Провадження № 1-кп/161/1104/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 вересня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001377, що надійшов з Луцької окружної прокуратури, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Жовтневе Нововолинського району Волинської області, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Барського районного суду Вінницької області від 07.12.2016 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, звільненого 08.05.2019 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_5 , 30.04.2025, в період часу з 11 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, просп. Президента Грушевського, буд. №6, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №26/2025 від 14.01.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від №4220-ІХ від 15.01.2025, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження замка вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 , повторно, проник до вказаного житла, з якого в подальшому таємно викрав 16 000 гривень, браслет зі срібла з наявним камінням, вартість якого становить 1 500 гривень, ланцюжок із хрестиком на якому знаходилося каміння, вартість якого становить 168 гривень, срібну сережку з малюнком у вигляді букви «А», вартість якої становить 154 гривні 44 копійки, срібний ланцюжок, вартість якого 2 420 гривень 87 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_8 , чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 20 243 гривні 31 копійка.

Крім цього, ОСОБА_5 , 30.04.2025, близько 15 години (точний досудовим розслідуванням час не встановлений), перебуваючи за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, просп. Молоді, буд. 8А, діючи умисно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №26/2025 від 14.01.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від №4220-ІХ від 15.01.2025, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження замка вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 , проник до вказаного житла, з якого в подальшому таємно викрав грошові кошти у сумі 10 000 гривень, 100 злотих, що на момент вчинення злочину відповідно до курсу Національного банку України (Далі НБУ) становило 1 107 гривень 33 копійок, 50 доларів США, що на момент вчинення злочину відповідно до курсу НБУ становило 2 078 гривень 24 копійок, золоту обручку 583 проби, вартість якої становить 13 099 гривень 50 копійок, золотий ланцюжок, вартість якого становить 27 673 гривні 32 копійки, рюкзак «RONGLIDA», вартість якого становить 533 гривні 33 копійки, махровий халат, вартість якого становить 266 гривень 67 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_9 , чим завдав останній майнової шкоди на загальну суму 54 758 гривні 39 копійок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, вид і розмір шкоди, перелік викраденого,мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно він 30.04.2025, в період часу з 11 години 00 хвилин по 12 годину 00 хвилин, був за адресою: АДРЕСА_4 , де пошкодив замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_2 та проник до вказаного житла, з якого викрав 16 000 гривень, браслет зі срібла з наявним камінням, ланцюжок із хрестиком на якому знаходилося каміння, срібну сережку з малюнком у вигляді букви «А», срібний ланцюжок, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 20 243 гривні 31 копійку.

Крім цього, він 30.04.2025, близько 15 години, був за адресою: АДРЕСА_5 , де пошкодив замок вхідних дверей до квартири АДРЕСА_3 та проник до вказаного житла, з якого викрав грошові кошти у сумі 10 000 гривень, 100 злотих, 50 доларів США, золоту обручку 583 проби, золотий ланцюжок, рюкзак, махровий халат, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 54 758 гривні 39 копійок.

Не заперечив кваліфікацію кримінальних правопорушень, перелік викраденого майна, зазначеного в обвинувальному акті,а також те, що він своїми діями спричинив ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 20 243 гривні 31 копійкута ОСОБА_9 54 758 гривні 39 копійок.

На даний час збитки потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , кожному зокрема, не відшкодовано.

У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки, просив суворо його не карати та призначити покарання на мінімальний строк.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо фактичних обставин справи, збитки завдані обвинуваченим не відшкодовані, заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Водночас, від потерпілої ОСОБА_8 до суду надійшла заява про проведення судового розгляду без її участі, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю ствердила показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо фактичних обставин справи, збитки завдані обвинуваченим не відшкодовані, заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_7 до суду подала заяву про проведення судового розгляду без її участі, щодо призначення міри покарання покладається на розсуд суду.

Під час судових дебатів прокурор Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує, що він вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззаперечно визнав, у вчиненому щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, має постійне місце реєстрації, однак раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, неодноразово відбував реальну міру покарання у виді позбавлення волі, що не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, тобто, на думку суду, належних висновків для себе не зробив, оскільки повторно вчинив тяжкі умисні корисливі злочини, що свідчить про його вперте небажання стати на шлях виправлення та перевиховання і про його підвищену суспільну небезпечність, завдані збитки не відшкодував та не намагався відшкодувати, непрацевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, а вчинення кримінальних правопорушень обрав способом систематичного покращення власного матеріального становища,тому суд, з врахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, думки потерпілих, які щодо призначення міри покарання поклалися на розсуд суду, наявності пом`якшуючої покарання обставини та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, в межах санкції частини статті, у виді позбавлення волі на мінімальний строк.

