Справа № 211/3964/23
Провадження № 1-кс/211/1868/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглядаючи в міста Кривому Розі скаргу САКСАГАНСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ ( ОСОБА_3 ) державний виконавець ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник 30.10.2025 року звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Заявник оскаржує постанову так як, у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на виконанні знаходиться виконавче провадження № 58194876 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/721/18, виданого 14.01.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення боргу у розмірі 366267,41 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 . Державним виконавцем 25.01.2019 р. відповідно до вимог ст.ст. 17, 18,19, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. Судовим рішенням за справою № 2/214/721/18 про стягнення боргу у розмірі 366267,41 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 , чітко визначено боржника і на нього відповідно до ст. 129-1 Конституції України автоматично покладається обов язок його виконання.

Обов`язок виконання рішення суду є імперативним, тобто обов`язковим для виконання всіма органами державної влади, місцевого самоврядування, а також фізичними( в тому разі ОСОБА_6 ) та юридичним особами на всій території України.

За результатами проведення електронних торгів, які відбулись 30.10.2019, ДП «Сетам» реалізовано належну ОСОБА_6 нежитлову будівлю (магазин), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 . Крім того, шляхом примусового відчуження через електронні торги, реалізовано і належний ОСОБА_6 транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, 2001 року випуску, внаслідок чого частково погашено суму заборгованості.

Боржник повною мірою обізнаний про хід виконавчого провадження, постійно приймав у ньому участь (ознайомлений зі змістом постанови про опис та арешт майна боржника, повідомлений про результати оцінки майна, особисто звертався до суду з вимогою заборонити вчиняти певні дії, зокрема будь-яким чином здійснювати продаж, в тому числі із прилюдних торгів арештованого майна, підписувати та затверджувати акти про реалізацію арештованого майна, на яке звертається стягнення за виконавчим документом, здійснювати державну реєстрацію (перереєстрацію) права власності на нерухоме майно). Крім того, після проведення електронних торгів саме за заявою представника ОСОБА_6 судом знято арешт на належну йому нежитлову будівлю (магазин), що надало змогу переможцю торгів в особі ОСОБА_8 оформити на себе право власності на дане майно, про що Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу винесено відповідну ухвалу від 06.12.2019 по справі № 214/3862/17.

Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлював, що починаючи із дати відкриття виконавчого провадження, а саме з 25.01.2019, з метою належного виконання рішення суду, він повинен був акумулювати усі отримані доходи, не вчиняти будь-яких видатків та спрямовувати всі грошові кошти на погашення суми заборгованості в рамках виконавчого провадження.

В подальшому, перевіркою майнового стану ОСОБА_6 державним виконавцем 12.04.2021 встановлено, що боржником здійснювалось відкриття нових розрахункових рахунків у AT «Універсал Банк», АТ КБ «Приватбанк», проведення транзакцій по ним, що може свідчити про умисне невиконання рішення суду та перешкоджання заходам примусового виконання в рамках виконавчого провадження.

Державним виконавцем ОСОБА_9 12.04.2021 за вих.№ 13-34/21742 до Криворізького районного відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на підставі чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 14.05.2021 року внесено інформацію по кримінальному провадженню де боржником є ОСОБА_6

Саксаганським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 22.10.2025 за вхід.№ 28.11-30/35907 отримано постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000351 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України, яку вважаємо незаконною, та взагалі необгрунтованою, більш того з явно допущеними порушеннями основного закону України- Конституції України, який має найвищу юридичну силу і який безпосередньо регулює взаємодію між владою ( в тому разі і судовою) та громадянами, встановлюючи їхні права і обов`язки.

Слідчим відділення поліції № 1 КРУП Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_10 14.10.2025 прийнято незаконне рішення про закриття кримінального провадження по причині не покладання на ОСОБА_6 судовим рішенням обов`язку його виконання, що є проявом умисного не бажання виконання свої посадових обов`язків і порушенням на сам перед основного Закону України Конституції України; ст. 13 Закону України « Про судоустрій і статус судів»; ст. 18 Цивільно процесуального Кодексу України, про що свідчить позиція Верховного суду України ( ухвала № 200/3958/ 19а від 04.10.2022; № 560/523/19 від 23.04.2020).

На сьогоднішній день рішення суду № 2/214/721/18 про стягнення боргу у розмірі 366267,41 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 боржником ОСОБА_6 є не виконаним, заборгованість станом на 01.10.2025 складає 37343,08 грн. на користь стягувана та 1992,93 грн. не стягнутого виконавчого збору на користь держави, боржник всіляко ухиляється від його виконання і одним з важелів впливу і законної відповідальності є покарання за злочин визначений ст. 382 КК України.

