провадження № 1-кс/208/4963/25
УХВАЛА

31 грудня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0001632 від 03.09.2025 року

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2025 року ОСОБА_4 , розуміючи, що метамфетамін є психотропною речовиною, обіг якого обмежено, діючи умисно, незаконно, тобто в порушення вимог законодавства, що регулює обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території України, близько 10 год. 57 хв., перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , з метою особистого збагачення, за грошову винагороду в сумі 600 гривень, збув оперативному покупцю ОСОБА_8 , пластмасовий ін?єкційний медичний шприц, з прозорою рідиною блідо-жовтого кольору масою 2,0095г., яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого складає 0,0400 г. відповідно.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотропної речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 03 листопада 2025 року, близько 14 год. 34 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого тимчасового мешкання: АДРЕСА_2 триповерхового будинку, маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини - метамфетамін, діючи повторно, з метою особистого збагачення, незаконно, тобто в порушення вимог законодавства, що регулює обіг наркотичних, засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів на території України, за грошову винагороду в сумі 1500 гривень, збув оперативному покупцю ОСОБА_8 , пластмасовий ін?єкційний медичний шприц, з прозорою рідиною блідо-жовтого кольору масою масою 4,0205 г., яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, маса якого складає 0,1978 г. відповідно.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.

03 листопада 2025 року ОСОБА_4 відповідно до ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-210, 213, 298-2 КПК України було затримано як особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

04 листопада 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.1. 2 ст. 307 КК України.

06 листопада 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_9 слідчим суддею Заводського районного суду м. Кам`янського, Дніпропетровської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 01 січня 2026 року включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначила, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів і наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили обрати домашній арешт за місцем проживання матері підозрюваного.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кінешма, Івановської області, рф;

- громадянин України;

- зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- має середню освіту;

- офіційно не працює;

- неодружений;

- не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку;

- раніше судимий;

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого та корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей або осіб похилого вік не має, офіційно не працевлаштований та будь-якого іншого легального заробітку не має, до затримання постійно мешкав в різних тимчасових помешканнях, які йому не належать на праві власності, тобто є всі підстави стверджувати, що у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем свого мешкання, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі є достатньо доведеним.

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, підтверджується тим, що допитані свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , в своїх показах підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення. Вказані свідки є місцевими мешканцями і їх анкетні дані вже відомі або будуть відомі підозрюваному, у тому числі при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження та отриманні додатків до цього клопотання, а тому ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, може незаконно на них вплинути шляхом підкупу, погроз, вмовляння або іншим чином, з метою зміни або перекручування їх показів на свою користь або безпідставної відмови від дачі показів;

- вчинити інші кримінальні правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_4 будучи засудженим 06.08.2025 вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України останнього звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Отже в період відбуття іспитового строку, на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий злочин. Крім того, він офіційно не працевлаштований, будь-якого іншого легального заробітку не має, є особою яка вживає психотропні речовини, будь-якою корисною соціальною працею не займається, у тому числі в період воєнного стану, що у своїй сукупності дає слідству всі підстави вважати, що ОСОБА_4 заробляв на проживання виключно шляхом незаконного збуту психотропних речовин. Таким чином є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 все ж схильний до вчинення злочинів і з метою швидкого особистого збагачення продовжить свою злочинну діяльність, у тому числі пов`язану із вчиненням тяжких корисливих злочинів у вигляді незаконного придбання, зберігання та збуту психотропних речовин.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку, неодружений, схильний до вчинення кримінальних правопорушень.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети - забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися".

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: "Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого".

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , з визначенням розміру застави 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 196, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001632 від 03.09.2025 року - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 31.12.2025 року по 04.02.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави, визначити строком до 04.02.2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 05.01.2026 року о 08-00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1