Справа № 650/3569/25
провадження №1-кс/650/833/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Комсомольська Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, раніше неодноразово судимого:

15.06.2006 року вироком Броварського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 27.07.2007 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст.ст. 69, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, 30.07.2009 року ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно - достроково від відбування покарання, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день; 13.12.2010 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 19.05.2011 року вироком Автозаводського районного суду міста Кременчук за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців; 25.09.2015 року вироком Автозаводського районного суду міста Кременчук за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 27.12.2018 року вироком Крюковського районного суду міста Кременчук за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 4 місяці; 26.09.2019 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 05.03.2020 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців; 27.05.2020 року вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 08.12.2021 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 роки 2 місяці позбавлення волі, 20.12.2023 року звільнений по відбуттю строку покарання,

за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, за наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, до нього має бути застосований вказаний запобіжний захід.

На судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

На судовому засіданні підозрюваний заперечив проти застосування стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою зазначивши про необхідність застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні захисник підтримав позицію підозрюваного та просив суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, що наведені вище. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 КПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000335 від 03 червня 2025 року, повідомленням про підозру від 24 червня 2025 року, яке було вручене останньому.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він 02 червня 2025 року близько 23.00 години, перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , у ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс потерпілому один удар кухонним ножем, який тримав у лівій руці, в область черева, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої черевної стінки з ушкодженням печінки та крововиливу (гемоперитонеум) в черевну порожнину, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за частиною першою статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри підтверджується: рапортами оперативного чергового про реєстрацію інформації від 02 червня 2025 року; протоколом огляду місця події від 03 червня 2025 року, під час якого зафіксовані сліди вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 03 червня 2025 року, під час якого виявлено та вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 16 червня 2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_6 від 16 червня 2025 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення для впізнання осіб за фотознімками за участі свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; висновком експерта № СЕ-19/115-25/9326-БД від 17 червня 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/115-25/9310-БД від 17 червня 2025 року; висновком експерта № 71/мс від 14 червня 2025 року; висновком експерта № 18/17мс від 17 червня 2025 року; висновком експерта № 19/17мс від 24 червня 2025 року; постановами про речові докази від 03 червня 2025 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 24 червня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24 червня 2025 року; іншими матеріалами кримінального провадження.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які могли б переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, такі докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак повинні створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, на даному етапі досудового розслідування є достатніми для висновку про можливу причетність підозрюваного до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Наявність даного ризику вбачається з тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також з урахуванням даних про особу підозрюваного - відсутності офіційного працевлаштування, відсутності на утриманні дітей, посередньої характеристики за місцем проживання та неодноразових судимостей, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та належної процесуальної дисципліни.

Слідчий суддя також вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Наявність даного ризику вбачається з того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та/або суду, а також вчиняти дії, спрямовані на затягування строків проведення досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Наявність даного ризику підтверджується тим, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення умисних кримінальних правопорушень, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, належних висновків для себе не зробив та, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну поведінку.

Слідчий суддя також вважає доведеним ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, який полягає у можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Наявність даного ризику вбачається з того, що підозрюваний знайомий із потерпілим та свідками, у зв`язку з чим, перебуваючи на волі, може схиляти їх до зміни показань, примушувати до відмови від раніше наданих показань або впливати іншим чином, що може негативно позначитись на встановленні істини у кримінальному провадженні.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, оскільки ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрюваного при їх застосуванні, будуть недостатніми з огляду на характер та тяжкість інкримінованого діяння, а також дані про особу підозрюваного. Доводів на спростування вказаних тверджень стороною захисту наведено не було.

При застосуванні вказаного запобіжного заходу слідчий суддя також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України; відсутність даних про особливі хвороби; відсутність стійких соціальних зв`язків; відсутність утриманців; наявність численних судимостей, що свідчить про підвищені ризики неналежної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави, слідчий суддя, враховуючи наведені обставини, визнає за необхідне визначити її у вісімдесяти розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави у відповідному його розмірі, у зв`язку з чим клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 59 діб.

Визначити підозрюваному заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної слідчим суддею суми застави, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного покласти такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, експертами та спеціалістами у цьому кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин, або порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 22 серпня 2025 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1