Враховуючи викладене, скаржник вважає, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним та необгрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Від представника заявника до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Слідчим ВП 1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області до суду надані матеріали кримінального провадження № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Представником поліції подана до суду заява про розгляд справи без її участі та надані заперечення на скаргу згідно яких, закриття кримінального провадження № 0000351 від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України (умисне невиконання рішення суду), є законним і обґрунтовується відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). Обґрунтування законності закриття з посиланням на позиції Верховного Суду: підставою для закриття провадження є той факт, що в разі примусового виконання судового рішення обов`язок його виконання покладений на органи виконавчої служби, а не безпосередньо на боржника. Відповідно, відсутній обов`язок у боржника ОСОБА_6 вчиняти дії з виконання судового рішення, а отже, його притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання, покладеного на інших осіб, є безпідставним. Це узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах: Обов`язкова умова для кримінальної відповідальності: Кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КК України) настає лише за умови встановлення в рішенні суду вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Ця вимога повинна стосуватися конкретного зобов язаного суб єкта. Умови кримінальної відповідальності за бездіяльність: Для притягнення особи до відповідальності за невиконання судового рішення у формі бездіяльності обов`язковим є з`ясування двох умов: Наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення). Наявність реальної можливості виконати покладений на неї обов`язок. Пріоритет обов`язку над можливістю: Якщо відсутній сам обов`язок вчиняти певні дії (як у випадку примусового стягнення боргу, де обов язок виконання покладено на виконавчу службу), то питання про наявність реальної можливості їх вчинити вирішувати немає сенсу, оскільки це перебуває поза межами доказування. Спираючись на постанови Верховного Суду, відповідно до яких наведене вище обґрунтування узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 659/1012/18 та постанові Верховного суду від 26.03.2025 по справі №№746/448/21. Оскільки рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення грошових коштів є рішенням, спосіб виконання якого є примусовим, обов`язок виконання покладено на орган виконавчої служби. Відповідно, на ОСОБА_6 не було покладено обов`язку вчиняти дії з виконання цього рішення, що унеможливлює притягнення його до кримінальної відповідальності зач. 1 ст. 382 КК України.

Вивчивши зміст скарги, перевіривши надані суду матеріали, дослідивши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено наступне, на виконанні у Саксаганському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження № 58194876 з примусового виконання виконавчого листа №2/214/721/18, виданого 14.01.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, про стягнення боргу у розмірі 366267,41 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 .

Державним виконавцем 25.01.2019 р. відповідно до вимог ст.ст. 17, 18,19, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням. Судовим рішенням за справою № 2/214/721/18 про стягнення боргу у розмірі 366267,41 грн. з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 .

За результатами проведення електронних торгів, які відбулись 30.10.2019, ДП «Сетам» реалізовано належну ОСОБА_6 нежитлову будівлю (магазин), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 .

Крім того, шляхом примусового відчуження через електронні торги, реалізовано і належний ОСОБА_6 транспортний засіб MERCEDES-BENZ VITO 110 CDI, 2001 року випуску, внаслідок чого частково погашено суму заборгованості.

Державним виконавцем ОСОБА_9 12.04.2021 за вих. № 13-34/21742 до Криворізького районного відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області направлено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на підставі чого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000351 від 14.05.2021 року внесено інформацію по кримінальному провадженню де боржником є ОСОБА_6 .

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У випадку невиконання законних вимог державного виконавця без поважних причин, останній зобов`язаний вчинити передбачені Законом виконавчі дії, як от накладення штрафу, накладення арешту на майно та кошти, розшук майна тощо. Невиконання вимог державного виконавця може проявлятись або у вигляді ухилення від виконання, або шляхом перешкоджання. Для притягнення особи до кримінальної відповідальності необхідно наявність умислу вчинюваних дій (бездіяльності), направлених на ухилення або протидію (перешкоджання) виконання судового рішення та, відповідно, законних вимог державного виконавця. А також, що немало важливо, наявність реальної можливості виконати судове рішення, яку необхідно встановлювати та доводити.

Однією з форм невиконання судового рішення є пряма й відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов?язана особа хоча відкрито й не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання.

З матеріалів кримінального провадження № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України вбачається, що з боржника ОСОБА_6 стягуються суми заборгованості , реалізується його майно, і т.д.

Тобто, на виконанні у скаржника передуває ВП де за рішенням суду з боржника ОСОБА_6 стягнуто заборгованість в розмірі 366267,41 грн., яка в ході примусового виконання рішення станом на 01.10.2025 року складає 37343,08 грн.., тобто рішення суду в процесі виконання та примусового стягнення заборгованості, що передбачено ЗУ "Про виконавче провадження".

Слідчим відділення поліції № 1 КРУП Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції ОСОБА_10 14.10.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження, постанова від 14.10.2025 року.

