Справа № 740/3555/25
Провадження № 1-кп/740/434/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ніжині кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 17.06.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Козелець, Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

відповідно до ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов?язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов?язковість судового рішення, згідно зі ст. 129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено

тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 01 травня 2024 року у справі №740/1431/24, провадженні №3/740/776/24, яка набрала законної сили 14.05.2024, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідпльності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років, про що ОСОБА_3 був достеменно обізнаний, 14.06.2024 отримав копію судового рішення в Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області.

Достовірно знаючи про наявність постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 травня 2024 року у справі №740/1431/24, провадженні №3/740/776/24, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог вказаного вище законодавства, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, 17.06.2025 близько 7 год. 02 хв. особисто керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому рухався по проїжджій частині від АЗС «АМІС», що за адресою: місто Ніжин, вулиця Носівський Шлях, будинок 14 у напрямку залізничного переїзду, де його було зупинено уповноваженими працівниками поліції Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області та відносно якого складений протокол серії ЕПР №364151 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні злочину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини викладені в обвинувальному акті не оспорював та надав показання про те, що був обізнаний про те, що позбавлений права керування траспортним засобом, оскільки отримав постанову суду та дійсно 17.06.2025 керував автомоблем «Volkswagen Passat», який належить його дружині та був зупинений працівниками поліції.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, які характеризують його особу, а також процесуальних рішень прийнятих в ході досудового розслідування.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим пред`явленого обвинувачення та змісту обставин чиненого ним кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, а інкриміноване обвинуваченому діяння доведене у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд відповідно до вимог ст.66 КК України, визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує його вік, наявність постійного місця проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність негативних характеритик, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом та особою яка позбавлена права керування транспортними засобами, висновок органу пробації, згідно якого, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються які середні, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а також те, що обвинувачений з урахуванням положень ст.12 КК України вчинив нетяжкий злочин.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального провадження, даних про особу винного, обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції передбаченої ч.1 ст.382 КК України із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку із звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1