справа № 156/1317/19
провадження №1-кп/165/19/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілих ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (в режимі ВКЗ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську кримінальне провадження №0000308 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Турійськ Волинської області, українець, громадянин України, з професійно технічною освітою, одружений, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , не судимий:

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.297 КК України,-

встановив:

01.11.2019 близько 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища с.Осмиловичі Іваничівського району Волинської області,яке, відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», є місцем поховання, таємно, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться на могилах, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, навмисно заволодів надгробними плитами, які знаходились на могилах ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Крім цього, 02.11.2019 близько 07 год.30 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на території кладовища с.Осмиловичі Іваничівського району Волинської області, яке відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», є місцем поховання, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення предметів, що знаходяться на могилах, та з метою незаконного збагачення, ігноруючи моральні норми суспільства в частині поваги до померлих та місць їх поховання, поєднаний із застосуванням насильства та погрозою його застосування, що виразилось у розпилюванні перцевого газового балончика в обличчя свідка та погрози вбивством останньої, навмисно заволодів надгробною плитою, яка знаходилась на могилі ОСОБА_15 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у скоєнні інкримінованих йому злочинів не визнав та пояснив суду, що 01.11.2019 протягом всього дня знаходився вдома, зокрема в час, зазначений у обвинуваченні. Наголосив, що немає потреби вчиняти корисливі злочини, оскільки є фінансово забезпеченим. 02.11.2019 в період часу з 07 год.30 хв. до 09 год.00 хв. перебував вдома, потім поїхав до батьків в село Низкиничі. Не вчиняв насильства щодо свідка ОСОБА_16 , не розпиляв їй у обличчя перцевий балончик, плит не викрадав. 30.10.2019 помив свого буса і не користувався ним, автомобіль зберігався у батьків в селі Низкиничі. Стверджує, що на кладовищі в селі Осмиловичі, не був. Також пояснив, що станом на листопад 2019 року, як підприємець, займався встановленням пам`ятників. Наголосив, що плити, у викраденні яких він обвинувачується, це плити з каменю, мінімальна вага однієї плити розміром 1.45 м х 0.60 м становить 87-90 кг. Таку плиту одній особі підняти і нести фізично неможливо. Для цього треба залучати 2-3 людини. Пояснив, що демонтаж таких плит, без їх пошкодження, одній особі зробити не реально. Зазначив, що у його бусі встановлені сидіння, завантажити плити можна хіба, що через задні двері. Наголосив, що слідів плит у його автомобілі, не виявлено. Цим бусом він плит ніколи не возив, бо для цього є причіп. Зазначив, що під час огляду місця події, яким є господарство за адресою: АДРЕСА_3 , було вилучено транспортний засіб марки Фіат-Дукато, д.н.з. НОМЕР_1 , газовий балончик «Терен 4М», шапку чорного кольору, 19 елементів надгробних плит. Наголосив, що вилучені надгробні плити повернуті власнику ОСОБА_17 , оскільки не мають жодного стосунку до вказаного кримінального правопорушення. Вилучений балончик «Терен 4М» взагалі не належить ОСОБА_8 , і на його переконання, цей балончик підкинув у автомобіль марки Фіат-Дукато, д.н.з. НОМЕР_1 , під час обшуку, син потерпілих ОСОБА_18 . Під час обшуку, коли у бусі виявили і вилучили газовий балончик, присутнім не був. Він не заперечував, що мав у користуванні газовий балончик, однак в суді наголосив, що дружина подарувала йому газовий балончик «Терен 4» для самозахисту, який він через певний період часу, приблизно півтора-два роки після події, знайшов в гаражі господарства у неробочому холодильнику. Показав, що вилучена з автомобіля шапка належить його племіннику. Зображений на відеофайлах з камер відео спостереження, наданих стороною обвинувачення, автомобіль, не обладнаний системою ДХВ (денні ходові вогні). Крім того зазначає, що на цьому автомобілі, в задній частині бампера наявні світло відбиваючі смуги білого кольору. В автомобілі марки Фіат-Дукато, д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучений під час огляду місця події від 02.11.2019, наявна система ДХВ, а відбиваючі білі смуги в задній частині бампера, відсутні. Щодо впізнання його під час слідчої дії свідком ОСОБА_16 , наголошує, що таке відбувалося після попередньої демонстрації особі, яка впізнає, його зображення на фото, а також зазначає, що перед проведенням вказаної слідчої дії, свідок ОСОБА_16 , яка тривалий час перебувала в холі Іваничівського відділу поліції разом з потерпілою ОСОБА_5 , її сином ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , який потім був запрошений статистом для проведення впізнання, мала можливість бачити його, ОСОБА_8 , коли він у кайданках неодноразово ходив в супроводі поліцейського з другого на перший поверх приміщення відділення поліції. З огляду на ці обставини, вважає протокол пред`явлення особи для впізнання, недопустимим доказом. При цьому зазначив, що під час впізнання, свідок ОСОБА_16 попросила статиста ОСОБА_21 піднятися з крісла, оскільки він в руках тримав куртку червоного кольору, в яку під час обшуку в господарстві в с.Низкиничі, був одягнений ОСОБА_8 . Не заперечив, що у зв`язку з цим, він перед проведенням вказаної слідчої дії, обмінявся куртками з ОСОБА_22 , який приходиться йому шваґром. Щодо обшуку, проведеного у господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , то пояснив, що 02.11.2019, близько 21 год. 00 хв. дружині зателефонувала його мати і повідомила, що до них через огорожу перелазить багато людей і хочуть шукати плити. Ворота і хвіртка у господарстві, були зачинені. Коли він, ОСОБА_8 , приїхав туди з дружиною, то побачив там двох невідомих на той час людей в цивільному одязі, як потім дізнався, братів ОСОБА_23 і ОСОБА_24 , які потрапили на подвір`я коли ворота господарства були закритими. Вони і знаходилися біля автомобіля Фіат-Дукато, д.н.з. НОМЕР_1 , поряд з приміщенням літньої кухні. Наголосив, що вони заходили в бус, в якому були привідкриті двері. Зокрема, на відео проведення слідчої дії, зафіксовано, як ОСОБА_18 закриває задні двері буса і в нього з кишені стирчить балончик. Через годину у вказаному автомобілі провели обшук. Крім того, на подвір`я господарства заходили ще дві жінки. ОСОБА_25 на особистий телефон знімав хід слідчої дії, де одночасно зафіксував його особу. До участі у вказаній слідчій дії був залучений спеціаліст ОСОБА_26 , який проводив відеозйомку. Зазначив, що ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, стороні захисту надано не було. Обшук у автомобілі проводився за відсутності дозволу слідчого судді. Дактилоскопічна експертизи стосовно відбитків на газовому балончику, не призначалася, хоча слідчий отримав відбитки пальців обвинуваченого. Пояснив, що з його рук ніяких змивів не брали. У провадженні речовим доказом визнано рукоятку з коробки передач автомобіля, а в суді під час огляду речових доказів встановлено, що це ручка для прокруту керма. Наголошує, що на відео файлах зафіксовано час руху автомобіля по місту в напрямку села Осмиловичі, що не відповідає часу, вказаному у обвинувальному акті. Зазначає, що у його автомобілі автоматично вмикається ближнє світло фар, а в ході перегляду відео з кладовища, встановлено, що бус приїхав без світла фар, що є неможливим. Наголошує, що свідок не могла бачити його на кладовищі в селі Осмиловичі 02.11.2019, о 7 год. 30 хв. оскільки в цей час він знаходився вдома. На переконання обвинуваченого, зібрані стороною обвинувачення та досліджені під час судового розгляду справи докази, не доводять його вину у вчиненні інкримінованого злочину, прямі докази відсутні, а тому просить постановити стосовно нього виправдувальний вирок.

