СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1707/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000268 від 13.03.2025 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 15.01.2025 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік;

- 28.07.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 194 КК України на підставі ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що він 09.03.2025, приблизно у період часу з 20 годин 00 хвилин по 20 годину 50 хвилин, знаходячись неподалік 2-го під`їзду буд. 7 по вул. Михайла Котельникова у м. Києві, заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, 09.03.2025 приблизно о 20:20, ОСОБА_3 вийшов з 2-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де поблизу вказаного під`їзду знаходилася група людей, серед яких знаходився ОСОБА_6 , які розмовляли між собою.

Підійшовши до групи людей, ОСОБА_3 звернувся до них та попросив дати йому зателефонувати, однак отримав відмову від ОСОБА_6 після чого між ними виник словесний конфлікт, який переріс у штовханину.

Така поведінка ОСОБА_6 викликала у ОСОБА_3 обурення, внаслідок чого в нього сформувався умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Безпосередньо реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 дістав з куртки ніж, і наблизився до ОСОБА_6 та з метою спричинення тілесних ушкоджень, утримуючи ніж у лівій руці, умисно наніс ним гострим кінцем один удар у ліве плече ОСОБА_6 .

У результаті зазначених вище протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді: різаної рани нижньої третини лівого плеча з ушкодженням ліктьової вени, частковим пошкодження двохголового м`язу плеча, плечового м`язу, яке відносяться до ЛЕГКОГО тілесного ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, показавши, що 09.03.2025 приблизно о 20:00 год. вийшов з будинку, в якому він проживає, звернувся до групи осіб, які перебували біля під`їзду, з проханням надати йому зателефонувати, у зв`язку з чим між ними виникла словесна суперечка, що переросла у штовханину. Під час конфлікту ОСОБА_3 витягнув із кишені куртки ніж та завдав ОСОБА_6 один удар гострим кінцем у ліве плече. Обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що на теперішній час між ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 нормальні стосунки.

До матеріалів кримінального провадження долучена заява потерпілий ОСОБА_6 , який в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, претензій не має. Суд, з урахуванням вимог ст. 325 КПК України, провів судовий розгляд обвинувального акта за його відсутності.

В судовому засіданні судом були дослідженні докази сторони обвинувачення та інші документи, які фіксують процесуальні рішення на стадії досудового розслідування, а саме:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_6 від 12.03.2025 про вчинення відносно нього кримінальне правопорушення, а саме нанесення ОСОБА_7 умисних тілесних ушкоджень;

- протокол огляду місця події від 09.03.2025, а саме під`їзду за адресою: м. Київ, вул. Верховинна, 3-Б, згідно до якого виявлено та відібрано змив речовини бурого кольору;

- протокол огляду місця події, від 23.07.2025, яким зафіксовано місце вчинення кримінального проступку за адресою: АДРЕСА_3, де ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження;

- довідка КНП «Київської міської клінічної лікарні №5» та виписка із медичної карти щодо потерпілого ОСОБА_6 якою зафіксовано наявність тілесних ушкоджень, а саме різаної рани лівого плеча;

- протокол проведення слідчого експерименту від 16.04.2025 за участі потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого відтворено спосіб нанесення йому тілесних ушкоджень, який за своїм змістом відповідає викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення;

- постанова про призначення судово-медичної експертизи від 20.05.2025;

- висновок експерта № 042-820-2025, згідно до якого в потерпілого ОСОБА_6 , встановлено діагноз: «різана рана нижньої третини лівого плеча», а також наявні підстави стверджувати, що вказане тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу;

- постанова від 19.03.2025 про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису;

- протокол огляду предмету та документів від 12.04.2025, відповідно до якого оглянуто відеозапис з портативного відео реєстратора працівників патрульної поліції, де зафіксовано: прибуття бригади медичної допомоги, після зображено як працівники патрульної поліції піднімаються по сходах, на яких наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров. Також на наявному відеозапису вбачається, як працівники патрульної поліції разом з бригадою швидкої допомоги спілкуються з людьми, один з них повідомляє працівникам поліції, що здійснив виклик у зв`язку з екстреним випадком, після чого надав пояснення працівникам поліції;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.04.2025 згідно до якої DVD+R диск hp120min визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.03.2025, згідно до якої змив речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту визнано речовим доказом у кримінальному провадженні;

- протокол проведення слідчого експерименту від 25.07.2025 за участю підозрюваного ОСОБА_3 , в ході якого відтворено спосіб нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, який за своїм змістом відповідає викладу фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення;

- матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше судимий: 15.01.2025 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік та 28.07.2025 Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 194 КК України на підставі ч.1 ст. 71 до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, офіційно не працює, не одружений, з середньою освітою, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є його щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України - відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у межах санкції ч.2 ст. 125 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Одночасно при призначенні покарання суд враховує вирок Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2025, який не набрав законної сили та був оскаржений до Київського апеляційного суду.

Так, згідно постанови Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.05.2024 року у справі № 760/10154/22 призначення покарання засудженому, як за сукупністю кримінальних правопорушень (ч. 4 ст. 70 КК України), так і за сукупністю вироків (ст. 71 КК України) визначається не за процесуальним статусом, якого набула особа, щодо якої розглядається кримінальне провадження, а за датою вчинення нового кримінального правопорушення (нових кримінальних правопорушень) у співвідношенні з іншими постановленими щодо неї обвинувальними вироками. Тобто набуття процесуального статусу засудженого не впливає на вибір порядку призначення покарання за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020, що міститься в постанові (справа № 766/39/17), при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, зокрема якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів).

Отже, визначити остаточне покарання обвинуваченому необхідно за сукупністю кримінальних правопорушень, згідно вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Разом із цим, відповідно до ч.3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За таких обставин, остаточне покарання за дане кримінальне правопорушення та покарання, призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 28.07.2025, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 194 КК України на підставі ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, слід визначити за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, при цьому покарання у виді штрафу відповідно до ч. 3 ст.72 КК України - виконувати самостійно.

Також суд зараховує ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.01.2025 по 24.01.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, відповідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2025.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: DVD+R диск hp120min; змив речовини бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням призначеного покарання за цим вироком у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп та призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2025 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки, які виконувати самостійно згідно ч.3 ст. 72 КК України.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.01.2025 по 24.01.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення - один день позбавлення волі, відповідно до вироку Святошинського районного суду міста Києва від 28.07.2025.

Речові докази по справі: DVD+R диск hp120min; змив речовини бурого кольору, яку було поміщено до паперового конверту - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1