пр. № 1-кс/759/6049/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003712 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003712 від 22.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що в період часу з 01.11.2024 по 02.11.2024 року, невстановлені особи в умовах воєнного стану, вчинили таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час перебування останньої за адресою: АДРЕСА_1 , які остання отримала на власну банківську картку АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , як цільове зарахування у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_5 в сумі 3 495 800 гривень та грошовими коштами з банківського рахунку відкритому в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_2 у сумі 103 640 гривень.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що має банківські рахунки відкриті в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 та банківський рахунок в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_3 . На дані банківські рахунки надходили грошові кошти у вигляді грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_5 , її сина, який проходив службу в Національна гвардії України, військова частина НОМЕР_4 АДРЕСА_2 .

В квітні 2024 року вона звернулась з заявою до Святошинського управління поліції, щодо факту зникнення без вісті ОСОБА_5 , який загиблий, але вважається зниклим без вісті, тому що тіло не винесли 09.04.2022 року, це було в місті Рубіжне Луганської області, яке наразі є тимчасово окупованою територією. Оскільки вона перебувала на тимчасово окупованій території подавати заяву на розшук та зникнення сина не мала можливості, тому коли вона приїхала до міста Києва та має наразі статус тимчасово переміщеної особи, лише в квітні вона звернулась з вказаною заявою. Також вона зателефонувала до військової частини де проходив службу її син та після цього провели службове розслідування по зникненню службовця та їй почали нараховувати грошові кошти з моменту зникнення.

Так, 23.08.2024 року та 26.08.2024 року у відділенні АТ КБ «Приватбанк» розташованого по вул. Булаховського , 3-а вона зняла з картки грошові кошти у сумі по 100 000 гривень кожного разу та після цього вона грошові кошти не знімала, карткою не користувалась. Після того як вона виявила у відділенні банку, що з її картки в період часу з 01.11.2024 по 02.11.2024 року включно були зняті грошові кошти на загальну суму 3 495 800 гривень вирішила звернутись з заявою про вчинений злочин.

В ході проведення досудового розслідування, в порядку ст. 40 КПК України надано доручення працівникам Департаменту кіберполіції НП України.

В ході виконання наданого доручення надійшов рапорт працівників Департаменту кіберполіції НП України, про те, що в ході виконання доручення встановлено, та перевірено ряд осіб діючи за попередньою змовою, які здійснили таємне заволодіння майном потерпілої, в умовах воєнного стану, а саме здійснили несанкціоноване списання грошових коштів з банківського рахунку потерпілої.

20.09.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва під час проведеного обшуку транспортного засобу, яким користується - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобіля RENAULT MEGANE, Сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, зокрема:

- мобільний телефон Iphone 12 червоного кольору в фіолетовому чохлі з сім карткою номером телефону НОМЕР_7 , який було поміщено до спец пакету PSP2166693.

20.09.2025, слідчим було прийнято процесуальне рішення, та в порядку ст. 110 КПК України, вказані речі та предмети було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та відсутності власника майна, на вимогах клопотання наполягав.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність прокурора та представника особи(третьої особи), у володінні якої знаходяться майно, про арешт якого ставиться питання.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділом Святошинського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0003712 від 22.11.2024, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається зі змісту клопотання та долучених до нього документів 20.09.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва під час проведеного обшуку транспортного засобу, яким користується - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 автомобіля RENAULT MEGANE, Сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , що на праві власності належить ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено, зокрема: мобільний телефон Iphone 12 червоного кольору в фіолетовому чохлі з сім карткою номером телефону НОМЕР_7 .

20.09.2025, слідчим було прийнято процесуальне рішення, та в порядку ст. 110 КПК України, вказані речі та предмети було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, накладення арешту з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та враховуючи, що майно на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, є речовим доказом, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою попередження настання інших наслідків, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон Iphone 12 червоного кольору в фіолетовому чохлі з сім карткою номером телефону НОМЕР_7 , який було поміщено до спец пакету PSP2166693, вилучені під час проведеного обшуку транспортного засобу, яким користується - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіля: RENAULT MEGANE, Сірого кольору, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN: НОМЕР_6 , що на праві власності належить ОСОБА_7 .

Ухвала виконується негайно, її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу - протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1