Під час судового розгляду вина ОСОБА_8 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у обвинувальному акті, знайшла своє підтвердження дослідженими судом такими доказами.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_5 судом встановлено, що 01.11.2019 приблизно о 16 го.30 хв. до воріт її господарства приїхав ОСОБА_27 і повідомив, що з могили її батька викрали плиту. Приїхавши на кладовище, виявила відсутність плити, яка зранку ще була і вона її бачила, оскільки цього дня ходила на кладовище. Вранці наступного дня, тобто 02.11.2019 о 7 год. 30 хв. потерпіла ОСОБА_5 побачила, що з кладовища виїзжає білий бус. Вона на велосипеді поїхала туди і запам`ятала, що перші цифри номерного знака цього буса, який на великій швидкості рухався їй назустріч - «590». Як приїхала на кладовище, то побачила, що на могилі батька немає плити і в батьків потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_28 на могилі, також відсутні дві плити. Сусідка ОСОБА_29 плакала, витирала очі хусткою. Пояснила, що свідок думала, що це сини потерпілої ОСОБА_30 були біля могил, а коли почула звук завантаження плити, то дзвонила в дзвони, а злодій, виїзджаючи з воріт кладовища, наказав їй мовчати, говорив, що заплатить і погрожував, що вб`є. Показала, що кладовище в с.Осмиловичі обгороджене, там один виїзд. Раніше ворота не зачинялись, а тепер закриваються на замок. Зазначила, що її насторожило те, що так рано бус знаходиться на кладовищі, там на пам`ятниках було тільки чотири сірих, нових плити. Дві на могилах у батьків ОСОБА_5 та дві на могилах батьків потерпілої ОСОБА_6 . Наголосила, що тільки 18.10.2019 змонтували пам`ятники на могилах батьків, а 01.11.2019 з них було викрадено плити. Зазначає, що 01.11.2019 обвинуваченому не вийшло викрасти всі плити, бо його налякали сторонні люди, але він не побоявся, і приїхав на кладовище зранку 02.11.2019. Коли вона поїхала на кладовище і побачила пошкоджені пам`ятники батьків, то дуже розхвилювалася, їй було боляче, піднявся тиск, вона сильно плакала і хвилювалася через осквернення пам`яті найрідніших людей, по сьогоднішній день переносить моральні страждання. Змушена була за власні кошти вдруге встановлювати плити, нести витрати, отримуючи пенсію станом на 2019 рік в розмірі 2200 грн. Підтримує позицію прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі та просить задоволити поданий у кримінальному провадженні цивільний позов.

Потерпілий ОСОБА_4 під час розгляду справи суду пояснив, що він повідомив у поліцію про крадіжку. Був з працівниками поліції на кладовищі, які все фіксували. Підтверджує показання дружини потерпілої ОСОБА_5 та сусідки свідка ОСОБА_31 . На його думку, одна фізично здорова людина може демонтувати плиту, акуратно підняти та завантажити її в бус. Зазначає, що автомобіль під`їхав впритул до могили. Товщина плити 2.5 -3 см., з суцільного натурального каменю, її можна просто завантажити. Щодо покарання обвинуваченого, то підтримує позицію прокурора щодо призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона проживає в АДРЕСА_4 є батьківський будинок і земельна ділянка, яка використовується під город. Вона часто буває в селі на кладовищі. Пам`ятник батькам встановила в червні місяці 2019 року. Перед поминальною суботою, 01.11.2019, у п`ятницю приїхала на кладовище, щоб прибрати і зауважила, що плити, як провалилися. Не зрозуміла в чому справа. Поїхала у відділення поліції в м.Нововолинськ, де їй повідомили, що на могилах батьків потерпілої ОСОБА_5 також зняли плити. Підтвердила, що написала заяву в поліцію. Також зазначила, що під`їзд до могил батьків є впритул. Зі слів людей, їй відомо, що бус приїзджав на кладовище в п`ятницю 01.11.2019 приблизно о 14 год.30 хв. Просить задоволити її цивільний позов у кримінальному провадженні у повному обсязі. Пояснила, що кримінальним правопорушенням їй завдано моральних страждань, вона вдова, станом на 2019 рік отримувала 3985 грн. пенсії, їй довелося витрачати додаткові кошти на відновлення пам`ятників батькам. Тяжко переживала події, що негативно вплинуло на стан її фізичного та психологічного здоров`я, за цей період перенесла два інсульти. Наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 підтримала цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і просила задоволити їх в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_32 суду показала, що бачила обвинуваченого ОСОБА_8 один раз на кладовищі в селі Осмиловичі, а другий раз у відділенні поліції селища Іваничі. Пояснила, що проживає поруч з кладовищем, де одна спільна загорожа з металевої сітки, поруч з якою вигрібна яма, розташована на території її господарства. 01.11.2019 прибирала на могилах перед поминальною суботою. 02.11.2019 вранці пішла вилити відходи до вигрібної ями і побачила, як білий бус заїхав на кладовище, де і зупинився. Спочатку думала, що то сусіди ОСОБА_33 , бо в них напередодні, в п`ятницю було викрадено плиту з пам`ятників батьків, а коли прийшла за ворота до могил батьків потерпілої ОСОБА_5 , то побачила, що там стоїть бус на проїзді між могилами і почула, як в цей бус щось бахнуло, тобто чула, що кинули щось важке і гримнули середні двері автомобіля. Тоді назустріч їй підійшов обвинувачений ОСОБА_8 , десь на відстань півтора метра, та почав проситися. Казав: «будь ласка, я заплачу, простіть». На ньому була темна куртка, темна шапка, прикритий до підборіддя, але вона його бачила. Хотів штовхнути її, а тоді сів в машину, і будучи в автомобілі, опустив скло і бризнув їй в очі балончиком та дуже швидко поїхав по їхній вулиці в напрямку колишньої шахти №2 м.Нововолинська, гукнувши: «тільки гавкнеш, пошкодуєш!». Цей конфлікт відбувся 02.11.2019 вранці, приблизно о 07 год.30 хв., а близько 23 год. її викликали до відділення поліції в смт. Іваничі, де вона сиділа десь до 04 години. Наголошує, що особу ОСОБА_8 відразу впізнала, впевнена що це він був на кладовищі. Зазначила, що у неї добра зорова пам`ять на обличчя. Стверджує, що саме він, ОСОБА_34 сідав за кермо буса. Поліцію викликали ОСОБА_33 . Підтвердила, що вона запам`ятала обвинуваченого і бачила його фото, як на документи, серед тих, які їй показували працівники поліції вранці 02.11.2019 біля церкви.

