Справа № 405/4171/25
Провадження № 1-кп/405/207/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000876 від 04.04.2025 у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, громадянина України, маючого середню базову освіту, неодруженого, не маючого на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 25.11.2009 Феодосійським районним судом АР Крим за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 05.07.2011 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільненого 09.03.2016 по відбуттю покарання;

- 16.07.2019 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 5 міс.;

- 21.09.2020 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 та ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 міс.;

- 22.02.2022 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. 17.02.2023 звільненого по відбуттю строку покарання, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив привласнення офіційного документу з корисливих мотивів за наступних обставин.

Так, 02.04.2025 приблизно o 11 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , рухаючись по перехрестю вулиць Яновського та Любомира Гузарова знайшов банківську картку AT «Акцент - БАНК» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку остання втратила з власної необережності.

Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаною банківською карткою без введення PIN-коду, у ОСОБА_3 , виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме банківської картки № НОМЕР_1 , виданою на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, та на подальше таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів.

Реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, шляхом вільного доступу, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 , можливості використовувати зазначену картку за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_3 , обернувши платіжну банківську картку на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим внаслідок своїх злочинних дій позбавив можливості потерпілу ОСОБА_6 , використовувати офіційний документ за призначенням.

Також, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України ОСОБА_8 «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому продовжувався та діє до теперішнього часу.

02.04.2025 ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на незаконне збагачення за рахунок чужих коштів зі знайденої та привласненої банківської картки AT «Акцент - БАНК» № НОМЕР_1 , виданою на ім`я потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи повторно, умисно, таємно, під час дії військового стану, з корисливих мотивів та з метою власної наживи, достовірно не знаючи, який баланс коштів на картковому рахунку, з єдиним умислом спрямованим на заволодіння всіх грошових коштів, використовуючи привласнену банківську картку, усвідомлюючи, що за допомогою вказаної картки можливе здійснення торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, таємно викрав з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_6 , кошти в загальній сумі 7975 грн. 68 коп., розрахувавшись ними за допомогою цієї банківської картки за придбаний:

-02.04.2025 о 12.19 год у магазині «Маркет Опт» по вул. Яновського, 141 у м. Кропивницькому товар відповідно в сумі 140 грн;

-02.04.2025 о 12.22 год у магазині «Маркет Опт» по вул. Яновського, 141 у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 539 грн;

-02.04.2025 о 12.25 год у магазині «Файно Маркет» по вул. Любомира Гузарова, 44 у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 199,89 грн;

-02.04.2025 о 12.28 год у магазині «Файно Маркет» по вул. Любомира Гузарова, 44 у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 758,10 грн;

-02.04.2025 о 12.36 год у аптеці «Нова Аптека» по вул. Яновського, 155 у м. Кропивницькому товар відповідно у суму 610 грн;

-02.04.2025 о 12.46 год у магазині «Файно Маркет 206» по вул. Героїв України, 3Б у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 209,89 грн;

-02.04.2025 о 12.49 год у магазині «Файно Маркет 206» по вул. Героїв України, 3Б у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 492,70 грн;

-02.04.2025 о 12.53 год у магазині «Файно Маркет міні 206» по вул. Героїв України, 3Б у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 1062,90 грн;

-02.04.2025 о 12.58 год у аптеці «Ліки Плюс» по вул. Ак. Тамма, 3А у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 730 грн;

-02.04.2025 о 12.59 год у аптеці «Ліки Плюс» по вул. Ак. Тамма, 3А у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 698 грн;

-02.04.2025 о 13.01 год у магазині Файно Маркет міні 206» по вул. Героїв України, 3Б у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 1044,90 грн;

-02.04.2025 о 13.18 год у магазині «Продуктовий» по вул. Соборна, 27 у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 158 грн;

-02.04.2025 о 13.19 год у магазині «Продуктовий» по вул. Соборна, 27 у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 640 грн;

