ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського міського суду Рівненської області кримінальне провадження №0001504 від 08.07.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, розлученої, на утриманні якої перебувають двоє малолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,

розгляд кримінального провадження відбувся за участю:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілої - ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої - ОСОБА_3

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 08.07.2025, близько 17:18 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в кімнаті АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку вчинюваних нею дій, на ґрунті особистих неприязних відносин, що раптово виникли під час конфлікту, умисно завдала ОСОБА_8 , сім ударів клинком ножа, в область грудної клітки справа, правого стегна, спини, лівої підключичної ділянки, лівого плеча та лівого передпліччя внаслідок чого спричинила потерпілому тілесні ушкодження з короткочасним розглядом здоров`я у вигляді сліпого одиночного колото різаного поранення м`яких тканин спини у правій надлопатковій ділянці, що супроводжувалось раневим каналом, який проходив у напрямку зверху-вниз, ззаду-наперед та справа-наліво; 4 поверхневих колото різаних ран: у лівій підключичній ділянці, на лівій половині передньої поверхні грудей у 3-му міжребір`ї по середньо-ключичній лінії; у нижній третині лівого плеча по задній поверхні; у верхній третині лівого передпліччя по зовнішній поверхні; лівого плеча по задній поверхні; у верхній третині лівого передпліччя по зовнішній поверхні; а також спричинила тяжкі тілесні ушкодження у вигляді одиночного ножового колото різаного проникаючого у плевральну порожнину поранення передньо бокової поверхні правої половини грудей у 6-му міжребір`ї, між середньо-ключичною та передньою аксилярною лініями, що супроводжувалось раневим каналом, який проходив у напрямку спереду-назад через м`які тканини грудей та супроводжувалось гемо-пневмотораксом; сліпого одиночного колото різаного поранення правого стегна в його нижній третині по передньо внутрішній поверхні, що продовжувалось раневим каналом, який проходив у напрямку спереду-назад, зліва-направо та дещо зверху-вниз з ушкодженням підколінної артерії, що супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею, що викликали постгеморагічну анемію та спричинили смерть потерпілого.

Своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні, вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, дала показання, що 08.07.2025, близько 17 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в кімнаті АДРЕСА_2 , через конфлікт, який виник раптово, заподіяла ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 в різні частини тіла, грудної клітки, стегна, передпліччя, плеча. В подальшому коли потерпілий стікав кров`ю, надавала першу медичну допомогу.

У вчиненому щиро розкаялась, просила не призначати суворе покарання.

Цивільний позов потерпілої визнала у повному обсязі.

Повністю погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують її винуватість, відмовилась від їх дослідження під час судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні дала показання, що ОСОБА_8 , є її сином. Про те, що сина позбавили життя, дізналась від сусідки, яка їй зателефонувала. Очевидцем події вона не була, оскільки була на роботі. Коли повернулась з роботи, сина забрала швидка допомога. У коридорі загального користування було багато слідів крові. Син перебував на лікуванні в обласній лікарні, де від отриманих ножових поранень помер. Обвинувачену раніше не бачила, з нею не знайома.

Цивільний позов підтримала, просила його задовольнити та стягнути з обвинуваченої на її користь 300 000 грн. моральної шкоди.

Щодо покарання обвинуваченій, потерпіла на суворості покарання не наполягала, вказала, що пробачає обвинувачену.

Погодилась зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що підтверджують винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, та з недоцільністю дослідження в цій частині інших доказів.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні покарання, суд враховує положення статті 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином; характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення та наслідки, що внаслідок кримінального правопорушення настала смерть людини, обставини що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, ставлення обвинуваченої до вчиненого злочину з осудом, що вона шкодує про вчинене, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворості покарання обвинуваченій, обставини які обтяжують покарання, якими є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння; особу винуватої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, та приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення ч.2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфікуються її дії, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, надасть можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки кримінально-караного діяння та невідворотність покарання за вчинене, що відповідатиме меті покарання, ступеню тяжкості кримінального правопорушення, сприятиме виправленню останньої та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченою, так і іншими особами.

Потерпілою ОСОБА_5 подано цивільний позов, у якому вона просить стягнути з ОСОБА_3 300 000 грн. моральної шкоди. У позові вказує, що смерть сина це для неї непоправна втрата. Обвинувачена позбавила життя найріднішої їй людини. Вона втратила свою дитину, постійно перебуває в жалю за сином, все це завдає їй нестерпних страждань. Відчуття горя та смутку у зв`язку з втратою дитини, не залишає її.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 суд виходить із наступних обставин справи та вимог закону.