Свідок ОСОБА_35 суду показала, що проживає по сусідству з потерпілими ОСОБА_36 в селі Осмиловичі. Це було в п`ятницю, перед поминальною суботою. Приблизно о 15 год.05 хв. - 15 год.10 хв. вона прийшла до брами кладовища. Навпроти брами кладовища, передом до її будинку, що на АДРЕСА_5 , стояв один білий бус, ближче до заїзду із заглушеним двигуном, задні двері якого були привідчинені, а саме їх права половина, де розташована ручка, і звідти було видно дитячий матрас звичайний, бувший у вжитку. В цей час біля автомобіля вона нікого не бачила і пішла з кладовища додому. Номерних знаків буса не бачила, на ніякі його ознаки, не звернула увагу. Через хвилин сорок після цього, зателефонувала потерпіла ОСОБА_5 і запитала, чи не бачили нічого підозрілого. Наступного дня, в суботу 02.11.2019, коли всі спали, її мати ОСОБА_29 прибігла і запитала,чим промити очі, бо сльозяться. Сказала, що необхідно зробити, бо коли виносила відходи до вигрібної ями, то побачила бус і вирішила піти подивитися, а він їй бризнув балончиком, коли виїзджав. Це була година десь приблизно 8.00-8.15. Зазначила, що в мами очі були червоні. Мама говорила, що спочатку подумала, що на кладовище приїхав ОСОБА_25 , а коли підійшла, то обвинувачений відштовхнув її і швидко поїхав. На запитання обвинуваченого ОСОБА_8 , свідок ОСОБА_35 в судовому засіданні ствердно відповіла, що її мати ОСОБА_32 його бачила на кладовищі до того, як він забризкав їй очі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_37 показав, що 01.11.2019, близько 17 год. йому зателефонувала мати ОСОБА_5 і повідомила, що з кладовища в селі Осмиловичі, вкрали плити. Він відразу приїхав на кладовище і виявив, що відсутня плита на могилі діда, а на могилі баби сліди невдалого демонтажу плити. Тоді прийшли інші потерпілі, у яких на могилах рідних, також були відсутні плити. Пояснив, що у сусіда на імя ОСОБА_38 , який вирощує туї, встановлені дві камери відеонагляду, зображення з яких фіксується на мобільний телефон. З камери відеоспостереження видно, що о 15 год.20 хв. 01.11.2019 білий бус під`їхав до могил його, ОСОБА_39 , діда та баби і швидко проїхав до іншої частини кладовища, до інших двох могил, бус став боком і завантаження велося на бокові двері. Все зайняло до 10-ти хвилин. На камерах було видно білий бус з маленькими вікнами, що відрізняються від заводського виробництва. Номерний знак починається з цифр 59. Також показав, що 02.11.2019 йому зателефонувала мама ОСОБА_5 і повідомила, що знову вкрали плиту. Він приїхав в село Осмиловичі на початку 9-ї години і побачив, що на могилі бабусі вже немає плити. Показав, що свідок ОСОБА_16 бачила злодія, отримала порцію сльозогінного газу. Пояснив, що ввечері до нього зателефонував слідчий і сказав, що буде обшук, то може ми впізнаємо викрадені плити. Наголосив, що на цьому бусі білого кольору маленькі бокові вікна, а заводські великі. Ввечері був обшук і такий бус і з тонованим склом і маленькими вікнами,як на відео, побачили на подвір`ї у господарстві батька обвинуваченого і знайшли газовий балончик в дверях буса, який вилучили. Пояснив, що бус моделі до 2002 року, а з такими, як на ньому вікнами, помилитися не можна. Там великі бокові двері на висоті 30 см. на рівні з могилою. Зі слів свідка ОСОБА_16 , завантаження викрадених плит проводилося на бокові двері. Заїзд і виїзд з кладовища на одні ворота, через які і заїзджав бус. Свідок ОСОБА_37 пояснив, що не приймав участь в обшуку, тільки заходив на подвір`я, де були слідчі, та запрошені працівниками поліції, поняті. Зазначив, що працівники поліції заходили на територію господарства через ворота. Він чекав поки відбудеться слідча дія.

Аналізуючи та оцінюючи показання потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , а також свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , ОСОБА_40 , суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Тому суд не має підстав сумніватися у їх достовірності. Мотивів для обмови потерпілими та свідками обвинуваченого, не встановлено, всі свідчення надавалися під присягою. Твердження обвинуваченого стосовно зацікавленості свідка ОСОБА_32 , з огляду на те, що вона є сусідкою потерпілих ОСОБА_41 , і на думку ОСОБА_8 , ймовірно має якийсь особистий, не встановлений слідством та судом, інтерес, є необґрунтованими, а відтак не заслуговують на увагу та розцінюються, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Окрім показань потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , та свідків ОСОБА_32 , ОСОБА_35 , вина ОСОБА_8 у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.297 КК України, підтверджується також письмовими доказами, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України.

Так, зокрема, як вбачається із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.11.2019 року, за повідомленням ОСОБА_5 , у період часу з 10 год. 00 хв. по 16 год.30 хв. невідома особа з кладовища у селі Осмиловичі Іваничівського району по вулиці Шахтарській, з могили покійного батька заявниці, ОСОБА_12 , викрала надгробну плиту. (а.с.16,т.3).

Із протоколу огляду місцевості від 01.11.2019 та фототаблиць до нього вбачається, що на території кладовища села Осмиловичі Іваничівського району, що є місцем поховання, на місці, де похований ОСОБА_12 , відсутня гранітна надгробна плита розміром 145х60 см., виявлено сліди демонтажу. Також на місці поховання громадян ОСОБА_14 та ОСОБА_13 виявлено відсутність надгробних плит розміром 127,5 х 55 см. та сліди їх демонтажу. (а.с.17-20,т.3).

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.11.2019 року, за повідомленням ОСОБА_4 , вбачається, що 02.11.2019 приблизно о 07 год.30 хв. невстановлена на даний час особа, перебуваючи на території кладовища в с.Осмиловичі, скоїла наругу над могилою у місці поховання ОСОБА_15 , скоївши крадіжку надгробної плити сірого кольору (а.с.21,т.3).

Із протоколу огляду місцевості від 02.11.2019 та фототаблиць до нього вбачається, що на території кладовища села Осмиловичі, вул.Шахтарська Іваничівського району, праворуч від хвіртки, розташоване одноповерхове приміщення каплички. На відстані приблизно 50 м. від каплички, є місце поховання ОСОБА_15 , де відсутня надгробна плита.(а.с.24-26, т.3).

01.11.2019 гр. ОСОБА_6 звернулася із письмовою заявою до ст. слідчого Іваничівського ВП про залучення її до участі у кримінальному провадженні як потерпілої, оскільки з кладовища села Осмиловичі було викрадено дві вази, дві надгробні плити, які були встановлені на могилах родичів (а.с.25,т.3) і постановою слідчого від 02.11.2019 ОСОБА_6 , у відповідності до ст. 55 КПК України, визнана потерпілою у кримінальному провадженні внесеному 01.11.2019 до ЄРДР за №0000308 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КПК України та їй вручено пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого (а.с.22-23,т.4).

Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 04.11.2019 за участю свідка ОСОБА_29 , який проводився із застосуванням технічних засобів фіксації - відеокамери, під час якого свідок ОСОБА_32 вказала, що 02.11.2019 близько 07 год.30 хв. вона виходила до місця, в якому зупинилася. Показала місце, де в цей момент автомобіль знаходився, а саме біля могил ОСОБА_12 та ОСОБА_15 . Тоді особа чоловічої статі, яка знаходилася біля автомобіля, різко зачинила праві бокові двері, автомобіль в цей час стояв передньою частиною в напрямку на схід, задньою - на виїзд з кладовища. Далі повідомила, що чоловік почав кричати «простіть», після чого сів за кермо автомобіля та почав рух заднім ходом. Під`їхавши до ОСОБА_32 , призупинився, відразу розпилив їй в обличчя газовим балончиком, після чого далі продовжив рух заднім ходом. Виїхавши з території кладовища, він далі поїхав заднім ходом, і на першому грунтовому перехресті розвернувся та поїхав в напрямку міста Нововолинська по польовій дорозі. (а.с.26-28,т.3).

Із протоколу огляду місця події від 02.11.2019, який проводився за участю власника господарства ОСОБА_17 , з використанням відеокамери, вбачається, що місцем огляду є територія господарства, що розташоване по АДРЕСА_3 . Вхід на територію облаштований металевою брамою та металевою хвірткою. По периметру територія господарства огороджена парканом. На території розташований одноповерховий цегляний будинок. Зліва від будинку знаходяться три автомобілі різних марок, серед яких і автомобіль марки Фіат-Дукато, д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору. У салоні вказаного автомобіля під час огляду місця події, на передньому пасажирському сидінні, виявлено та вилучено шапку чорно-жовтого кольору з маркуванням іноземними літерами жовтого кольору. В подальшому, у пластиковій кишені водійських дверей виявлено та вилучено металевий перцевий аерозольний балончик з маркуванням «Терен 4 М». Крім того, біля фасаду будинку виявлено та вилучено одинадцять елементів надгробних плит чорного кольору із залишками клейової суміші сірого та чорного кольору. У приміщенні, що навпроти будинку, виявлено та вилучено вісім елементів надгробних плит різних розмірів чорного кольору різної форми із залишками клейової суміші сірого кольору. (а.с.36-37,т.3).

