УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратри м. Одеси ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000582 від 08.09.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, відносно якого 09.07.2025 до Красноокнянського районного суду Одеського області скеровано обвинувальний акт за ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 125 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та відповідного обґрунтування з боку сторони обвинувачення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 05.09.2025 приблизно о 00:50 год. проходив біля двору житловогобудинку за адресою: м. Одеса, вул. Архітекторська, буд. 20, де побачив припаркований мопед марки «YAMAHA», моделі «JOС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червонного кольору, номер рами № НОМЕР_2 , вартістю 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень, який належить ОСОБА_8 та у подальшому в нього винник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння зазначеним транспортним засобом.

Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до вказаного мопеду, запаркованного біля зазначеного житлового будинку, після чого останній взявся за кермо та штовхаючи його в перед, відкотив даний мопед за допомогою сили ніг та рук з стоянкової ніжки, та таким чином, незаконно заволодів цим мопедом.

Після цього, за допомогою сили ніг та рук, тим же способом ОСОБА_4 покотив в невідомому напрямку мопед марки «YAMAHA», моделі «JOС», реєстраційний номер НОМЕР_1 , червонного кольору, номер рами № НОМЕР_2 .

Тим самим, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та незаконно заволодів транспортним засобом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальний збиток на суму 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень.

Надалі 07.09.2025, приблизно о 02:24 годині ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи, за адресою АДРЕСА_3 , побачив припаркований мопед марки «YAMAHA», моделі «JOG», реєстраційний номер НОМЕР_3 темно сірогокольору, номер рами НОМЕР_4 , вартістю 24 800 (двадцять чотири тисячі, вісімсот) гривень, який належить ОСОБА_9 , у подальшому в нього виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно ОСОБА_4 підійшов до вказаного мопеду, запаркованного біля вищевказаного під`їзду, взявся за кермо, та почав його котити вздовж вулиці Євгена Чикаленка, тим самим покинув місце вчинення кримінального правопорушення та незаконно заволодів транспортним засобом, тим самим незаконно ним заволодів та спричинив ОСОБА_9 , матеріальний збиток на суму 20, 832 (двадцять тисяч, вісімсот тридцять дві) гривні.

Після цього, 07 вересня 2025 року приблизно о 07:00 год. ОСОБА_4 знаходячись на території сміттєзвалища, розташованого по вул. Парниковій в м. Одесі, напроти очисних споруд, після незаконного заволодіння транспортним засобом мопеду марки «YAMAHA», моделі «JOG», реєстраційний номер НОМЕР_3 темно сірого кольору, номер рами НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_9 , маючи намір на умисне знищення чужого майна, з метою приховування скоєного ними кримінального правопорушення вирішив спалити зазначений мопед. Після чого, ОСОБА_4 поклав вищевказаний мопед на землю та рукою вийняв трубку з інжектору, внаслідок чого з нього почало виливатися паливо.

В подальшомупісля того як паливо розлилося на землю, ОСОБА_4 маючи при собі сірники, підпалив один та в подальшому кинув запалений сірник на мопед, якийперебував на землі в розлитомупальному, внаслідок чого вищевказаний мопед, належний ОСОБА_9 загорівся, тим самим ОСОБА_4 умисно знищив мопед, шляхом підпалу.

Окрім цього, маючи намір спрямований на умисне знищення чужого майна, з метою приховування скоєного ним кримінального правопорушення ОСОБА_4 переконавшись, що мопед марки «YAMAHA», моделі «JOG», реєстраційний номер НОМЕР_3 темно сірого кольору належний ОСОБА_9 повністю загорівся, останній, підійшов до дороги де стояв викрадений ним мопед марки «Yamaha» моделі«Jog 50» чорного кольору, д.н.з НОМЕР_5 , номер рами НОМЕР_6 рік випуску 2013, об`єм двигуна 49 л належний ОСОБА_10 та руками, тримаючись за руль мопеду, покотив його до місця загорання мопеду марки «YAMAHA», моделі «JOG», реєстраційний номер НОМЕР_3 темно сірого кольору. Після чого ОСОБА_4 кинув мопед марки «Yamaha» моделі «Jog 50» чорного кольору, д.н.з НОМЕР_5 , номер рами НОМЕР_6 рік випуску 2013, об`єм двигуна 49 л належного ОСОБА_10 у вогонь, внаслідок чого мопед загорівся.

У подальшому, переконавшись, що вищевказаний мопед повністю загорівся, ОСОБА_4 вирушив до свого місця мешкання, тим самим умисно знищив вищевказаний мопед.

За вищевикладених обставин, 22.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України.

