Номер провадження:1-кп/521/345/25
УХВАЛА

28 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

при судовому розгляді кримінального провадження №521/12272/20 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, із вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Хаджибейським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті.

Під час судового засідання захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, а саме інформації щодо перетину державного кордону України з 24.02.2022 року по теперішній час, яка міститься у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначає, що отримавши тимчасовий доступ до бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», у частині відомостей про перетин державного кордону України у період з 24.02.2022 року по теперішній час вищевказаних свідків, буде існувати реальна можливість вирішити питання про забезпечення їх явки до суду для їх допиту. Допит цих свідків за участю адвоката ОСОБА_5 дадуть можливість стороні захисту перевірити показання свідків та підтвердити позицію сторони захисту, спростувати версію сторони обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника про тимчасовий доступ і документів.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважав що клопотання захисника про надання тимчасового доступу до речей та документів не викликано процесуальною необхідністю та є способом затягування судового процесу.

Представник потерпілого підтримав думку прокурора.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить надати йому тимчасовий доступ до речей і документів, а саме інформації щодо перетину державного кордону України з 24.02.2022 року по теперішній час, яка міститься у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту, свідок ОСОБА_8 та інші є свідками сторони обвинувачення. Стороною захисту не заявлялися клопотання про допит цих свідків у судовому засіданні як свідків сторони захисту. Щодо допиту у якості свідка ОСОБА_12 , судом було розглянуто клопотання сторони захисту про допит зазначеного свідка і в задоволенні цього клопотання судом було відмовлено.

З урахуванням інформації, наданої прокурором щодо неможливості забезпечення явки зазначених свідків для їх безпосереднього допиту судом, зокрема документів, які надійшли з органів поліції у ході виконання ухвал суду про доставку до суду свідків, думки учасників судового провадження, судом було задоволено клопотання прокурора та прийнято рішення про дослідження показів свідків, у тому числі свідка ОСОБА_8 , наданих минулому складу суду, при цьому при вирішенні цього питання суд брав до увагу практику застосування положень ст. 27 КПК України, викладеної у чисельних рішеннях Верховного суду, зокрема у постанові Верховного суду від 19 листопада 2019 року у справі №750/5745/15-к (провадження №51-10195км18), в якій зазначено, що суд, розглядаючи справу, повинен забезпечити право сторін на допит особи, яка дає показання, важливі для вирішення справи, і не вправі використовувати позасудові свідчення такої особи. Що стосується показань особи в суді під час минулого розгляду, то навіть за умови наявності таких свідчень, сторона має право вимагати допиту цієї особи під час нового судового розгляду, і в такому разі суд має вжити всіх належних заходів для забезпечення вказаного права. У той же час, якщо попри всі необхідні заходи забезпечити явку такої особи виявилося неможливим, сторона на доведення своєї позиції може надати суду її показання, дані під час минулого судового розгляду, і сам факт відсутності цієї особи в ході нового розгляду не може бути підставою для визнання цих її показань недопустимим доказом. Водночас, дослідивши ці показання, суд повинен дати їм оцінку з точки зору допустимості, належності та достовірності, беручи до уваги, зокрема, наскільки були забезпечені права сторони під час допиту особи в минулому розгляді. Факт неможливості допиту зазначеної особи в процесі нового судового розгляду має враховуватися судом у ході оцінення достовірності цього доказу в сукупності з іншими доказами у справі.

Оскільки допит свідків сторони обвинуваченння проводився попереднім складом суду за участю обвинуваченого та його захисника ОСОБА_5 , суд вважає, що стороні захисту були надані достатні можливості для реалізації процесуального права на допит свідка і отримання від нього показів безпосередньо в суді.

Що стосується якості технічної фіксації судового провадження, яка на думку захисника була неналежною і яка унеможливлює оцінити достовірність показань свідків сторони обвинувачення, суд може врахувати такі твердження сторони захисту, проте оцінка доказам, джерелом яких є показання свідків, може бути надана судом лише при винесенні остаточного судового рішення по справі у нарадчій кімнаті.

Крім цього, при розгляді клопотання захисника обвинуваченого, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених розділом ІV КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Стаття 160 КПК України закріплює, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України. У клопотанні зазначається, зокрема, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. У разі прийняття такого рішення суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для проведення слідчої (розшукової) дії та ознайомлення учасників судового провадження з її результатами.

Так, враховуючи положення ст. 333 КПК України, слідчі (розшукові) дії, зокрема тимчасовий доступ до речей та документів, здійснюється з метою отримання доказів, які необхідні для встановлення тих чи інших обставин або для перевірки обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження. Вказаний вид забезпечення кримінального провадження є засобом здобуття доказів у кримінальному провадженні.

Сторона кримінального провадження має довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За змістом ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до частини першої статті 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження і не може покладатися на суд, оскільки він, як зазначено у частині шостій статті 22 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, кримінальний процесуальний закон обмежує коло речей і документів, до яких може бути наданий тимчасовий доступ, виключно речами і документами, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Це випливає як з обов`язку сторони, яка звертається з таким клопотанням, довести таке значення речей і документів для кримінального провадження (п. 2 ч. 5 ст. 164 КПК України), так і з обов`язку зазначити у клопотанні можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів (п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України).

Не вирішуючи наперед питання щодо допустимості та належності як доказу інформації, яка міститься у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», суд переконаний, що ця інформація сама по собі, а також у сукупності з іншими доказами не може підтверджувати або спростовувати обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тобто вона не може мати суттєве значення для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні і встановленню істини у справі. При цьому, суд приймає до уваги, що навіть отримавши інформацію з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», суд буде мати лише обмежену частину інформації щодо дійсного місця перебування свідків, без визначення держави перебування і можливості встановлення точної адреси, тому вважає, що ця невизначеність унеможливлює у подальшому вирішення питання про допит свідків судом.

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого про тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , на думку суду, не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 131, 159, 160, 163, 333, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_13 про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, проте заперечення на неї може бути подано при апеляційному оскарженні остаточного судового рішення по справі.

Головуючий суддя ОСОБА_14