Протоколом від 02.11.2019 із застосуванням фотокамери «Самсунг», слідчим проведено огляд предмету - автомобіля марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, типу бус, вилученого під час огляду місця події 02.11.2019. Бокові та задні вікна автомобіля тоновані. На водійських та пасажирських дверях у верхній частині наявні два пластикових вітрових елементи чорного кольору із маркуванням AL. Під час огляду, у салоні автомобіля з керма та рукоятки перемикача передач вилучено змиви на марлеві тампони, які поміщено в окремі паперові пакети, а також вилучено контрольний чистий марлевий тампон. Із керма автомобіля, вилучено рукоятку округлої форми із металевими елементами на ній та поміщено в паперовий пакет, який скріплений підписами понятих. (а.с.39,т.3).

Виявлені та вилучені під час огляду місця події, автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, газовий балончик «Терен 4М», шапку чорного кольору із маркуванням жовтого кольору та надгробні елементи зі слідами клейової суміші, а саме 19 елементів надгробних плит, 2 надгробні чаші чорного кольору, мармуровий хрест чорного кольору, 2 металевих надгробних підсвічники, 2 металевих надгробних підвазонники постановою слідчого від 03.11.2019 визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження (а.с.55,т.3).

Ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду від 05.11.2019, накладено арешт на автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, котрий належить ОСОБА_42 , газовий балончик «Терен 4М»,шапку чорного кольору із маркуванням жовтого кольору та надгробні елементи зі слідами клейової суміші, а саме 19 елементів надгробних плит, 2 надгробні чаші чорного кольору, мармуровий хрест чорного кольору, 2 металевих надгробних підсвічники, 2 металевих надгробних підвазонники, які знаходяться на території Іваничівського ВП ГУНП у Волинській області (а.с.56-57,т.3).

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору типу бус, оглянутий слідчим на території Іваничівського ВП за участю експерта криміналіста із застосуванням технічних засобів - фотоапарата «Нікон D 3200», про що складено протокол огляду предмету від 05.11.2019, до якого додана ілюстративна таблиця, де міститься вісім зображень загального вигляду вказаного автомобіля, (а.с.47-49,т.3).

З врахуванням правових позицій Верховного Суду щодо огляду автомобіля на який накладено арешт та визнано речовим доказом, а також відмежування огляду місця події від обшуку автомобіля, викладених у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 28.09.2023 (справа №177/225/21), суд дійшов висновку про допустимість досліджених доказів, зокрема протоколу огляду місця події від 02.11.2019, протоколу огляду автомобіля, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слід чітко відмежовувати дві слідчі (розшукові) дії - обшук та огляд, з врахуванням порядку їх проведення. Так, обшук, на відміну від огляду, має примусовий характер, який проявляється у тому, що він може проводитися без згоди обшукуваної особи, всупереч її волі, з втручанням у сферу її інтересів. Натомість огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Вона є невідкладною слідчою дією, проводиться до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, відомості про кримінальне правопорушення, на виконання вимог ст..214 КПК України, внесені до ЄРДР за №0000308 01.11.2019 за повідомленням потерпілої ОСОБА_5 від 01.11.2019 про вчинення злочину - викрадення надгробної плити з могили іі батька на території кладовища с.Осмиловичі, що є місцем поховання. Під час огляду місцевості в протоколі від 01.11.2019 зафіксовано також факт викрадення надгробних плит з місць поховання батьків потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . 02.11.2019 до поліції надійшло повідомлення ОСОБА_4 про злочин - викрадення надгробної плити з місця поховання ОСОБА_15 , відомості до ЄРДР внесено 02.11.2019 за №0000309.

На підставі вказаних заяв і внесення відомостей про злочин до ЄРДР, працівниками поліції за участю власника господарства, 02.11.2019 було проведено огляд місця події, яким є територія господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , під-час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, газовий балончик «Терен 4М», шапку чорного кольору із маркуванням жовтого кольору, 19 елементів надгробних плит з залишками клейової суміші. Слідча дія проводилась за участю понятих, власника, спеціаліста,який застосовував технічний засіб - відеокамеру.

Таким чином, вказана слідча дія була невідкладною, оскільки здійснювалась відразу після скоєння злочину та внесення відомостей до ЄРДР.

Тому, для здійснення судового контролю, відповідно до ч.3 ст.233 КПК України, після проведення огляду місця події, з метою легалізації проведеного невідкладного огляду, сторона обвинувачення, звернулася до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на проведення обшуку, яке ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 04.11.2019 було задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , а також інших господарських та гаражних приміщеннях, які належать ОСОБА_43 та ОСОБА_17 на праві приватної власності, де зареєстрований ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення автомобіля «Fiat» моделі «Ducato», елементів надгробних плит, інших речей зі слідами демонтажу, котрі встановлюються на пам`ятниках в місцях поховання. (а.с.40-41,т.3).

Отже, невідкладна слідча дія, в ході якої відшукано, вилучено та оглянуто автомобіль «Fiat» моделі «Ducato», про який вказано в ухвалі слідчого судді від 04.11.2019, про надання дозволу на обшук, проведена з дотриманням встановленого законом порядку, а тому заслуговує на увагу суду, як допустимий доказ.

Протоколом від 05.11.2019 із застосуванням технічних засобів - фотокамери «SIGMA» також оглянуто вилучену під час обшуку 02.11.2019 шапку назовні чорного кольору з виступами для вух, всередині жовтого кольору, на передній частині шапки зображений малюнок з цифрами « НОМЕР_2 », під яким є напис: «Lotto, JUMBO, TEAM, NL»,яка постановою від 05.11.2019 визнана та приєднана до провадження як речовий доказ. Також у протоколі огляду предмету вказано, що вилучено рукоятку з перемикача, а оглянуто рукоятку з перемикача коробки передач автомобіля., виготовлену з металу та імітацією під дерево з металевими вставками і надписом «metal impact power handle». До протоколу додано фото таблиці, (а.с.64-65,т.3).- фото № 9-10 - вигляд рукоятки, який відповідає тій, що оглянута в судовому засіданні, як речовий доказ, наданий стороною обвинувачення, що вилучений під час огляду місця події, згідно протоколу від 02.11.2019 із керма автомобіля, а саме: рукоятка округлої форми із металевими елементами на ній.

Слід зазначити, що вказаний предмет не піддавався експертним дослідженням у кримінальному провадженні, жодної доказової інформації, не містить, тому, на думку суду, не підлягає перевірці на предмет його належності та допустимості.

Протоколом від 18.12.2019, слідчим, за участі спеціаліста з використанням технічних засобів - відеокамери «Panasonik HCV-V250», електронної ваги «SF-400», проведено огляд газового балона «Терен-4М», препарат сльозоточивий дратівливої дії; маса заправленого балону - 72+-4 гр.» Пломба на балончику відсутня. При встановленні на ваги газового балончика, встановлено, що його вага складає 55 гр. (а.с.68,т.3).

Постановою слідчого від 18.12.2019, газовий балон «Терен-4М» визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження №0000308. (а.с.70, т.3).

Згідно з ухвалами слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 19.11.2019 (а.с.72-73,78-79,86-87, 95-96,103-104,111-112,т.3) слідчим, відповідно до ст.163-164 КПК України, отримано тимчасовий доступ до відеозаписів за 01.11.2019, 02.11 2019 (з можливістю ознайомлення та вилучення), які містяться на камерах відеоспостереження, які розміщені на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: АДРЕСА_6 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_7 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на перехресті вулиці Автобусна та вулиці Шахтарська м.Нововолинськ та перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_9 та які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені у господарстві та перебувають у володінні ОСОБА_44 , що за адресою: АДРЕСА_10 .

Слідчим 21.11.2019 вилучено відео відеозаписи за 01.11.2019,02.11.2019 з камер відеоспостереження, що розміщені на вказаних в ухвалах об`єктах, про що складено протоколи тимчасового доступу до речей і документів (а.с.74-77, 80-83, 88-92, 97-100, 105-108,113-117,т.3) з долученням скопійованих відео файлів до кримінального провадження на картах пам`яті та дисках для лазерних систем зчитування.

