Справа № 464/632/25
пр.№ 1-кп/464/207/26
У Х В А Л А

09 січня 2026 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 23.01.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

з участю сторін:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

09.01.2026 від захисника ОСОБА_5 на адресу суду надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_3 починаючи з грудня 2025 працює у ТзОВ «Торгово-виробнича компанія «ВОЛДІ», що підтверджується наказом про прийняття на роботу за осносвним місцем праці від 28.11.2025. ОСОБА_3 , як працівника критичної інфраструктури заброньовано та вказана особа вважається такою, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відомостями із військово-облікового документу, сформованого 12.12.2025 в «Резерв+» на період до 03.03.2026.Зазначені обставини свідчать про те, що на даний час ОСОБА_3 є особою, яка відповідно до п.1 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягає призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаних, які заброньовані на період мобілізації та виконують для держави критично-важливі завдання і функції для підтримання економічної стабільності та обороноздатності. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі №161/1390/19 особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв?язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. У постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26 березня 2019 року у справі № 569/20/14-к та від 04 лютого 2021 року у справі № 953/21593/19 наголошено, що збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв?язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною. Після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України-ухилення від призову за мобілізацією та на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, змінилася обстановка військовозобов`язаному ОСОБА_3 надано бронювання. У результаті таких змін втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.З вищенаведених підстав внаслідок зміни обстановки у відповідності до ст. 48 КК України, вважає, що вказане клопотання слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а кримінальне провадження закрити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала покликаючись на викладені у клопотанні обставини та просить його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні клопотання захисника, вважає таке необґрунтованим.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Тобто, стаття 48 КК передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: 1) втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки та 2) втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки - це втрата ним цілком суспільної небезпечності або втрата її в такій мірі, при якій діяння визнається незлочинним. Згідно з ч.2 ст.11 КК суспільна небезпечність, що притаманна кримінальному правопорушенню, має місце там, де діяння заподіяло істотну шкоду або могло заподіяти таку шкоду фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Для застосування ст. 48 КК суд повинен встановити, що після вчинення певного кримінального проступку або нетяжкого злочину обстановка вчинення кримінального правопорушення змінилася таким чином, що раніше вчинене діяння вже не може розглядатися як суспільно небезпечне. Така зміна обстановки може бути двох видів: масштабна або локальна.

Масштабна зміна обстановки стосується змін у межах країни і може виражатися, наприклад, у припиненні стану війни або скасуванні воєнного чи надзвичайного стану в країні, зміні економічного або політичного курсу країни, підходів держави до вирішення тієї чи іншої проблеми, зміні масштабу цін, високих темпах інфляції тощо.

Локальна зміна обстановки вчинення кримінального правопорушення - це зміна обстановки в певному регіоні, місті, підприємстві, сім`ї тощо і може виражатися, наприклад, у прийнятті владою таких рішень, які істотно впливають на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільно небезпечного; ліквідації або реорганізації конкретного підприємства, на якому раніше був вчинений злочин; набуття згодом особою певного статусу чи офіційного документу, які були відсутні саме на момент вчинення злочину; зміні природних умов або умов господарювання в певному регіоні, що впливає на оцінку раніше вчиненого діяння як суспільно небезпечного тощо.

Масштабні та локальні зміни обстановки тягнуть за собою два види втрати суспільної небезпечності діяння.

Перший вид пов`язаний із втратою суспільної небезпечності не тільки конкретно вчиненого діяння даною особою, а й певного виду таких діянь. Масштабні та швидкі зміни у тих або інших сферах життя суспільства та держави можуть призвести до ситуації, за якої законодавець не встигає змінити ознаки відповідно до складу злочину або зовсім виключити його із КК. Вочевидь, зміна обстановки повинна бути настільки суттєвою, щоб вплинути на суспільну правосвідомість, яка в нових умовах не сприймає суспільно небезпечним діяння, яке, навпаки, в іншій обстановці являло собою суспільну небезпечність.

Другий вид втрати діянням характеру суспільно небезпечного має місце при локальній зміні обстановки, що тягне за собою втрату суспільної небезпеки лише окремого, конкретного діяння, вчиненого даною особою, хоча в цілому даний вид діянь, як і раніше, продовжує визнаватися злочинним. Таким чином, локальна зміна обстановки не відміняє законодавчої оцінки відповідного злочинного діяння. У цих випадках раніше вчинене особою діяння в конкретних умовах зміни обстановки визнається судом таким, що не заподіяло істотної шкоди конкретному об`єкту кримінально-правової охорони.

При застосуванні ст.48 КК констатується, що особа спочатку вчинила кримінальне правопорушення, а потім через певний проміжок часу внаслідок зміни обстановки на час кримінального провадження у справі суд прийшов до висновку, що раніше вчинене злочинне діяння даною особою втратило характер суспільно небезпечного (хоча для інших осіб таке діяння, як і раніше, визнається суспільно небезпечним, злочинним).

Особа, яка перестала бути суспільно небезпечною внаслідок зміни обстановки - це друга підстава звільнення цієї особи від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК.

Суспільна небезпечність особи знаходить своє вираження, насамперед, у вчиненні злочину, а в наступному визначається, у першу чергу, ступенем можливості вчинення нею нового тотожного або однорідного злочину (абз. 5 п. 7 ППВСУ від 23 грудня 2005р.).

Судом встановлено, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, які караються позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 днів, який надалі неодноразово Указами Президента продовжено, зокрема Указом Президента України від №793/2025 від 20.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.

Також, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022 передбачено, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних сил України та інших військових формувань, на території України оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться протягом 90 діб, та який продовжено Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 20.10.2025 № 794/2024, з 05 листопада 2025 року на 90 діб.

Згідно ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Окрім цього, громадяни України зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, а також під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Стороною захисту не обґрунтовано, яким чином наведені обставини, а також позитивна характеристика обвинуваченого, наявність на його утриманні дітей призвели до істотної зміни у поведінці чи унеможливлюють вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень в сфері забезпечення призову та мобілізації в майбутньому, враховуючи, що відстрочка у обвинуваченого діє до 03.03.2026, тобто має тимчасовий характер. Крім цього, що саме лише бронювання обвинуваченого від мобілізації не свідчить про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною і підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України.

Крім того, наявність у ОСОБА_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особи, що заброньована, не може в даному випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки така обставина не існували на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та не стала для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення.

А також слід зазначити, що воєнний стан триває, строк проведення загальної мобілізації продовжено, а тому діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період) не втратило суспільної небезпечності.

Керуючись статтею 48 КК України, статтями 284, 288, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КК України - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 13.01.2026 року о 17 год. 10 хв.

Суддя