УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про закриття кримінального провадження

Справа № 495/488/26

Номер провадження 1-кп/495/200/2026

22 січня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001349 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло кримінальне провадження № 0001349 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 січня 2026 року клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури задоволено, виділено в окреме провадження матеріали за обвинуваченням ОСОБА_4 з кримінального провадження, відомості про яке 07.05.2018 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001349.

З обвинувального акту вбачається, що 06.05.2018, приблизно о 14 годині, більш точну годину під час проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи на загальному подвір?ї будинку АДРЕСА_1 , вступили в злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Далі, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , діючи в єдиній групі осіб, поєднані єдиним умислом, реалізуючи свій намір на незаконно заволодіння транспортним засобом, прослідували до вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , де особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, наявними при собі плоскогубцями відігнув скобу навісного замку і відкрив вхідні двері, які ведуть до приміщення будинку.

В цей час неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , згідно розподілених ролей знаходився поряд і забезпечував безпеку скоєння злочину. Перебуваючи в приміщенні коридору вище вказаного будинку особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викотив на подвір?я будинку мопед марки Yamaha JOG, рама 3KJ8007829, д/н НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 3631 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 , і разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , вище вказаний мопед викотили з подвір?я будинку АДРЕСА_1 .

Після цього особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , з викраденим майном з місця скоєння злочину зникли та розпорядились ним за власним розсудом.

Таким чином особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , незаконно заволоділи мопедом марки Yamaha JOG, рама 3KJ8007829, д/н НОМЕР_2 , сірого кольору, чим завдали збиток ОСОБА_7 , на загальну суму 3631 гривень.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, а саме в незаконному заволодінні транспортного засобу, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у зв`язку із закінчення строків давності в кримінальному провадженні № 0001349 від 07.05.2018.

У судове засідання прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 надала клопотання звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , у зв`язку із закінчення строків давності.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого та обвинувачений клопотання про закриття кримінального провадження підтримали, наполягали на його задоволенні. Обвинувачений вказав, що йому зрозумілі наслідки задоволення судом такого клопотання.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 не заперечувала проти закриття кримінального провадження, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності.

Потерпілий надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності та відсутність заперечень про звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 106 КК України звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до статей 49 та 80 цього Кодексу з урахуванням положень, передбачених цією статтею.

Щодо осіб, зазначених у частині першій цієї статті, встановлюються такі строки давності:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку;

2) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину;

3) сім років - у разі вчинення тяжкого злочину;

4) десять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Вказаними нормами встановлено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою кримінального правопорушення.

При цьому суд встановлює наявність певного обвинувачення, закінчення відповідних строків, і за таких умов зобов`язаний задовольнити клопотання сторони захисту про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України.)

В цьому випадку особу можна звільнити від кримінальної відповідальності лише за наявності визначених у КК України умов і підстав.

Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду, а також можливе на будь-якій стадії судового провадження.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд зважає на наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що подія мала місце 06.05.2018.

На час вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення (06.05.2018) положення ст. 12 КК України та ст. 49, 106 КК України діяли в редакції Законів № 4025-VI від 15 листопада 2011 року та № 1183-VII від 8 квітня 2014 року відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з нормами ст. 12 КК України, яку редакції Закону України № 4025-VI від 15 листопада 2011 року, так і у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року є тяжким злочином.

Таким чином, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відповідно до приписів ст. 106 КК України, спливли.

З матеріалів справи не вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час провадження досудового розслідування та судового провадження ухилявся від органів досудового слідства та суду. Таким чином перебіг строку не зупинявся і не переривався.

Судом обвинуваченому ОСОБА_4 в присутності його захисника роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому зрозумілі, просив суд закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що з часу вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто з 06.05.2018, минуло більше семи років, обвинувачений ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження не заперечував, суд вважає за можливе, у відповідності до вимог ст. 106 КК України, звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

У кримінальному провадженні проводилась автотоварознавча експертиза на загальну суму 4576 грн. Суд враховує, що згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17: керуючись засадами справедливості та враховуючи загальнодозвільний тип правового регулювання кримінального провадження, наявність факту понесення органом досудового розслідування матеріальних витрат, пов`язаних зі здійсненням кримінального провадження, не може бути приводом для стягнення з особи, кримінальне провадження відносно якої закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, таких витрат.

Керуючись ст.ст. 44, 106 КК України, ст.ст. 284, 286, 314, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності в кримінальному провадженні № 0001349 від 07.05.2018 по справі № 495/11599/18.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07.05.2018 за № 0001349, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 289 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 22 січня 2026 року.

Суддя ОСОБА_8