Справа № 308/3157/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2024 року.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що 26 лютого 2024 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області накладено арешт на речові докази , в тому числі на автомобіль марки RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться у володінні ОСОБА_5 згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, а оскільки такий придбаний за час подружжя то і в ОСОБА_3 . Транспортний засіб марки RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 та технічний паспорт вилучений з метою збереження речових доказів.

Зазначає, що ОСОБА_5 - чоловік заявниці, вступив до лав ЗСУ та загинув на полі бою захищаючи Батьківщину.

Вказує, що огляд транспортного засобу відбувся, та даний транспортний засіб не містить на собі ознак кримінального правопорушення, а відтак вважає, що подальше утримання транспортного засобу на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів є недоцільним. Також, належний ОСОБА_5 (та ОСОБА_3 ) автомобіль переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_3 . В той же час, виникла необхідність в повному скасуванні арешту на вказане майно.

Представник зазначає, що оформлення спадщини на вказане майно (та переоформлення в органах реєстрації) потребує звільнення його також з під арешту. Отже виникла крайня необхідність в скасуванні арешту майна на транспортний засіб марки RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 .

Захисник вказує, що на даний час транспортний засіб, який було вилучено оглянутий слідчими, не містить необхідних відомостей для органу досудового розслідування.

З посиланням на викладене, враховуючи, що на даний час у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2024 року по справі No308/3157/24 на автомобіль марки RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 та передати його ОСОБА_3 разом з ключами до замка запалювання та з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, згідно якої просив провести розгляд клопотання без їх участі. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор та слідчий у призначене судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Слідчий подав до суду клопотання, згідно якого просив проводити розгляд клопотання без його участі. Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання заперечує.

Слідчим суддею з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим провести розгляд клопотання про скасування арешту майна у відсутності представника заявника та представника Ужгородської окружної прокуратури.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.02.2024 року було задоволено клопотання слідчого в ОВС 1-го вiддiлення слідчого вiддiлу Управління СБ України в Закарпатській області капітана юстиції ОСОБА_6 погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на майно, яке вилучене 16-17.02.2024 в ході огляду місця події в кримінальному провадженні № 0000035 від 17.02.2024 за ч. 1 ст. 201 КК України, а саме: 1)предмет, схожий на штик-ніж, довжиною 650 мм; 2)два предмети, схожі на мечі, довжиною 520 мм, на одному з яких наявне заводське маркування, виконане шляхом тиснення, яке читається як «TALABOTF 1832 PARIS»; 3)предмет, схожий на меч, довжиною 625 мм; 4)зім`яті фрагменти малярного скотчу світлого кольору; 5)автомобіль марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 , з ключами до замка запалювання та з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , шляхом заборони користування, відчужування та розпорядження.

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_8 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 10.10.2006 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Мукачівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №588, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_5 від 10.10.2006 року, копія якого долучена до матеріалів справи.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » про що 05 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис №14, що підтверджується даними свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_6 від 05.08.2013 року.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінив прізвище з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_9 » про що 25 травня 2021 року складено відповідний актовий запис №3, що підтверджується даними свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_7 від 25.05.2021 року.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпро Соборного району , Дніпропетровської області про що складено відповідний актовий запис №787, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 17.07.2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що 04.09.2025 року було зареєстровану спадкову справу №74549024 відносно спадкодавця ОСОБА_5 , що підтверджується даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстру №83491792 від 04.12.2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки «Renault Master» д.н.з. НОМЕР_2 було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , що підтверджується даними акту прийому-передачі речового доказу на відповідальне зберігання згідно з рішенням суду від 25.09.2024 року.

Власник або володілець майна не був присутній під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно.

Обґрунтованість зазначеного арешту слідчим суддею не перевіряється.

Підставою накладення арешту на це майно автомобіль , слідчим суддею було існування сукупності розумних підозр вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Метою накладення арешту на це майно, слідчим суддею було забезпечення кримінального провадження у частині збереження речових доказів.

Положеннями КПК України арешт майна визначений як один із заходів забезпечення кримінального провадження,що застосовується з метою досягнення його дієвості.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174КПК України.

Згідно з ч. 1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Нормами ч.1 ст.174КПК України передбачено дві взаємовиключні підстави скасування арешту майна слідчим суддею-це не обґрунтованість накладення арешту або якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про накладення арешту, погодився з доводами прокурора, задовольнивши його.

Обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слід звернути увагу на те, що виходячи з наведених положень ст.174 КПК України, питання про скасування арешту розглядається слідчим суддею за відповідним зверненням осіб, визначених частиною першої цієї статті.

Таким чином, законодавцем надано право звернення з таким клопотанням, у даному конкретному випадку, виключно підозрюваному, обвинуваченому, їх захиснику чи законному представнику, іншому власнику або володільцю майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено, до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту на майно, а саме автомобіля марки RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 звернувся представник ОСОБА_3 , однак жодних доказів того, що вона є власником або володільцем автомобіля, спадкоємцем майна померлого власника або представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, слідчому судді не надано.

Зокрема до справи долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 згідно якого власником даного автомобіля є ОСОБА_8 .

Норма ст.174 КПК України містить перелік осіб, які мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту майна.

Так, з відповідним клопотанням мають право звернутися підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Тобто Кримінально-процесуальний кодекс України гарантує право на звернення до суду із клопотання про скасування арешту саме власнику або володільцю майна.

Заявником ОСОБА_3 до поданого клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження того, що вона прийняла спадщину за померлим ОСОБА_11 , докази переходу права власності на майно спадкодавця до спадкоємців, яке підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщини до клопотання не долучено.

Окрім того, слід зазначити, що заявник як підставу для скасування арешту майна зазначає, що необхідність подальшого арешту майна, а саме транспортного засобу, арештованого ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду відпала.

Водночас, заявником не додано до матеріалів клопотання та не доведено в судовому засіданні тих обставин, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі слідчі дії з арештованим майном проведені, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який накладено було обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.

Заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, не наведено доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність.

Також заявником не додано до матеріалів справи доказів того, що мета накладення арешту на даний час досягнута, всі експертизи та слідчі дії з арештованим майном проведені, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час не відпала потреба в застосуванні арешту, який було накладено обґрунтовано, будь - яких обставин, які б не були відомі під час вирішення питання про накладення арешту не встановлено.

Таким чином, наявні у розпорядженні слідчого судді матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Крім цього, як встановлено слідчим суддею арешт було накладено з метою збереження речових доказів. Слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання про арешт майна потреби органу досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника ( володільця) майна з метою забезпечення кримінального провадження, а сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.02.2024 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала.

Також слід звернути увагу на те, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, з урахуванням чого слідчий суддя погоджується з висновком, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_12 про скасування арешту майна.

Ухвала про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна не підлягає оскарженню з огляду на те, що таке процесуальне рішення слідчого судді не належить до визначеного ст. 309 КПК України переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1