У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.05.2025 року про закриття кримінального провадження №0000305, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій проситьвизнати протиправною та скасувати Постанову про закриття кримінального провадження стосовно кримінального провадження №0000305 від 28.05.2025 року та зобов`язати Уповноважених осіб Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області відновити досудове розслідування стосовно кримінального провадження № 0000305 за заявою ОСОБА_4

Скаргу мотивовано тим, що 28.04.2025 року, ОСОБА_4 було подано заяву (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 за ч.1 ст. 126-1 КК України до Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області. До заяви було долучено скріншоти листування, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , звукозапис, де колишній чоловік ОСОБА_6 погрожував фізичною розправою ОСОБА_4 . 29.04.2025 року було відкрито кримінальне провадження № 0000305. ОСОБА_4 було надіслано Повідомлення про початок досудового розслідування № 55224-2025 від 29.04.2025 року.

Однак заявник зазначає, що надалі жодної комунікації із заявницею з боку Уповноважених особи Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області не відбувалося, їй не телефонували, на допит не викликали, жодних інших дій з боку поліції не відбувалося. Відтак, 17.09.2025 року, представником Заявниці було подано адвокатський запит до Ужгородського районного управління поліції.

19.09.2025 року надійшла відповідь на адвокатський запит, а саме Лист № 125483?-2025 Про надання відповіді, зокрема згідно якої кримінальне провадження №0000305 закрито на підставі ст.284 ч.1 п.2 КПК України, оскільки в ході досудового розслідування встановлено, що в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України. Також інформуємо, що в ході досудового розслідування ОСОБА_4 потерпілою особою не визнавалось, відповідне процесуальне рішення не приймалось.

Заявник стверджує, що з моменту подачі заяви про вчинення злочину передбаченого за ч.1 ст. 126-1 КК України слідчий не вчинив жодних слідчих дій направлених на збирання доказів, зокрема жодного разу не було допитано підозрюваного, не було викликано ОСОБА_4 для допиту та не було проведено інших процесуальних дій щодо цього кримінального правопорушення.

На думку Скаржника, такі дії з боку органів поліції є протиправними та неприйнятними, а також суперечать вимогам встановлених статтею 93 Кримінального процесуального кодексу України,

В судове засідання представник скаржника не з`явився, проте надав заяву про розгляд скарги у його відсутності.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про розгляд без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю.

На вимогу слідчого судді до суду скеровано матеріали кримінального провадження №0000305.

Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши зміст поданої скарги та матеріали кримінального провадження, оцінивши наявні докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0000305 від 29.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що:

«29.04.2025 в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що просить прийняти міри до колишнього чоловіка ОСОБА_6 , який погрожує фізичною розправою.»

Встановлено, що дізнавач сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 28.05.2025 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000305 від 29.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

З оскаржуваної постанови слідує, що приймаючи вказане рішення слідчий керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме те, що в діях осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В статті 284 КПК України наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких кримінальне провадження підлягає закриттю. Серед яких закриття кримінального провадження у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, коли: зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови у відповідності до ст.ст. 91-94 КПК України базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України, зокрема слідчий, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні зазначеної скарги слідчи суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя констатує, що дізнавачем в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування, при цьому дізнавач обмежився лише формулюванням, що в ході проведення досудового розслідування було здійснено ряд телефонних дзвінків заявнику, який був вказаний в заяві, однак він перебуває за межами зв`язку. Також було здійснено виїзд за адресою проживання ОСОБА_4 , однак будинок ніхто не відкривав.

Отже, мотивувальна частина постанови не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на викладене, дізнавач без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування дізнавачем.

Відтак, з дослідженої слідчим суддею постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження №0000305 вбачається, що дізнавачем не вжито всього комплексу необхідних процесуальних дій для встановлення всіх обставин даного кримінального провадження,а відтак останній не виконав у повному обсязі вимог ст. 40 КПК України, не вичерпав можливості отримання доказів по справі, а тому є переконливими аргументи скаржника про те, що оскаржувана постанова є передчасною.

У відповідності до пункту 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Разом з тим, дізнавач закриваючи кримінальне провадження №0000305, не приділив достатньої уваги обґрунтуванню прийнятого рішення, оцінці наявності або відсутності окремих складових злочину. Матеріали кримінального провадження не містять інформації про проведення будь яких слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні. Дізнавачем не було з`ясовано, яким чином було вчинено кримінальне правопорушення та при яких обставинах.

Крім того, дізнавач у судове засідання не з`явився, та не скористався своїм правом заперечувати наведені у скарзі обставини, а також надати відповідні докази, на підставі яких слідчий суддя міг би встановити, що здійснено всебічне, повне та неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднє дослідження й оцінка дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, що є беззаперечною підставою для закриття кримінального провадження.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість висновку, викладеного дізнавачем в оскаржуваній постанові, а тому вважає недотриманими при постановленні такої вимог ст.ст. 2, 284 КПК України.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зі змісту ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя, виконуючи функцію судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування, вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки досудове розслідування кримінального провадження №0000305 від 29.04.2025 року проведено поверхово, неповно, без всебічного дослідження обставин справи, без проведення під час досудового розслідування необхідного обсягу перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 2,9,93,94,110,284,303,305,306,307,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С ТА Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.05.2025 року про закриття кримінального провадження №0000305, - задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.05.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за№0000305 від 28.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України скасувати та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1