Справа № 700/1029/25
Провадження № 1-кп/700/136/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Лисянка кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. В Зиминове, Великомихайлівського району, Одеської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, пенсіонер, інвалідом, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не являється, неповнолітніх, малолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимий. тел.: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

установив:

ОСОБА_4 08.08.2025 близько 17 год. 51 хв., рухаючись транспортним засобом - трицикл «SokMoto CARGO» по вул. Поштова с-ще Лисянка Звенигородського району Черкаської області, був зупинений працівниками поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за порушення правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_4 працівниками поліції було роз`яснено причину зупинки та повідомлено, що відносно останнього буде складено адміністративний протокол з ст. 130 КУпАП, в подальшому о 18 год. 42 хв. ОСОБА_4 маючи намір на втілення своїх злочинних дій, направлених на надання службовій особі неправомірної вигоди запропонував правнику поліції, а саме дільничному офіцеру поліції СПД № 2 Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_5 , та поліцейському СРПП Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області сержанту поліції ОСОБА_6 , які виконували свої службові обов`язки, перебував у форменому одязі на службовому автомобілі, грошові кошти в сумі 3000 гривень кожному, з метою не фіксування вчинення ним адміністративного правопорушення та уникненню від адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що вчинив правопорушення за вказаних обставин, у вчиненому кається та просить його суворо не карати. У нього загинув син на війні та він доглядає дружину після інсульту, а працівники поліції його спровокували, хоча він усвідомлює, що вчинив не правильно.

Обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння.

Суд з`ясував, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст обставин справи, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, керуючись приписами ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи ніким із сторін судового провадження не оспорюються.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, піддавши їх оцінці, суд дійшов до переконання, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надати неправомірну вигоду службовій особі.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу обвинуваченого, який на час вчинення кримінального правопорушення раніше судимий, тому застосування статей 69 та 75 КК України є недоцільним. Дане кримінальне правопорушення є не тяжким злочином, обвинувачений є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання в обвинувальному акті не вказано та у судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з їх класифікації, що передбачена нормами ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо кримінальне правопорушення вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Беручи до уваги всі вказані вище обставини у їх сукупності, визначену ч. 2 ст. 50 КК України мету покарання, враховуючи обставини справи, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, його матеріальне становище, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але при призначенні реального покарання у виді штрафу. Саме покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі враховуючи змогу обвинуваченго його сплатити, буде більш ефективним для держави та сприяти менті покарання, у порівнянні з іншими видами покарань.

Процесуальні витрати відсутні. Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 17 000 грн.

Штраф підлягає сплаті за реквізитами:

Код класифікації 21081100

Отримувач - ГУК у Черкаській області/тг с. Лисянка/21081100

Банк отримувач Казначейство України (ел. адм. подат.)

р/р UA 0023685

Речові докази у виді двох DWD-R дисків залишити у справі.

На вирок суду може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій. У разі подачі апеляцій, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку суду негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1