Справа № 756/8351/25
Номер провадження № 1-кп/756/1504/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 12 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження в рамках кримінального провадження, яке внесене 06.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Прокоп`євська, Кемеровської області, рф, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, є пенсіонером за віком, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. 06.05.2025, приблизно о 10:30 год., ОСОБА_4 перебував на зупинці громадського транспорту, що неподалік від станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де на асфальті побачив та підібрав 7 пакетів з полімерного матеріли з пазовими замками, які містили речовину рослинного походження зеленого кольору. Розуміючи, що вмістом вказаних пакетів є наркотичний засіб - канабіс, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - канабісу задля власного вживання, без мети збуту.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_4 підняв вказані полімерні пакети та поклав до кишені куртки, що була на ньому

У цей же день, 06.05.2025 о 11:00 год. ОСОБА_4 перебував на станції метро «Мінська» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де був зупинений працівниками поліції, на запитання яких, щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин ОСОБА_4 повідомив, що в кишені куртки має 7 пакетів з полімерного матеріли з пазовими замками, які містили речовину рослинного походження зеленого кольору.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена речовину рослинного походження зеленого кольору, що знаходилась в 7 пакетах з полімерного матеріли з пазовими замками, є наркотичним засобом - канабісом, загальною масою 7,02 грама, що є більш, ніж невеликий розмір.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторони обвинувачення та захисту.

2.1.1. Прокурор у судовому засіданні зазначила, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкримінований кримінальний проступок вчинено обвинуваченим, тому просить визнати ОСОБА_4 винуватим та призначити покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

При цьому прокурор просила урахувати, що обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, на її думку, є щире каяття.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, він їх у повному обсязі підтверджує та надав показання, що знайшов згортки, зрозумів що там канабіс, вирішив залишити собі для власного вживання, але був затриманий працівниками поліціє метрополітену. На запитання останніх повідомив про наявності предметів та речей, обіг яких обмежено, які були в нього вилучені. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

2.1.3. Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо призначення ОСОБА_4 будь-якого покарання, оскільки, на думку останнього, суд мав закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у зв`язку з дійовим каяттям. З цих підстав захисник просив суд не ухвалювати вирок, а закрити кримінальне провадження в порядку ст. 45 КК України.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальний проступок при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

2.2.4. Суд звісно урахував, що захисник під час проведення судових дебатів просив закрити кримінальне провадження за ст. 45 КК України, а саме звільнити ОСОБА_4 від кримінально відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Між тим, суд вже приймав рішення за вказаним клопотанням захисника, зокрема 24.09.2025 судом було відмовлено в задоволенні такого клопотання, а в судовому засіданні, яке відбулось 17.10.2025, повторно заявлене клопотання захисника було залишено без розгляду як таке, що вже судом було вирішено.

Крім того, суд може закрити кримінальне провадження лише на стадії досудового розслідування чи судового розгляду, а не в нарадчій кімнаті при прийнятті рішення в порядку ст. 374 КПК України.

З цих підстав, суд не вирішував питання закриття кримінального провадження в порядку ст. 45 КК України за клопотанням захисника, отриманого під час проведення судових дебатів, та не вирішував питання повернення до стадії судового розгляду з підстав того, що вже вирішував вказане клопотання захисника на відповідній стадії.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_4 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутності обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як свідчать матеріали досудового розслідування, ОСОБА_4 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання та інші відомості, які йому були відомі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_4 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення в особі прокурора ОСОБА_3 уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами, а індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду, що покарання є необхідним у тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорій кримінальних проступків відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення кримінального проступку, зокрема, що матеріальна шкода не завдана. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером за віком, працює (зі слів) неофіційно. При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статтею 69 КК України, не встановлено.

4.3. З урахуванням викладених обставин по справі, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

4.4. Разом із цим суд, діючи відповідно до положень 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.5. Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 - 68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Крім того, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_4 змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів, бо саме перевиховання є метою застосування покарання за вчинені особою правопорушення.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3. Речові докази, а саме: наркотичний засіб - канабіс, масою 7,02 г., який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - слід відповідно до вимог ст. 100 КПК України знищити.

5.4. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-25/28169-НЗПРАП від 07.05.2025 у сумі 4457 грн, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/28169-НЗПРАП від 07.05.2025 у сумі 4457 грн - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: наркотичний засіб - канабіс, масою 7,02 г., який зберігається у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУ НП у м. Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1