Судом, за клопотанням сторони обвинувачення, за відсутності заперечень захисту, досліджено відеофайли з камер відеоспостереження, що розміщені на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_9 та які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені у господарстві та перебувають у володінні ОСОБА_44 , що за адресою: АДРЕСА_10 .

Під час перегляду відеозапису файлів з камер відеоспостереження, що розміщені на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , судом встановлено, що 02.11.2019 о 8 год.31.хв. автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», білого кольору, який за всіма зовнішніми ознаками відповідає автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , рухається по вулиці Шахтарській зі сторони бульвару Шевченка м.Нововолинськ в напрямку перехрестя з вулицею Автобусна м.Нововолинськ. Далі, вказаний автомобіль продовжує рух по вулиці Сокальській м.Нововолинськ, по автодорозі Ковель-Жовква в напрямку с.Осмиловичі, що підтверджено відеофайлами з камер відеоспостереження, які містяться на приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_9 . З перегляду відеозаписів з камер відео спостереження, встановлених у господарстві за адресою: АДРЕСА_10 , встановлено, що 01.11.2019 о 15 год.15 хв. автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», білого кольору, який за всіма зовнішніми ознаками відповідає автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , рухається по вулиці Шахтарська села Осмиловичі, після чого зупиняється біля воріт кладовища. З цього автомобіля виходить особа та заходить на територію кладовища, де ходить між могилами. Через деякий час особа підходить до воріт кладовища, відчиняє їх та заїзджає автомобілем на територію кладовища, зупиняється поруч могили, де похований ОСОБА_12 . Проводить там певний час та рухається далі по кладовищу та зупиняється в місці, де розташовані могили ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Після цього автомобіль виїжджає тим самим шляхом, що заїжджав.

Переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, також встановлено, що 02.11.2019 о 07 год. 48 хв. автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», білого кольору, який за всіма зовнішніми ознаками відповідає автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , рухається по вулиці Перемоги в с.Осмиловичі, після чого повертає на вулицю Шахтарську с.Осмиловичі. Далі автомобіль зупиняється біля воріт кладовища і з транспортного засобу виходить особа, відчиняє ворота кладовища та заїзджає на територію кладовища цим автомобілем.

На спростування доводів сторони захисту щодо визнання доказів, зокрема відеоматеріалів, здобутих досудовим слідством, недопустимими, з огляду на різницю в часі, зафіксованому на камерах відеоспостереження, що розташовані на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_9 , та часі вчинення злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , то слід зазначити, що у матеріалах кримінального провадження є рапорти слідчого від 21.12.2019 (а.с.93,101,т.3), де вказано, що в ніч з 26 на 27 жовтня 2019 року в Україні відбувся перехід на зимовий час і годинники було переведено на одну годину назад. На камерах відеоспостереження, що розташовані на магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_8 , а також, які містяться на камерах відеоспостереження, що розміщені на ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_9 , станом на 02.11.2019, годинник адміністратором переведений не був, тому час запису на цих камерах, з датою 02.11.2019, а саме 08 год.30 хв. в дійсності відповідає часу 07 год.30 хв.

Вказані обставини підтвердив в судовому засіданні 01.08.2023 допитаний, в якості свідка, слідчий ОСОБА_45 , який показав, що налаштування годин на камерах відеоспостереження станом на 2019 рік відбувалось в ручному режимі. Свідок також показав суду, що по всіх ознаках, а саме висота транспортного засобу, колір, переобладнання з вантажного на пасажирський, врізані бокові вікна , їх форма, хромоване оздоблення рамки, яку добре видно на відео, врізані вікна в задніх дверях, транспортний засіб, зафіксований на відео, відповідає опису автомобіля марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 і наголосив, що більше таких автомобілів, не було.

Крім цього, судом встановлено відповідність часу відео зйомки з часом, зазначеним в обвинуваченні, шляхом перегляду відеофайлів з камер відеоспостереження, встановлених у господарстві за адресою: АДРЕСА_10 , які датовані 02.11.2019, де о 07 год.48 хв. зафіксовано рух автомобіля марки «Fiat» моделі «Ducato», білого кольору, який за всіма зовнішніми ознаками відповідає автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , по вулиці Перемоги в с.Осмиловичі, який повертає на вулицю Шахтарську с. Осмиловичі і зупиняється біля воріт кладовища, особа, виходить з автомобіля, відчиняє ворота кладовища та заїзджає на територію кладовища вказаним транспортним засобом.

Аналіз встановлених обставин щодо напрямку руху транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Ducato», білого кольору, який за всіма зовнішніми ознаками відповідає автомобілю марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , що перебував в користуванні обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема щодо дат і часового проміжку, їх логічний зв`язок, дає суду підстави зробити висновок, що надані стороною обвинувачення, досліджені судом докази, зокрема відеозаписи з камер відеоспостереження, у своїй сукупності, доводять обставини, викладені у обвинуваченні, а відтак є допустимими в розумінні ст.86 КПК України.

Крім того, судом, за клопотанням сторони обвинувачення, ухвалою від 13.05.2024, у провадженні призначалась комплексна судова автотехнічна, фототехнічна і відеотехнічна експертиза, до якої було включено і запитання, додані стороною захисту.

Експертами ІНФОРМАЦІЯ_6 за результатами перегляду відеофайлів, наданих у розпорядження експертів, дослідження матеріалів кримінального провадження, зроблено висновок від 16.09.2024, № КСЕ-19/118-24/6085 на підтвердження того, що відображений на відеозаписах транспортний засіб білого кольору типу «Бус» та встановлені його ознаки для подальшої ідентифікації, які вказано на сторінках №28-40 дослідницької частини висновку експерта, який за загальними ознаками (конфігурації кузову і його елементів, його навісного обладнання), відповідає транспортному засобу, який зображений у протоколі огляду предмету (автомобіля) від 04.11.2019, тобто автомобілю марки «Фіат моделі Дукато», р.н.з НОМЕР_1 . Встановлено характерні ознаки транспортного засобу (а.с. 43-46) дослідницької частини висновку експерта. (а.с.105-133,т.3).

Крім того, у п.6 вказаного висновку, експерти зазначають, що заводом виробником в конструкції транспортного засобу «Fiat» моделі «Ducato», (номерний знак НОМЕР_1 ), не передбачено наявність штатних денних ходових вогнів. (встановлюються на транспорт на заводі виробника).

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_8 , стверджуючи, що на автомобілі «Fiat» моделі «Ducato», номерний знак НОМЕР_1 , який був у його користуванні, встановлено універсальні денні ходові вогні, які вмикаються при заведеному двигунові, не надав суду доказів їх самостійного монтажу на вказаний транспортний засіб станом на листопад 2019 року, а в подальшому, як встановлено судом з показань самого обвинуваченого, він приймав участь у його транспортуванні з майданчика тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП у Волинській області з м.Луцька до аналогічного майданчика, що розташований в сел.Торчин Волинської області, то з врахуванням встановлених обставин, суд не вбачає підстав взяти до уваги такі доводи обвинуваченого на підтвердження версії невідповідності автомобіля, що зображений на відеоматеріалах, тому транспортному засобу, яким він користувався, і розцінює їх, як спосіб захисту від обвинувачення.

