Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/912/18
Провадження № 1-кп/945/32/26
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2026 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (приймає участь дистанційно),

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві, в режимі відеоконференції з Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 03.06.2017 року за №0000063 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козлівка Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, неодруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого водія розвідувального взводу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,

встановив:

В провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що являючись військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді старшого водія розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 будучи особою, яка керує броньованою розвідувально - дозорною машиною (БРДМ-2) військовий номер НОМЕР_2 , військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , діючи із прямим умислом по відношенню до порушення правил водіння, передбачених ст.ст. 9, 11, 16, 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України "Про дорожній рух", п.п. 2.3 (б), 12.1 "Правил дорожнього руху", затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, ст.ст. 23, 31, 241, 242, 243, 245, 274, 276, 278 "Настанови з автомобільної служби", затвердженої наказом Міністра оборони СРСР від 01.09.1977 року №225, яка діє і на цей час, Наказу Міністра оборони України від 10.01.1995 року №10 "Про порядок використання автомобільної техніки у Збройних Силах України", та із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, рухаючись по піщаній дорозі у напрямку спуску до водної перешкоди на території 235 Міжвідомчому центрі підготовки військових частин та підрозділів у АДРЕСА_2 , на броньованій розвідувально - дозорній машині (БРДМ-2) військовий номер НОМЕР_2 , на кузові якої перебували старший солдат ОСОБА_6 , старший солдат ОСОБА_7 та сержант ОСОБА_8 , водій ОСОБА_4 здійснив наїзд керованим ним автомобілем на насип, який знаходився з правої сторони вздовж спуску, внаслідок чого вказаний автомобіль перекинувся на лівий бік, чим вчинив порушення вищезазначених правил водіння транспортною машиною, в результаті чого потерпілий ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, потерпілий ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст.415 КК України порушення правил водіння бойової машини, шо спричинило потерпілим тілесних ушкоджень середньої тяжкості та тяжких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що зі дня вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши клопотання обвинуваченого, думку прокурора, суд дійшов наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до положень ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 статті 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Частиною 1 статті 415 КК України передбачено, що порушення правил водіння або експлуатації бойової, спеціальної чи транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель потерпілого, службовим обмеженням на строк до одного року або обмеженням волі на строк від одного до трьох років, або триманням у дисциплінарному батальйоні до одного року, або позбавленням волі на строк від одного до п`яти років.

Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 вчинене 03.06.2017 року. З огляду на зазначене вище, строк давності слід обчислювати із 03.06.2017 року. Отже, станом на день розгляду клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності 13.01.2026 року, минуло більше, ніж 5 років.

Враховуючи те, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності сплинув, його клопотання підлягає задоволенню та відносно нього слід застосувати положення, визначені п.3 ч.1 ст.49 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 закрити.

У вказаному кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся; речові докази відсутні.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення судової експертизи дослідження транспортного засобу (броньованої розвідувально-дозорної машини (БРДМ-2), військовий номер 401) №17-938 від 06.12.2017 року вартістю 1485 тгрн 60 коп та витрати на проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №17-940 від 08.12.2017 року вартістю 594 грн 00 коп, а всього 2079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) грн 60 коп.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Зпобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.49 Кримінального кодексу України, ст.ст.285, 288, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 03.06.2017 року за №0000063 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи дослідження транспортного засобу (броньованої розвідувально-дозорної машини (БРДМ-2), військовий номер 401) №17-938 від 06.12.2017 року вартістю 1485 тгрн 60 коп та витрати на проведення судової автотехнічної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №17-940 від 08.12.2017 року вартістю 594 грн 00 коп, а всього 2079 (дві тисячі сімдесят дев`ять) грн 60 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів.

Повний текст ухвали проголошений 13 січня 2026 року о 15 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1