Провадження № 1-кп/522/3228/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні №0000358 від 19.03.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саханське, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця, старшого стрільця відділення охорони взводу охорони НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

захисника- ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого- ОСОБА_3

інші учасники кримінального провадження

представник власника майна- ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

На розгляд до Приморського районного суду м.Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000358 від 19.03.2025 року стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332, КК України.

На адресу суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2025 року, а саме з автомобіля марки «Volkswagen CC»з д.н.з. НОМЕР_2 та ключі до нього.

В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_6 посилалась, на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000358 від 19.03.2025 року закінчено, обвинувальний акт скеровано до суду. Власник вилученого майна ОСОБА_7 , має статус свідка у вказаному провадженні, автомобіль, який було вилучено, був оглянутий та не містить інформації, що має значення для кримінального провадження.

В судовому засіданні представник власника майна - ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали подане клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення зазначеного клопотання, погодившись із доводами представника.

Суд, вислухавши думки сторін кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на автомобіль марки «Volkswagen CC» з д.н.з. НОМЕР_2 та ключі до нього належні на праві приватної власності ОСОБА_7 було накладено обґрунтовано, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

На теперішній час необхідність арешту вказаного майна свідка ОСОБА_7 відпала, оскільки автомобіль не має доказового значення по справі а його власник не є обвинуваченим чи особою, яка несе матеріальну відповідальність. Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна ОСОБА_7 що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

Так, ч.5 ст.9 КПК України, передбачено що, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. При цьому, виходячи з положень Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ст.13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст.41 Конституції України).

Відповідно до ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаного клопотання про скасування арешту майна з наведених підстав.

Керуючись ст.ст.170,174, 314-316, 291, 334, 342-355 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах власника майна ОСОБА_7 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 14.05.2025 року, на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_7 , а саме: з автомобіля марки «Volkswagen CC» д.н.з. НОМЕР_2 та ключів до нього зі скасуванням заборони права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Копію ухвали про скасування арешту майна направити сторонам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_8