30.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

-ч. 1 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом;

-ч. 2 ст. 289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно;

-ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу;

-ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. На запитання слідчого судді зазначила, що матеріали клопотання не містять відповідних документів щодо згоди орендодавця квартири на відбування ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного частково заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на наступне. Підзахисний погоджується із повідомленою йому підозрою, має міцні соціальні зв`язки, неофіційно, проте працевлаштований. Просила застосувати відносно ОСОБА_4 домашній арешт у нічний час. Долучила характеристику на підозрюваного.

Підозрюваний погодився з підозрою, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, щоб продовжити працювати.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні питання міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частинами 1 та 2 статті 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 статті 194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України.

30.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 означених кримінальних правопорушень стороною обвинувачення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 07.09.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.09.2025 в ході якоговстановлено, що останніймав в своєму праві власності мопед, який він 06.09.2025 близько о 23:00 год, припаркував біля під`їзду свого місцяпроживання за адресою: м. Одеса проспект Князя Ярослава Мудрого буд.11/3, а наступного дня 07.09.2025 близько о 14:00 год, виявив його відсутність після чого звернувся до поліції; протоколом огляду місця події від 08.09.2025 за адресо: м. Одеса вул. Парникова напроти очисних споруд, в ході якого було вилучено два предмети зовні схожих на мопеди, які зазнали пошкоджень внаслідок термічного впливу; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.09.2025 в ході якого було встановлено, що 07.09.2025 в нічний час доби, перебуваючи поблизу шістнадцятиповерхівки напроти Южного ринку, стояв мопед темного кольору, який в подальшому відкотив від будинку ОСОБА_4 та катався на ньому; протоколом огляду відеозаписувід 09.09.2025 на якомунаявний фрагмент незаконного заволодіння транспортним засобом, належного ОСОБА_9 ; протоколом огляду предмета від 09.09.2025 в ході огляду мобільного телефону належного ОСОБА_4 в галереї було наявне відео на якому зафіксована територія сміттєзвалища поля з горінням предмету; протоколом проведення слідчого експерименту від 11.09.2025 за участю свідка ОСОБА_12 в ході якого свідок детально відтворив події, які стали йому відомі внаслідок кримінального правопорушення; протоколом додаткового огляду предмета від 11.09.2025 в ході якого було детально оглянуто два мопеди, які зазначили пошкоджень від термічного впливу; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 08.09.2025 року; протоколом огляду місця події від 09.09.2025 за адресою: м. Одеса 12-Лінія Люстдорфської дороги буд.7-А в ході якого ОСОБА_13 повідомив, що на території подвір`я за вищевказаною адресою знаходиться викрадений мопед належний ОСОБА_8 та в подальшому його було вилучено в якості речового доказу; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 09.09.2025 який повідомив про обставини вчиненного відносно ньогокримінального правопорушення; протоколом огляду відеозапису від 09.09.2025 на якому наявний фрагмент незаконного заволодіння транспортним засобом, належного ОСОБА_8 ; протоколом додаткового огляду предмета від 11.09.2025 в ході якого було детально оглянуто мопед, належного ОСОБА_8 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 22.09.2025; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 22.09.2025; протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 23.09.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 від 29.09.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 29.09.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_10 від 29.09.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 29.09.2025; повідомленням про нову підозру ОСОБА_4 .

За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Долучені матеріали кримінального провадження, на даній стадії досудового розслідування є достатніми для висновку щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 , при цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

5. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, з огляду на наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 194, КК України, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні таких кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик також підтверджується відсутністю стійких соціальних зв`язків підозрюваного, а саме постійного місця проживання (в засіданні не надано документів які підтверджують факт проживання за зазначеним підозрюваним місцем проживання), місця роботи, дружини, вказані обставини підтверджують той факт, що підозрюваний має можливість переховуватися.

Слідчий суддя також враховує специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких наразі обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а саме у ймовірному пошкодженні чужих транспортних засобів, якими останній незаконного заволодів, а тому приходить до переконання, що підозрюваний може вдатися до спроб знищення, спотворення, сховання речей, які мають доказове значення для кримінального провадження. Відтак, слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення щодо існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя не може залишити поза увагою, що в судовому засіданні було встановлено, що 09.07.2025 відносно ОСОБА_4 до Красноокнянського районного суду Одеського області скеровано обвинувальний акт у тому числі за ч. 2 ст. 194 КК України, що є аналогічним злочинам у вчиненні яких й наразі підозрюється останній.

Крім того, слідчий суддя вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення щодо існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_4 на свідків та потерпілих в рамках даного кримінального провадження.

Так, слідчий суддя враховує, що зокрема показаннями потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні на теперішній час, у тому числі, обґрунтовується пред`явлена ОСОБА_4 підозра. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит таких оіб безпосередньо в судовому засіданні судом, позаяк суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Слід зауважити, що з огляду на специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких на теперішній час обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , процесуальні джерела доказів у вигляді показань відіграють надзвичайно важливу роль, що на переконання слідчого судді додатково підтверджує вірність доводів сторони обвинувачення відносно існування в рамках такого кримінального провадження наведеного ризику.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках такого кримінального провадження наявний ризик можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих та свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

6. Вирішення питання можливості застосування в рамках даного кримінального провадження такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Так запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути достатньо ефективним запобіжним заходом лише за належного забезпечення його виконання.

Метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Під житлом у значенні, що використовується в коментованій статті, треба розуміти: а) будинок приватної форми власності з усіма приміщеннями, в яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, обвинувачений,; б) будь-яке житлове приміщення, незалежно від форми власності, яке належить до житлового фонду і використовується підозрюваним, обвинуваченим для постійного або тимчасового проживання (будинок, квартира в будинку будь-якої форми власності, окрема кімната в квартирі з необхідними для проживання приміщеннями тощо); в) будь-яке інше приміщення або забудова, у яких постійно чи тимчасово проживає підозрюваний, обвинувачений, які не належать до житлового фонду, але пристосовані для постійного або тимчасового проживання.

Слідчий суддя звертає увагу, що не зважаючи на те, що сторона обвинувачення звертається з клопотанням про обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт, при цьому зазначаючи адресу за якою просить призначити такий запобіжний захід, як і у клопотанні, так і в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано будь яких належних даних, які б підтверджували, що підозрюваний проживає за адресою за якою прокурор просить визначити домашній арешт, який час проживає, на підставі яких документів, та кому належить це житло, а також чи не заперечує сам власник житла, щодо визначення підозрюваному такого запобіжного заходу за його власністю.

Слідчий суддя враховує, що з метою дотримання права власника житла на особисте життя та недоторканність його житла слідчий суддя, обов`язково мусить з`ясувати позицію власника житла (яким може бути не лише родич, член сім`ї, а й орендодавець та інші особи) щодо можливості застосування домашнього арешту до підозрюваного в його житлі та отримати підтвердження и?ого згоди на це.

Таким чином, слідчий суддя зауважує, що додатковими умовами для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у разі, якщо підозрюваний, обвинувачений не є власником (співвласником) житла та не зареєстрований в житлі, є такі: підтвердження факту постійного чи тимчасового проживання підозрюваного в житлі його власником; отримання згоди власника (співвласників) житла та повнолітніх співмешканців підозрюваної особи на виконання домашнього арешту за і?хньою спільною адресою (якщо є такі співмешканці); отримання згоди власника орендованого підозрюваним житла на те, що виконання домашнього арешту буде реалізовуватись за адресою такого житла (якщо підозрюваний орендує житло).

Таким чином слідчий суддя вважає, що обрання такого запобіжного заходу як домашній арешт в даному випадку буде порушенням норм як КПК України так і Конституційних прав власника нерухомості.

6. Вирішення питання про можливість застосування в рамках даного кримінального провадження іншого запобіжного заходу.

Враховуючи, що слідчий суддя не має право обрати більш тяжкий запобіжний захід ніж зазначений стороною обвинувачення, а обрання домашнього арешту є неможливим, слідчий суддя вважає за можливе обрати менш тяжкий запобіжний захід у вигляді застави, при цьому слідчий суддя враховує думку захисника та підозрюваного, які в судовому засіданні повідомили, що підозрюваний не офіційно, але працює, тобто має певний дохід, також вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочинів при власності, які спричинили певні матеріальні збитки потерпілим, та у випадку доведеності його вини, застава внесена підозрюваним, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе повторне умисне пошкодження чужих транспортних засобів, якими він незаконно заволодів.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вказані розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, у тому числі майнового характеру, які ймовірно були вчинені ним повторно, а також його майновий стан, оскільки зі слів сторони захисту, підозрюваний неофіційно працевлаштований та просив не застосувати запобіжний захід, пов`язаний із ізоляцією для надання можливості продовжити працювати. Разом з тим, слідчий суддя також зазначає, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 завдали майнової шкоди потерпілим. Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що встановлені обставини слугують такими виключними випадками, які на підставі вищевикладених вимог ч. 5 ст. 182 КПК України дозволяють при визначені застави вийти за межі її розміру, передбаченому законом для осіб, підозрюваних у вчинені тяжких злочинів.

Слідчий суддя враховуючи викладені обставини, прийшов до висновку, що відносно підозрюваного є доцільним застосування запобіжного заходу з призначенням застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

На думку слідчого судді, саме вказаний розмір застави буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав (ч. 8 ст. 182 КПК України).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратри м. Одеси ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 (трьохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

Покласти на підозрюваного строком до 21.11.2025, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками (щодо обставин даного кримінального провадження).

Застава може бути внесена підозрюваним або іншою фізичною або юридичною особою (заставодацем) на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Роз`яснити підозрюваному , що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1