В обґрунтування законності закриття слідчий посилається на позиції Верховного Суду: підставою для закриття провадження є той факт, що в разі примусового виконання судового рішення обов`язок його виконання покладений на органи виконавчої служби, а не безпосередньо на боржника. Відповідно, відсутній обов`язок у боржника ОСОБА_6 вчиняти дії з виконання судового рішення, а отже, його притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання, покладеного на інших осіб, є безпідставним. Це узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у його постановах: Обов`язкова умова для кримінальної відповідальності: Кримінальна відповідальність за невиконання судового рішення (ч. 1 ст. 382 КК України) настає лише за умови встановлення в рішенні суду вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам. Ця вимога повинна стосуватися конкретного зобов язаного суб єкта. Умови кримінальної відповідальності за бездіяльність: Для притягнення особи до відповідальності за невиконання судового рішення у формі бездіяльності обов`язковим є з`ясування двох умов: Наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення). Наявність реальної можливості виконати покладений на неї обов`язок. Пріоритет обов`язку над можливістю: Якщо відсутній сам обов`язок вчиняти певні дії (як у випадку примусового стягнення боргу, де обов язок виконання покладено на виконавчу службу), то питання про наявність реальної можливості їх вчинити вирішувати немає сенсу, оскільки це перебуває поза межами доказування. Спираючись на постанови Верховного Суду, відповідно до яких наведене вище обґрунтування узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 659/1012/18 та постанові Верховного суду від 26.03.2025 по справі №№746/448/21. Оскільки рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення грошових коштів є рішенням, спосіб виконання якого є примусовим, обов`язок виконання покладено на орган виконавчої служби. Відповідно, на ОСОБА_6 не було покладено обов`язку вчиняти дії з виконання цього рішення, що унеможливлює притягнення його до кримінальної відповідальності зач. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, необхідна наявність таких ознак, як Злісне невиконання: Це найважливіший критерій. та Систематичне ухилення: Боржник послідовно, протягом тривалого часу, уникає виконання рішення, незважаючи на наявність у нього можливостей для цього.

Як вбачається з матеріалів кримінальногь провадження боржник сплачує заборгованість, що підтверджено квитанціями на користь ОСОБА_7 , а також реалізовано його майно (приміщення та автомобіль) на користь погашення заборгованості перед ОСОБА_7 , слідчий суддя не вбачає злісного невиконання та перешкоджання виконанню рішення суду з боку боржника, державний виконавець наділений широким спектром прав, щодо виконання та примусового стягнення суми боргу з ОСОБА_6 , що залишилася в ході примусового стягнення в розмірі 37343,08 грн.

Згідно з вимогамист. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Приписом ч.1 ст. 24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які закріплені законодавцем у зазначеній нормі.

Відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 84 КПК докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені КПК, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що слідчим вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним у рамках цього кримінального провадження, встановлювались і перевірялись всі обставини, які мають значення для справи.

Стаття 284 КПК України передбачає та закріплює випадки закриття кримінального провадження, на підставі яких слідчий, прокурор чи суд залежно від стадії та повноважень має право прийняти відповідне рішення. Зокрема, як закріплено у п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження може бути закрито у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень ст.2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК Україниє формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбаченихст.2 КПК України, прийняттю слідчим (детективом) рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченомуКПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.ч.1, 2ст.223 КПК України, слідчими (розшуковими) діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч.1ст.91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч.2ст.84 КПК Україниє показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності відповідно дост.94 КПК України.

Відповідно до п.18 ч.1ст.3 КПК України, на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Самостійність слідчого в його процесуальній діяльності згідно ч.5 ст.40 КПК України на засадах змагальності сторін у кримінальному провадженні відповідно до ст.22 цього Кодексу пов`язана з обстоюванням стороною обвинувачення її правової позиції самостійно, чим визначаються дискреційні повноваження слідчого за ст.ст.93, 223 КПК України у збиранні доказів за допомогою визначених на власний розсуд слідчих дій.

Згідно ч. 1 ст. 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Згідно матеріалів та скарги судом не встановлено перешкоджання з боку боржника державному виконавцеві проводити примусове виконання рішення та стягувати з нього заборгованість на користь ОСОБА_7 , заборгованість з 366267,41 грн., в ході примусового виконання рішення (реалізація майна боржника, обшук, стягнення сум, що підтверджується квитанціями, і т.д.), станом на 01.10.2025 року складає 37343,08 грн.., тобто процес примусового стягнення триває.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.382 КК України та своєю постановою закрив кримінальне провадження № № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст.307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХ ВА ЛИ В :

У задоволенні скарги САКСАГАНСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ ( ОСОБА_3 ) державний виконавець ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 14.10.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000351 від 14.05.2021 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1