Згідно ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна, шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її заподіяла за наявності її вини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом, залежно від характеру заподіяних фізичних та душевних страждань, їх глибини та погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, а також інших негативних наслідків, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, при визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Гроші виступають еквівалентом завданої моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та справедливої сатисфакції потерпілому. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19).

Таким чином, розмір відшкодування моральної шкоди не є сталою величиною, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, однак, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи наведене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги страждання потерпілої через передчасну смерть її сина, який загинув внаслідок неправомірних дій обвинуваченої, а також що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 000 грн. обвинувачена ОСОБА_3 визнала у повному обсязі, суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення, повністю, тому з обвинуваченої ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілої ОСОБА_5 300 000 грн. моральної шкоди.

На переконання суду такий розмір моральної шкоди, з урахування глибини страждань потерпілої, а також того, що негативні наслідки вчиненого обвинуваченою злочину мають незворотній характер, не може вважатися завищеним або надмірним.

На підставі ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 34 572,01 грн.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України, та вирішити питання щодо забезпечення заходів кримінального провадження у виді арешту майна, у відповідності до ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій у виді тримання під вартою, до набрання вирком законної сили, слід продовжити.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 08.07.2025.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 продовжити до 24 січня 2026 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 34 572 (тридцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят дві) гривні 01 копійка, витрат на залучення експерта.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 300 000 (триста тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази:

-банківську картку «Приватбанк» «Для виплат» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 157, 10 гривень, посвідчення УБД серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_3 , дві каблучки срібного кольору, одна з яких пошкоджена, фрагмент ланцюжка срібного кольору повернути ОСОБА_3 ;

-футболку чорного кольору з білим візерунком, джинсові шорти, що поміщені у пакет Національної поліції України RAW187147 - знищити;

-мобільний телефон в червоному чохлі поміщений в пакет Національної поліції RIC2246944, повернути ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон, що упаковано в сейф пакет НПУ RIC 2246938, який виявлений та вилучений в ході огляду 08.07.2025 у кімнаті АДРЕСА_2 повернути ОСОБА_5 ;

-контроль до змиву правої руки, контроль до змиву лівої руки ОСОБА_3 у паперовому пакеті НПУ СУ з відтиском печатки «Для пакетів.№200» - знищити;

-футболку, труси та шорти ОСОБА_8 що знаходяться в спецпакеті НПУ NPU 5358303 знищити;

-дактилокарту ОСОБА_3 що в спецпакеті Експертна служба МВС 6056713, дактилокарту трупа ОСОБА_8 що в спецпакеті Експертна служба МВС 6056712, сліди пальців рук в спецпакеті Експертна служба МВС 6056711 знищити;

-зразок крові трупа ОСОБА_8 та зразок букального епітелію підозрюваної ОСОБА_3 , що в спецпакеті Експертна служба МВС 6069096 знищити;

-зрізи нігтів що в спецпакеті Експертна служба МВС 6069140 знищити;

-змиви з піднігтьового вмісту з правої руки підозрюваної ОСОБА_3 що в спецпакеті Експертна служба МВС 6069097 та змиви з піднігтьового вмісту з лівої руки підозрюваної ОСОБА_3 що в спецпакеті Експертна служба МВС 6069098 знищити;

-змив речовини бурого кольору з поверхні стіни у кімнаті, контрольний змив до змиву речовини бурого кольору (висновок експерта№129), змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги коридору, контрольний змив до змиву речовини бурого кольору (висновок експерта№130), змив речовини бурого кольору з поверхні стіни, контрольний змив до змиву речовини бурого кольору (висновок експерта№131), змив речовини бурого кольору з поверхні підлоги кімнати, контрольний змив до змиву речовини бурого кольору (висновок експерта№132), змиви з поверхні гомілок обох ніг ОСОБА_3 та два об`єкти схожі на волосся (висновок експерта№133), змиви з тильної та долонної поверхні обох рук ОСОБА_3 (висновок експерта№134), які упаковані в паперові пакети з відтиском печатки «ДСУ «РОБ СМЕ» - знищити;

-предмет, зовні схожий на ніж зі слідами РБК, який після проведення експертизи упаковано в спец пакет Експетна служба 2095729 з відтисками печатки «Державна спеціалізована установа Рівненське обласне бюро судово медичної експертизи. Відділення судово медичної криміналістики»- знищити;

-два сліди підошви взуття, що в сейфпакеті Експетна служба 2181476 знищити;

-босоніжки чорного кольору, що в сейф пакеті Експертна служба 3095178 знищити.

Скасувати арешт:

-накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2025 №569/14050/25 (1-кс/569/5388/25);

-накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10.07.2025 №569/14050/25 (1-кс/569/5389/25).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1