УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року місто Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Барахти Київської області, громадянина України, багатодітного батька, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні №0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000297 від 15.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000297 від 15.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2025 приблизно о 17:00 ОСОБА_4 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , біля центрального входу до КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» (Київська обл., м. Васильків, вул. Київський Шлях, 87) пояснив останньому, що має сталі зв`язки з членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 та може допомогти останньому зібрати необхідний пакет медичних документів та в подальшому сприяти в встановленні ступені придатності до військової служби, у разі відмови ОСОБА_7 від пропозиції ОСОБА_4 до останнього можуть настати негативні наслідки у вигляді у вигляді потрапляння в штурмові війська, де останній може швидко загинути, на що ОСОБА_7 погодився. 07.10.2025 приблизно о 17:30 год. реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, у телефонному режимі повідомив ОСОБА_7 про необхідність здійснення рентген знімку колін у КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». Так, 08.10.2025 приблизно о 07:04 год. ОСОБА_7 перебуваючи у службовому кабінеті КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» за попереднім узгодженням ОСОБА_4 , здійснив рентген знімок колін. Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на особисте збагачення, ОСОБА_4 09.10.2025 приблизно 13:43 год. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою мобільного додатку «WhatsAрр» повідомив, що за сприяння у внесені недостовірних відомостей у медичну документацію ОСОБА_7 повинен передати йому неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США. Після чого, 10.10.2025 приблизно о 10:00 год. біля КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» під час особистої зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що лікарем КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» ОСОБА_8 видано висновок з діагнозом первинний гонартроз, двобічний, що не є дійсним знімку ОСОБА_9 , після чого усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 500 доларів США. Так, 11.10.2025 приблизно о 11:05 год. ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання за допомогою мобільного додатку «WhatsAрр» повідомив ОСОБА_7 що за вирішення питання з проходженням військово-лікарської комісії та отримання заключного висновку обмеженої придатності до військової служби, останньому необхідно буде надати неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США. Після чого, ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на отримання неправомірної вигоди здійснив вплив на членів військо-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 , надавши неправдиву медичну документацію ОСОБА_7 з заключним діагнозом первинний гонартроз, двобічний. У зв`язку з чим відповідно до висновку військо-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 23.10.2025 на підставі ст. 61б, 23в, 64в графи ІІ розкладу хвороб наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» ОСОБА_7 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони та непридатним до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спец спорудах. Так, 29.10.2025 приблизно о 13:00 год. перебуваючи біля КНП «Васильківська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» по проспекту Київський Шлях, 87 у м. Васильків Київської області під час особистої зустрічі у автомобілі «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання надав ОСОБА_7 довідку військо-лікарської комісії № 2025-1028-1121-4321-0 від 28.10.2025, щодо проведення медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 останнього та отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 1500 доларів США.

29.10.2025 ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

30.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

В обґрунтування необхідності продовження строку домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 та обов`язків покладених на нього, прокурором вказано, що не зменшилися заявлені під час застосування йому запобіжного заходу ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати, перетворити речі чи документи, що мають значення для кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з тим, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК не зменшились, орган досудового розслідування звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання прокурора заперечували проти задоволення клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Так судом встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом Київської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000297 від 15.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369-2 КК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

30.10.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя вважає такі дії цілком вірогідними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінального правопорушення.

Між тим, слідчий суддя вважає встановленим ризик вчинення останнім нового кримінального правопорушення або продовження вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється, оскільки останній ознайомлений з роботою правоохоронних органів, а також розуміє які дії призвели до викриття його протиправної діяльності.

Крім того, оскільки досудове розслідування триває ОСОБА_4 може знищити, сховати речі чи документи, що мають значення для кримінального провадження.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на свідків, інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Враховуючи конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення найтяжчого з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8ми років з конфіскацією майна, віднесеного відповідно до положення ст. 12 КК України до категорії тяжких, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби буде співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеному ризику.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Враховуючи, що прокурором доведено наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися у житлі, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 115, 179, 194, 196, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого у кримінальному провадженні, прокурора, слідчого судді та суду за їх першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатись за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити в межах строку досудового розслідування до 29 січня 2026 року.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання підозрюваної, а контроль за її виконанням на прокурора.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1