В свою чергу, необхідно зазначити, що суд, із урахуванням обставин, які оцінював при призначенні покарання, дійшов висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також про неможливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі положень ст. 75 КК України.

На думку суду, обране покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Крім цього, суд вважає, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Щодо заявлених потерпілою ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_8 цивільних позовів суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Судовий розгляд, як це визначено ч. 2 ст. 347 КПК України, починається з оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акта.

Судовий розгляд у даному кримінальному провадженні розпочато 04.07.2025.

Натомість, цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 безпосередньо до суду подано 08.07.2025, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції, тобто після початку судового розгляду.

Крім цього, цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 безпосередньо до суду подано 21.08.2025, що підтверджується відміткою вхідної кореспонденції, тобто також після початку судового розгляду.

Отже, враховуючи, що цивільні позови у даному кримінальному провадженні пред`явлено після початку судового розгляду, суд вважає за необхідне заявлені потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожною зокрема, цивільні позови залишити без розгляду.

При цьому, залишення цивільного позову без розгляду, не позбавляє права позивачів звернутися із вказаними позовними вимогами в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, знищити, повернути за належністю законному володільцю, залишити за належністю законному володільцю.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Окрім того, на думку суду, застосований щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 01 травня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам, що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-сліди рук із ручки вхідних дверей, сліди рук з посуду, які поміщено у сейф-пакет №PSP1498459; здвоєний циліндровий механізм з вхідних дверей, який поміщено в сейф-пакет №PSP1498457; фрагмент сліду низу взуття, який відкопійовано на дактилоскопічну плівку та поміщено у сейф-пакет №PSP1498458; змиви з косметички чорного кольору та із жіночої сумки, змиви із картонної коробки, змиви із полиці шафи-купе, волосся поблизу шафи купе, які поміщено до паперових конвертів НПУ з пояснювальними написами знищити;

-сім купюр номіналом 1 000 гривень (АЕ3406834, А31248052, АВ9763700, АН5890383, АЖ0276013, АЄ9771188, ЕБ7597310), три купюри номіналом 500 гривень (ЕБ2511760, ЕС9628741, EC9628738), монети, а саме чотири монети номіналом 1 злотий, одну монету номіналом 2 злотих, одну монету номіналом 5 злотих, які разом поміщено до сейф-пакету №PSP0013544; золотий виріб жовтого кольору, а саме кільце, яке поміщено до сейф-пакет №PSP0013545; мобільний телефон марки «Redmi 9» чорного кольору у пошкодженому стані, який поміщено до сейф-пакету №PSP0013546; дві частини квитанції № 211092538**50475; банківську картку «А-Банк» № НОМЕР_1 , які поміщено до сейф-пакету №PSP0013591; стамеску, викрутку, канцелярський ніж, маркер, ключ № 10, набір викруток у чохлі, мультитул, які разом поміщено до сейф-пакету №RIC2041374; флеш носій «smartbuy» об?ємом 32GB, флеш-носій «microsd» об?ємом 2GB, флеш-носій «M2 MS SD MICROSD», флеш-носій у вигляді банківської картки «Mastercard» № НОМЕР_2 , які поміщено до сейф-пакету №PSP0013591 повернути за належністю законному володільцю;

-рюкзак фірми «Ranger» чорного кольору; халат махровий голубого кольору залишити за належністю законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 37 046 (тридцять сім тисяч сорок шість) грн. 74 коп. процесуальних витрат за проведення судових товарознавчих експертиз, судової одорологічної експертизи, судової трасологічної експертизи та судових дактилоскопічних експертиз (висновки експертів №CE-19/103-25/5909-ТВ від 09.05.2025, №CE-19/103-25/5908-ТВ від 14.05.2025, №CE-19/103-25/5903-ТВ від 08.05.2025, №CE-19/103-25/8962-БД від 28.05.2025, №CE-19/103-25/6136-ТВ від 22.05.2025, №CE-19/103-25/6120-ТВ від 16.05.2025, №CE-19/103-25/6069-ТВ від 20.05.2025, №CE-19/103-25/6037-ТВ від 21.05.2025, №CE-19/103-25/6110-ТР від 10.06.2025, №CE-19/103-25/6171-Д від 09.06.2025, №CE-19/103-25/6173-Д від 12.06.2025 та №CE-19/103-25/6177-Д від 16.06.2025).

Арешт майна, відповідно до ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.05.2025 (справа № 161/8505/25, провадження № 1-кс/161/2649/25), від 06.05.2025 (справа № 161/8506/25, провадження № 1-кс/161/2650/25) скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1