Допитана в судовому засіданні, як свідок дружина обвинуваченого ОСОБА_46 , показала, що під час обшуку на подвір`ї було багато людей, шукали деталі пам`ятників, світили ліхтариком біля буса. Син потерпілих ОСОБА_41 , ОСОБА_47 , проводив відео зйомку, направляв камеру на її чоловіка ОСОБА_8 ОСОБА_47 , як тепер відомо, був зі своїм братом ОСОБА_48 в соціальних мережах виставив пост, де було фото її чоловіка. Під час огляду автомобіля, на її думку, дивним способом, з дверки, відсунувши все в сторони, дістали балончик. Слідчий взяв його в руки і оглядав. До цих подій, приблизно років за два, вона через мережу інтернет, накладним платежем, вимушена була купити чоловікові газовий балончик для самозахисту. Придбала марки « Терен 4», на вигляд, такий, як вилучили, але напис без букви «М». Він згодом загубився, і дивно, що знайшовся в бусі і вже був користованим. Пояснила, що чоловік не повідомляв, чи користувався тим балончиком, який вона йому купила. Викрадених плит, не знайшли, Чоловіка забрали у відділення поліції в селище Іваничі, після чого ще проводили огляд приміщення на АДРЕСА_7 , де чоловік з батьком виготовляли пам`ятники. Наголосила, що вони вчасно виконували всі замовлення, проблем з постачанням матеріалу, не було. Займались реставрацією пам`ятників з крихти, демонтажем пам`ятників з крихти і встановленням з каменю. Свідок ОСОБА_16 постійно перебувала в холі відділення поліції сел.Іваничі і бачила ОСОБА_8 , який був в кайданках. Чоловік 30.10.2019 буса помив і поставив. Показала, що 01.11.2019 чоловік знаходився з нею вдома. 02.11.2019 зранку поїхав до батьків прибирати на подвір`ї і в гаражі. 02.11.2019 планував їхати в с.Литовеж закупляти вугілля, але потім сказав, що не їздив. ОСОБА_49 помив 30.10.2019 і поставив. Зазначила, що після затримання 03.11.2019, чоловік перебував в слідчому ізоляторі, а коли вийшов під заставу, то мав можливість поїхати до батьків. Прибирали в гаражі і знайшли той балончик, що вона йому купляла, який віддали адвокатові. В поліції в Іваничах знаходилась десь з 24 год. 00 хв. до 03 год.00 хв. Там, в холі відділення поліції були ОСОБА_16 і ОСОБА_5 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 . Також була мама чоловіка, його сестра ОСОБА_52 та її чоловік ОСОБА_53 . Там також знаходився її чоловік ОСОБА_34 і його можна було бачити, бо двері скрізь прозорі. Показала, що шапку, яку вилучили під час обшуку, чорну з жовтим кольором, яка лежала на сидінні в автомобілі, чоловік використовував на роботі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обвинувачений ОСОБА_8 стверджує, що вилучена шапка не його, а належить племіннику.

Свідок ОСОБА_54 , який є чоловіком рідної сестри ОСОБА_8 , показав, що тоді, коли все відбувалося в с.Низкиничі, він був вдома. Йому зателефонувала дружина і сказала прийти, бо треба ОСОБА_55 бус завезти в Іваничі. Біля господарства батьків побачив багато людей, які світили ліхтариками і багато машин. Бачив, як плити вантажили в бус. Бус поставили на штраф майданчик і зайшли в хол відділення поліції сел.Іваничі. Там побачили двох жінок, які сиділи на лавці і чоловіка, в місці, ближче до чергового. З матір`ю дружини розмовляли дві жінки, а ОСОБА_50 грубив до неї. Оскільки в матері піднявся тиск, то він відвіз її до лікарні, де їй надали допомогу і вони повернулися до поліції. Коли сиділи внизу, то в кайданках йшов ОСОБА_34 , його також декілька разів було видно через скляні прозорі двері. Його, ОСОБА_21 , слідчий запросив для участі у слідчій дії - впізнання особи. Було всього четверо осіб, він, ОСОБА_34 і ще двоє хлопців (один з яких був в кепці і камуфляжі), всі учасники були в різній одежі. Впізнавала жінка, яка відразу вказала на ОСОБА_56 , що це точно він був. Зазначив, що до проведення слідчої дії, жінка, яка впізнавала, ОСОБА_16 , бачила його, ОСОБА_21 з відстані півтора-два метри. Особи, що були статистами на вказаній слідчій дії, не мали в руках таблиць з номерами, не були одягнуті в шапки, їм не казали підніматися з крісел, чи щось говорити. На подвір`ї у с.Низкиничах під час обшуку, він ОСОБА_16 не бачив. Чи були ОСОБА_33 там, не бачив. Йому дружина показала статтю у мережі Facebook, де ОСОБА_50 писав, що ОСОБА_57 злодій, викрав плити на могилах, там було його фото. Показав, що 30.10.,01.11.,02.11.2019 не спілкувався з ОСОБА_58 по телефону, вказав, що дуже рідко користувався його бусом, де він миє цей автомобіль, йому невідомо.

В суді свідок, мати обвинуваченого ОСОБА_43 показала, що 02.11.2019 приблизно о 21-22 год. почула гамір біля будинку. Люди з автоматами та інші, лізли через загорожу, стукали в двері, казали, що виб`ють, якщо не відкриємо. Біля хати було двадцять людей. Всі перелізли через загорожу, бо хвіртка була закрита. ОСОБА_25 , той чоловік, що кричав номер буса її сина ОСОБА_59 . Як вже її дочка ОСОБА_60 відкрила ворота, то на подвір`я зайшли дві жінки і були 1-2 хв. Через вікно вона бачила, як люди через задні двері, до початку обшуку, проникли в бус - ОСОБА_18 - високий і ще понятий, один, повної тілобудови. Потім стояла на порозі і бачила, як з буса вийшов хлопець, і з кишені в нього виглядав балончик. Зазначила, що в сина також був балончик ще до 01.11.2019, який йому років два перед тим, купила дружина. Цей балончик знайшли в гаражі, коли прибирали місяців через три після обшуку і віддали його адвокату. Під час обшуку, також вилучили 19 елементів пам`ятників, з яких нічого не було краденого. В бусі знайшли балончик, крутили його просто в руках, таке враження, як щось стирали. Показала, що 01.11.,02.11.2019, бус стояв на подвір`ї помитий. ОСОБА_50 знімав все, що відбувалося на подвір`ї, в тому числі її сина ОСОБА_61 , який був одягнутий в червону куртку. Бус вилучили разом з елементами пам`ятників. У відділенні поліції сиділи дві жінки. ОСОБА_50 кричав, обзивав. Там пробули приблизно три години. ОСОБА_16 у відділенні поліції бачила ОСОБА_62 , оскільки там скляні двері. Показала, що 30.10.2019 син помив буса і 01.11.- 02.11.2019 нікуди не виїзджав. Цим бусом користувався син, оскільки в них з чоловіком є в користуванні інший транспортний засіб. Вилучені під час обшуку елементи пам`ятників, всі повернули.

Свідок ОСОБА_17 - батько обвинуваченого в суді показав, що 02.11.2019 після 20 год.00 хв. вже відпочивав, і почув на подвір`ї свого господарства гомін, стукіт і побачив людей біля синового буса. Двері в будинок відкриті, там стояла дочка ОСОБА_60 , ОСОБА_63 та поліцейський з відеокамерою і високий чоловік з мобільним телефоном. Поліцейський ОСОБА_64 сказав відкрити ворота. Через якийсь час зайшли дві невідомі йому жінки. Начальник відділу поліції та слідчий ОСОБА_63 повідомили, що будуть робити обшук з відеофіксацією і шукати плити. Пішли в сарай, там були елементи пам`ятників. Коли виходили звідти, то високий мужчина в одязі з білим коміром, знімав його на камеру мобільного телефону. Біля хати також лежали елементи пам`ятників. Зазначив, що бус ще до обшуку був помитий і нікуди не виїзджав. Коли приїхали працівники поліції, то син ОСОБА_57 був в себе на квартирі. Потім дружина привезла його. ОСОБА_61 знімали на камеру мобільного телефону. Йому відомо, що в сина був балончик.