-02.04.2025 о 13.43 год у магазині «АТБ-Маркет» по вул. Пашутінська, 69В у м. Кропивницькому товар відповідно у сумі 662,20 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь та пояснив, що 02.04.2025 приблизно o 11 годині 00 хвилин він знайшов банківську картку потерпілої та розуміючи те, що на рахунку банківської картки можуть бути грошові кошти, не вживаючи будь-яких заходів для повернення картки володільцю, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, залишив дану куртку маючи на меті подальше використання її для заволодіння грошовими коштами.Він достовірно не знав скільки коштів на картці та вирішив ними всіма заволодіти, для чого, використовуючи привласнену банківську картку в цей же день здійснив ряд торгівельних операцій без підтвердження PIN-коду, розрахувавшись за допомогою цієї банківської картки за придбаний у різних магазинах та аптеках міста Кропивницького, зазначених у обвинувальному акті. Обвинувачений не заперечив, що фактично викрав кошти з банківського рахунку потерпілої, використовуючи її картку, шляхом розрахунку за товар на загальну суму 7975 грн. 68 коп. Обвинувачений в судовому засіданні попросив вибачення у потерпілої та виразив щире каяття з приводу вчиненого. Щодо цивільного позову зазначив, що повністю відшкодував потерпілій завдану матеріальну шкоду. Зазначив, що дуже жалкує про вчинене, та просить звільнити його від покарання з іспитовим строком. Він постійно піклується про свою рідну бабусю (1948 року народження), яка не встає з ліжка та потребує його постійного догляду. Також за станом здоров`я він має тяжке захворювання та потребує постійної медичної допомоги.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілої з приводу цивільного позову та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів, визнавши недоцільним доказів у кримінальному провадженні щодо обставин, які ніким не оспорюються. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду доказана повністю, та його дії кваліфікує: за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, та за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання повинно бути справедливим, співмірним, адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що офіційно не працевлаштований, неодружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання за злочин, кваліфікований за ч.1 ст.357 КК України, суд, враховуючи положення ч.2 ст.66 КК України, визнає щире каяття, яке виразилось у щирому осуді своєї поведінки, визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності нести кримінальну відповідальність.

Обставин, які згідно з положеннями ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 за злочин, кваліфікований за ч.1 ст.357 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання за злочин, кваліфікований за ч.4 ст.185 КК України, суд, враховуючи положення ч.2 ст.66 КК України, визнає:

- щире каяття, яке виразилось у щирому осуді своєї поведінки, визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності нести кримінальну відповідальність;

- добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується показами потерпілої, розпискою останньої та скріншотами про перерахування коштів потерпілій від обвинуваченого, що долучені до судових матеріалів кримінального провадження.

Обставин, які згідно з положеннями ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 за злочин, кваліфікований за ч.4 ст.185 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких згідно ст.12 КК України є умисним тяжким злочином (ч.4 ст.185 КК України), а друге умисним кримінальним проступком (ч.1 ст.357 КК України), дані про особу обвинуваченого, який до військової служби під час мобілізації не призивався (довідка №6961 від 09.06.2025); за медичним критерієм не може бути визнаний неосудним (експертне дослідження №375 від 25.04.2025), перебуває під наглядом лікаря нарколога з 2018 року та одноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в умовах наркологічного диспансеру у 2021 році (в продовж доби) з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психотропних речовин (метадону), синдром залежності, постійне вживання (довідка від 15.04.2025 №3002/10); наявність у обвинуваченого тяжкого хронічного захворювання, що потребує постійного медичного нагляду й лікування (довідка №386 від 07.07.2025); наявність не знятих та/чи непогашених у встановленому законом порядку судимостей (зокрема за корисливі злочини); обставини вчинення кримінальних правопорушень (зокрема те, що сама банківська картка не була безпосередньо викрадена у потерпілої обвинуваченим, а відразу знайдена останнім та вже після цього у обвинуваченого виник умисел на викрадення як картки так і грошей); наявність пом`якшуючих покарання обставини, визнання обвинуваченим своєї провини щодо вчиненого; наявність у обвинуваченого на утриманні бабусі, яка має ряд захворювань (виписка №4012 від 13.11.2024); повне добровільне відшкодування потерпілій матеріальної та моральної шкоди, зазначеної у цивільному позові; думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого не позбавляти його свободи, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за ч.1 ст.357 КК України покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, інкримінованої обвинуваченому, на строк, який є мінімальним, та за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, інкримінованої обвинуваченому, на строк, який є мінімальним. Із застосуванням правил призначення покарання за сукупністю злочинів відповідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 необхідно визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 статті 69 КК України не встановлено.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України. Так, із врахуванням викладеного вище та всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчинених правопорушень, особи ОСОБА_3 , суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є середнім відповідно до ч.4 зазначеної статті, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

З приводу цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обґрунтування позову потерпіла зазначила, що у результаті вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 їй спричинено майнову шкоду в сумі 7 975 грн. 68 коп. та моральну шкоду в сумі 2 500 грн.

Потерпіла під час її допиту в частині обґрунтування цивільного позову зазначила, що їй повністю обвинуваченим відшкодована матеріальна та моральна шкода, тому вона не має до обвинуваченого претензій та просила залишити позов без розгляду.

Враховуючи вище викладене, суд на підставі ст.ст. 128, 129 КПК України приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) років.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.

Речовий докази: оптичний DVD-R диск з 1 ведеофайлом за 02.04.2025, оптичний DVD-R диск з 4 ведеофайлами за 16.01.2025 та оптичний DVD-R диск з 1 ведеофайлом за 02.04.2025, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000876, після набрання вироком законної сили зберігати при судових матеріалах кримінального провадження №0000876.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом 30 діб з моменту його проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з дня вручення копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Подільському районному суді м. Кропивницького копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_9