Справа № 515/1246/25
Провадження № 1-кп/515/1597/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження №0001027, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2025 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно ст.17 Закону України «Про національну поліцію» , поліцейським є громадянин який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. Поліцейський має службове посвідчення та спеціальний жетон.

Відповідно до книги нарядів відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 28 липня 2025 року о 09:21 годині, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступив на добове чергування в складі добового наряду відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП, будучи у форменому одязі із знаками розрізнення.

Так, 28.07.2025 приблизно о 22:43 годині, під час здійснення патрулювання у складі спільного рухомого мобільного блокпосту за участю працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , на виконання наказу начальнику відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області №24 від 10.01.2025 «Про створення та організацію роботи спільного рухомого мобільного блокпосту та мобільної групи оповіщення», згідно розстановки нарядів, нарядом СРПП ВП № 2 в складі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вул. Князєва в м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району, був зупинений автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, згідно звернення ІНФОРМАЦІЯ_2 №Е1751992 від 24.03.2025, перебував у розшуку як особа, яка ухиляється від мобілізації. У зв`язку з чим, поліцейським ОСОБА_6 було прийнято рішення про адміністративне затримання вказаної особи в порядку ст. 261 КУпАП, з метою доставлення його до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому, 28.07.2025 о 23:16 годині, після того, як ОСОБА_4 було запропоновано прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із адміністративним затриманням, останній дістав із салону свого автомобіля предмет, який являє собою металевий штир із прикріпленою до нього мотузкою, і намотавши мотузку на свою праву руку, почав розмахувати штирем навколо себе, здійснюючи кругові рухи, тим самим перешкоджаючи працівникам поліції наблизитися до нього та виконати свої службові обов`язки. Свої протиправні дії ОСОБА_4 вчинив з метою підриву авторитету державних органів, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, достовірно знаючи про те, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного органу - органу поліції, який одягнений у формений одяг та в цей час виконував свої службові обов`язки, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, з метою перешкодити працівнику поліції виконувати свої службові обов`язки, почав висловлювати на адресу старшого інспектора СРПП відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погрози застосування фізичного насильства, розмахуючи вказаним штирем навколо себе, які останній сприйняв як реальні побоювання за власне життя і здоров`я, а також перешкоджали нормальній діяльності правоохоронного органу.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 cт. 345 КК України, а саме: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

19 серпня 2025 рокуміж прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності його захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор, підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.345 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і детально розповів про обставини заподіяного.

Сторонами угоди узгоджено призначення покарання ОСОБА_4 у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у зазначеному злочині визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Просив суд затвердити угоду та призначити узгоджене покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого.

Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, проти затвердження угоди про визнаня винуватості не заперечував.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.345 КК України за ознаками: погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення йому узгодженого покарання, яке з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, вчинено умисний нетяжкий злочин, обставини його вчинення, особу винного, який характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, якими є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 345 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого, який злочин вчинив вперше та щиро покаявся, беззастережно визнав свою винуватість.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом щодо обвинуваченого немає, з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, відповідно до якої суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно, накладеного згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2025 року.

Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373,374,468-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 19 серпня 2025 року про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України та призначити йому узгоджене покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на один рік.

Відповідно до ч.2 ст.59-1 КК України покласти на засудженого до пробаційного нагляду ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду та покладених на ОСОБА_4 обов`язків обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі ухилення його від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Скасувати арешт на майно, накладений згідно з ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01 серпня 2025 року.

Речові докази по справі: - 10 (десять) стріляних гільз калібру 9 мм з аналогічними маркуваннями «SARA 9 mm P.A.» , які поміщено до паперового конверту з маркуванням «Пакет №1 » та поміщено до камери зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області знищити.

- оптичні носії інформації (DVD-R диск) з вмістом у вигляді відеозаписів (чотири відеофайли) із службового персонального нагрудного відеореєстратора (боді камери) інспектора СРПП ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , на яких зафіксовані події, що мали місце 28.07.2025 за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - залишити в матеріалах кримінального провадження №00001027.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгодженого, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч. 4,6,7 ст. 474 цього кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди або прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. З цих же підстав може бути оскаржено вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги та такий вирок в касаційному порядку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1