Свідок ОСОБА_65 суду показав, що був в гостях у товариша, який проживає в межу з родиною ОСОБА_66 . Коли, близько 21 год. вийшов на вулицю, то побачив, що приїхали п`ять машин і половина воріт в господарстві ОСОБА_67 відкрита. Там були люди, деякі з них у формі, інші в цивільному одязі. Один з них перелазив через огорожу. Після цього, через хвилин п`ятнадцять бусом приїхав ОСОБА_68 і в його машині ще були люди, в тому числі три жінки на передньому сидінні. ОСОБА_69 і ОСОБА_24 ходили вздовж огорожі, поліцейські в хліві заглядали. Викликали з будинку господаря ОСОБА_70 . Його дочка відкрила ворота. З буса, за кермом якого був ОСОБА_25 , вийшли жінки і пішли на подвір`я. Потім розпочався обшук. Показав, що у ОСОБА_67 багато машин, був також Фіат, 1.9 двигун, з врізаними маленькими вікнами в дверях і з правої сторони, який стояв під черешнею. Зараз його немає. Свідок на уточнюючі питання відповів, що через огорожу на подвір`я ОСОБА_67 перелазило 10-15 людей, серед них була особа з відеокамерою великого розміру в чохлі. Жінки ходили по території господарства, ОСОБА_71 залазив в бус, що стояв під черешнею, через задні двері. Знає жителів села Осмиловичі, серед них ОСОБА_29 . Також знає ОСОБА_72 протягом останніх п`яти років, бо разом їздили в Польщу. Бачив його на подвір`ї ОСОБА_67 . ОСОБА_73 підвезли в село Низкиничі з міста, свідок бачив, як він сидів в машині і розмовляв з людьми в чорному.

Свідок ОСОБА_74 в суді показав, що дуже давно знайомий з батьком ОСОБА_56 , ОСОБА_17 , оскільки з 2015 - 2016 зареєстрований як ФОП « ОСОБА_75 » в Костопільському районі Рівненської області. Виготовляє пам`ятники з граніту, а ОСОБА_76 їх реалізовував. Потім до співпраці підключився ОСОБА_77 . У 2019 році були замовлення на виготовлення пам`ятників, які надавала мати ОСОБА_59 . Він, ОСОБА_74 доставляв замовлення в м.Нововолинськ своїм транспортом. Вироби відвантажують часом двоє хлопців, якщо менші деталі, а так три, чотири особи. Показав, що гранітна плита розміром 145х60 см., товщиною 3 см. має вагу від 80 до 90 кг. Орієнтовна ціна такої плити з сірого граніту з доставкою станом на 2019 рік була 850 грн. Якщо товщина плити такого розміру 3-5 см., то її вага відповідно100 кг. Зазначає, що зняти таку плиту без пошкоджень, не реально. ОСОБА_78 полягала в установці пам`ятників. Показав, що у нього не один замовник з цього регіону.

Заслухавщи показання свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_21 , ОСОБА_43 , ОСОБА_17 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , суд вважає, що такі не спростовують досліджених судом та проаналізованих вище зібраних досудовим слідством, доказів, які в сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що безпосередньо в судовому засіданні свідок ОСОБА_32 показала, що вранці 02.11.2019 біля церкви, працівники поліції показували їй фотознімки осіб, серед яких вона впізнала обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.228 КПК України, забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Також, в ч.6 ст.228 КПК України, передбачено, що проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису, виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання.

Згідно з ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги закону, а також клопотання захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , суд, визнає протокол пред`явлення особи для впізнання від 03.11.2019 (а.с.131-132,т.3), не допустимим доказом, оскільки він отриманий з порушенням вимог кримінально процесуального закону, отже не може бути використаний при прийнятті процесуального рішення, а суд не може на нього посилатись при ухваленні вироку.

Суд, за клопотанням прокурора, який не наполягав на дослідженні в судовому засіданні, наданого стороною обвинувачення доказу, зокрема інформації про з`єднання, текстові повідомлення абонента НОМЕР_3 наданої на виконання ухвали слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 15.11.2019 компанією стільникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та інформації про з`єднання, текстові повідомлення абонента НОМЕР_4 , наданої на виконання ухвали слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 04.12.2019, компанією стільникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яка, на думку прокурора, не містить доказової інформації, не досліджував цих доказів і не посилається на них при ухваленні судового рішення.

В ході судового розгляду, захисниками ОСОБА_10 , ОСОБА_9 також подано письмові клопотання від 14.03.2025 про визнання доказів неналежними та недопустимими, зокрема протоколу огляду місця події (обшуку) від 02.11.2019 в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , відеозаписів від 01.11.2019, 02.11.2019 з камер відеоспостереження, які перебувають у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , та камер, що розміщені на території ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також камер відеоспостереження, володільцями яких є приватні особи, постанови про визнання та приєднання до справи речових доказів від 03.11.2019 - автомобіля марки «Фіат Дукато» д.н.з. НОМЕР_1 , протоколу проведення слідчого експерименту від 04.11.2019 за участю свідка ОСОБА_32 з додатками, постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 05.11.2019, постанови про визнання та приєднання до провадження речових доказів від 18.12.2019, протоколів тимчасового доступу до речей та документів від 21.11.2019 з додатками - відеозаписами з камер відеоспостереження від 01.11.2019 та 02.11 2019 та заяви потерпілої ОСОБА_6 від 01.11.2019.

Вирішуючи клопотання сторони захисту суд, враховуючи викладений вище аналіз безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, з наведенням підстав для визнання їх такими, що відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, звертає увагу на таке.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів, лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитись права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

На користь відповідного висновку, свідчить зміст ст.87 КПК України, якою визначено критерії недопустимості засобів доказування у зв`язку з недотриманням законного порядку їх одержання. Згідно з частиною першою цієї статті, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частинами другою і третьою цієї статті передбачено безальтернативний обов`язок суду констатувати істотне порушення прав людини і основоположних свобод і визнати недопустимими засоби доказування, отримані: в результаті процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, здійснених без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження, або погрози його застосування; з порушенням права особи на захист; з показань чи пояснень, відібраних із порушенням права особи відмовитися від давання показань і не відповідати на запитання, або без повідомлення про таке право; з порушенням права на перехресний допит, з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування та прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; в результаті обшуку житла чи іншого володіння особи, якщо до проведення даної слідчої дії не було допущено адвоката.

З наведеного слідує, що імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій, як докази, охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини - заборони катування й нелюдського поводження (ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ч.1 ст.28 Конституції України), прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, у тому числі професійну правничу допомогу пункт «с», частини 3 статті 6 Конвенції, ст..59 Конституції України), на участь у допиті свідків (пункт «d»,ч.3 ст.6 Конвенції), на відмову давати показання щодо себе, членів своєї сім`ї та близьких родичів (ч.1 ст.63 Конституції України).

Відтак, у кожному з вищезазначених випадків, простежується чіткий зв`язок правил допустимості з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та /або Конституцією України.

З огляду на це, суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

Детально проаналізувавши вище досліджені докази, які сторона захисту просить визнати недопустимими, суд не встановив істотних порушень порядку проведення процесуальних дій, які б мали вплив на доказове значення, отриманих у їх результаті відомостей чи знівелювали або обмежили права особи в можливостях їх ефективного використання.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_11 наголосив, що матеріалами кримінального провадження, не доведено, поза розумним сумнівом, вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України. Зазначає, що склад злочину матеріальний, а у обвинуваченні не вказано вартість викрадених плит, матеріал, з якого вони виготовлені, інші індивідуальні ознаки майна. Наголошує, що викрадені плити не відшукано, а вони ОСОБА_8 взагалі не потрібні, оскільки він є фінансово забезпеченою особою. Також звертає увагу, що досудовим слідством не встановлено, чи отримала свідок ОСОБА_16 , внаслідок застосування насильства, шляхом розпилювання їй в очі вмісту газового балончика, тілесні ушкодження, оскільки медичне освідування особи не проводилось. Відсутні докази на підтвердження того, що саме ОСОБА_8 викрав плити, і при цьому використовував свій автомобіль, чи застосовував газовий балончик. Також, на думку захисника, орган досудового розслідування безпідставно зазначає у обвинуваченні таку кваліфікуючу ознаку злочину, як повторність, оскільки не встановлено часовий проміжок між епізодами злочину. За вказаних обставин, враховуючи відсутність прямих доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні інкриміновано йому злочину, сторона захисту просить виправдати ОСОБА_8 .

