Справа № 643/1153/23
Провадження № 1-в/643/247/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

заявника - лікаря-психіатра ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

хворого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» Харківської обласної ради ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 , 1978 року народження,

в с т а н о в и в:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла заява лікаря-психіатра КНП ХОР «ОПНД №3» ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 , 1978 року народження. Заява обґрунтована тим, що згідно з висновком лікарів психіатрів КНП ХОР «ОПНД №3» від 14.10.2025 констатовано, що ОСОБА_7 не потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги та може продовжити спостереження та лікування на загальних умовах.

В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_5 підтримала доводи заяви та просила її задовольнити.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заяви.

Захисник, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, законний представник та особа, щодо якої вирішується питання про припинення примусових заходів медичного характеру, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Суд, заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов такого висновку.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається ця особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.

У разі погіршення стану психічного здоров`я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 цього Закону.

Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Положеннями ст. 92 КК України встановлено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03.06.2005, примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року до ОСОБА_7 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, у зв`язку з вчиненням ним кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України. Згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 59 від 30.01.2023, ОСОБА_7 у період часу якому відповідає правопорушення, і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної і не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто є неосудним в розумінні ч.2 ст.19 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2023 року змінені примусові заходи медичного характеру, застосовані відносно ОСОБА_7 , та переведено його на амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку.

З 07.02.2024 ОСОБА_7 продовжив лікування в КНП ХОР «ОПНД №3».

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2024 року в задоволенні заяви лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Міський психоневрологічний диспансер № 3» Харківської міської ради ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги стосовно ОСОБА_7 , 1978 року народження, відмовлено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги терміном на 6 місяців.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів КНП ХОР «ОПНД №3» № 9 від 14.10.2025 щодо ОСОБА_7 , останній страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми з безперервним типом перебігу.

В результаті лікування психічний стан пацієнта залишався стабільним, втримувався в амбулаторних умовах, виконував умови надання АППД, утримувався від прийому алкоголю, протиправних дій не скоював, агресивних тенденцій не відмічено, сформувалось критичне ставлення до скоєного правопорушення та хвороби, позитивна установка на відвідування диспансеру та отримання підтримуючого лікування. На даний час за психічним станом суспільної небезпеки не представляє, у зв`язку з чим на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних умовах.

Мати ОСОБА_7 ОСОБА_6 пояснила, що її син став більш спокійним, урівноваженим.

Відтак, незважаючи на наявне психічне захворювання, відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів, з моменту вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння його психічний стан залишався стабільним, у зв`язку з чим на даний час застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги не потребує та може продовжити спостереження та лікування на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява лікаря-психіатра КНП «ОПНД №3» ХОР ОСОБА_5 щодо припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 95 КК України, ст.ст. 336, 369-372, 376 ч.2, 512, 514, 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву лікаря-психіатра Комунального некомерційного підприємства «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» Харківської обласної ради ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 , 1978 року народження, - задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повну ухвалу суду оголосити о 13.00 год. 22 грудня 2025 р.

Суддя ОСОБА_1