поновлення відповідного строку.

Слідчий суддя за таких обставин доходить висновку про необхідність повернення клопотання слідчого про арешт майна прокурору для усунення недоліків, надавши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання копії цієї ухвали. При повторному зверненні з клопотанням про арешт майна слідчому необхідно усунути вказані недоліки.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає належному оформленню, що обумовлює процесуальну необхідність його повернення, відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, прокурору для усунення недоліків у строк 72 години з моменту отримання копії ухвали суду.

Керуючись вимогами ст. ст. 170-172, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалиВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001313 від 10.05.2025 року, повернути прокурору для усунення недоліків у строк 72 (сімдесят дві години) з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1