Суд, заслухавши доводи захисника, вважає за необхідне зазначити таке.

Стаття 297 КК України передбачає відповідальність за наругу над могилою, іншим місцем поховання або над тілом померлого і відноситься до кримінальних правопорушень проти громадського порядку та моральності. Суспільна небезпечність цього злочину полягає в тому, що дії, які його утворюють, грубо порушують суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті і праху покійних. Вчинення такого злочину найбільшою мірю завдає моральної шкоди рідним та близьким померлих, а також шкодить належному вихованню людей щодо їх ставлення до загальнолюдських цінностей. Незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, припускає таємне або відкрите вилучення предметів, в тому числі пам`ятників, надгробних плит, огорож. Заволодіння такими предметами або їх пошкодження, додаткової кваліфікації за злочини проти власності не потребує, оскільки ці предмети не мають власника і доказуванню вартість викраденого, не підлягає.

Щодо відсутності у матеріалах кримінального провадження висновків медичного освідування ОСОБА_16 , то такі, на думку суду, не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ОСОБА_8 не обвинувачується у заподіянні свідку, внаслідок застосування насильства, чи погрози застосування насильства, тілесних ушкоджень, для визначення тяжкості яких необхідні спеціальні знання в галузі медицини.

Вважаючи, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину, є недоведеною, захисник одночасно зазначає, що кваліфікація дій ОСОБА_8 за кваліфікуючою ознакою повторність є необґрунтованою.

Відповідно до ст.32 КК України, повторність злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь,об`єднаних єдиним наміром.

Отже, від повторності злочинів, необхідно відрізняти продовжуваний злочин, що складається із двох або більше вчинених у різний час тотожних злочинних діянь, які об`єднані єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь, особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом єдиного злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може. При повторності ж тотожних злочинів, кожен з яких має власну суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Як встановлено судом, кожен епізод злочинного діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_8 має самостійний умисел, який виникає через тривалий проміжок часу в різні дати з відмінними об`єктами посягання.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, установлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом, законодавець вимагає , щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, установленими на підставі допустимих доказів і єдиною версією, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Суд, відповідно до вимог ст.94 КПК України, оцінює докази за критеріями належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (с.85 КПК України).

При цьому, доведеність тих чи інших обставин злочину не завжди ґрунтується на прямих доказах і висновок щодо обставин справи може випливати з аналізу сукупності непрямих доказів.

Слід вказати, що непрямі докази - це відомості про факти, на підставі яких у визначеному законом порядку, суд опосередковано встановлює наявність або відсутність обставин,які входять до предмету доказування, відношення яких до справи не очевидне і може бути виявлено лише під час глибокого аналізу їх природи, суті та співставлення з іншими такими ж обставинами та які мають значення для правильного вирішення справи.

Процес доказування непрямими доказами в кримінальному провадженні полягає як у виявленні та встановленні безперервного зв`язку усіх непрямих доказів між собою в рамках конкретної системи, заключною метою яких є встановлення проміжних фактів, так і у встановленні безперервного зв`язку між проміжними фактами та обставинами котрі складають сам предмет доказування.

Суд, на підставі безпосередньо досліджених доказів, оцінивши їх з дотриманням вимог ст.94 КПК України, зробивши ґрунтовну, всебічну оцінку сукупності усіх зібраних у справі доказів, (як прямих так і непрямих), співвставив їх між собою та прийшов до висновку, що вони доповнюють та уточнюють один одного і поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилах та незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчинених повторно, поєднаних із застосуванням насильства та погрозою його застосування і такі умисні дії обвинуваченого кваліфікує за ч.3 ст.297 КК України.

При визначенні виду і розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчинених злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Окрім того, суд бере до уваги, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Так, судом враховано, що відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст.297 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_81 до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, за медичною допомогою до лікаря психіатра, лікаря нарколога, не звертався, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, похоронив батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .(а.с.79-80 т. 5).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_8 , не встановлено.

Враховуючи тяжкість та кількість епізодів вчинених обвинуваченим злочинів, вказані вище відомості про його особу, думку потерпілих, які наполягали на суворому покаранні, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, оскільки саме такий вид покарання необхідний для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не погоджується із позицією прокурора щодо виду та розміру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_8 , а саме позбавлення волі на строк, що наближений до максимальної межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.297 КК України, вважаючи його надто суворим.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, (а.с.138-140 т.3) ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України 02.11.2019.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05.11.2019, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді взяття під варту та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_11 від 11.11.2019 скасовано ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_8 від 05.11.2019 та обрано стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_12 від 08.01.2020, продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.03.2020 з визначенням застави в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 147140 грн.

11.01.2020 ОСОБА_8 був звільнений з під варти в зв`язку із внесенням застави (а.с.177,т.3, заставодавець ОСОБА_82 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ) і вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

З огляду на викладене, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 в строк покарання за даним вироком, підлягає до зарахування строк попереднього ув`язнення з 02.11.2019 по 05.11.2019 включно та з 11.11.2019 по 11.01.2020 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Судові витрати у провадженні за проведення судової автотехнічної, фототехнічної і відеотехнічної експертизи, що становлять 15145,60 грн. (а.с.104,т.4), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 в дохід держави.

Суд вирішує цивільний позов ОСОБА_5 в редакції від 02.06.2021 (а.с.97-100,т.2) до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який, враховуючи документально підтверджену вартість двох надгробних плит (а.с.189,т.1), у викраденні яких обвинувачується ОСОБА_8 , задовольняє частково, і стягує з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 3600 грн.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в редакції від 02.06.2021, суд задовольняє частково, зокрема стягує з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 вартість двох надгробних плит, у викраденні яких обвинувачується ОСОБА_8 , що становить 3000 грн. та вартість монтажу цих плит - 300 грн., а всього 3300 грн., що підтверджено документально (а.с.96,т.2).

Арешт, накладений на надгробні елементи зі слідами клейової суміші, а саме 19 елементів надгробних плит, 2 надгробні чаші чорного кольору, мармуровий хрест чорного кольору, 2 металевих надгробних підсвічники, 2 металевих надгробних підвазонники, скасований ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 09.12.2019 за клопотанням власника майна ОСОБА_17 (а.с.58-59,т.3) і повернуті останньому 11.12.2019. (а.с.60,т.3).

Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.297 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років обмеження волі.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, обвинуваченому ОСОБА_8 в строк покарання за даним вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення з 02.11.2019 по 05.11.2019 включно та з 11.11.2019 по 11.01.2020 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі.

Строк відбування покарання у виді обмеження волі обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

До набрання вироком законної сили, обвинуваченому ОСОБА_8 залишити запобіжний захід у виді застави.

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави судові витрати у провадженні за проведення судової автотехнічної, фототехнічної і відеотехнічної експертизи, що становлять 15145,60 грн.(п`ятнадцять тисяч сто сорок п`ять гривень, 60 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 3600 грн. (три тисячі шістсот гривень, 00 копійок) на відшкодування завданої злочином шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково,

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 3000 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) на відшкодування шкоди, завданої злочином.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Іваничівського районного суду Волинської області від 05.11.2019, на автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору, котрий належить ОСОБА_42 , газовий балончик «Терен 4М», шапку чорного кольору із маркуванням жовтого кольору.

Речові докази - автомобіль марки «Fiat» моделі «Ducato», д.н.з НОМЕР_1 , білого кольору з рукояткою з керма автомобіля округлої форми із металевими елементами на ній - повернути власнику. Газовий балончик «Терен 4М» - знищити, шапку чорного кольору із маркуванням жовтого кольору - повернути ОСОБА_8 , марлеві тампони зі змивами, контрольний чистий марлевий тампон, карти пам`яті та диски для лазерних систем зчитування - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Нововолинський міський суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий підпис ОСОБА_83