В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002643 від 10 серпня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка Борзнянського р-н Чернігівської обл., громадянина України, розлученого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2002-ІХ, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 21 19-1Х на території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, який станом на теперішній час є діючим.

05 серпня 2025 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_3 на власному автомобілі марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до території складу, де останній неофіційно працював на посаді фасувальника, та де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «ФРЕШДЕЙ», а саме за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18.

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах дії воєнного стану, а саме товарів, що зберігались на складі, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «ФРЕШДЕЙ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_3 , користуючись сприятливими умовами, для доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме тим фактом, що його дії є непомітними для оточуючих, оскільки ОСОБА_3 був неофіційним працівником на території вказаного вище складу, та його перебування не викликало в оточуючих підозр, останній безперешкодно зайшов до приміщення складу та з метою особистого збагачення викрав: 15 (п`ятнадцять) кілограмів борошна вагового, загальною вартістю 240 гривень; 3 (три) пляшки олії рафінованої, об`ємом п`ять літрів кожна, загальною вартістю 795 гривень; 10 (десять) кілограмів цукру білого кристалічного, загальною вартістю 300 гривень; 20 (двадцять) кілограмів крупи гречаної, загальною вартістю 600 гривень; 25,42 літри пального, вартістю 1499 гривень 53 копійки, які помістив до власного автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ «ФРЕШДЕЙ» матеріального збитку на суму 3 434 гривні 53 копійки.

Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 06 серпня 2025 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_3 на власному автомобілі марки «CHEVROLET AVEO», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до території складу, де останній неофіційно працював на посаді фасувальника, та де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «ФРЕШДЕЙ», а саме за адресою: м. Київ, вул. Довбуша, 18, з метою викрадення товарів, що зберігалися на складі, де свою господарську діяльність здійснює ТОВ «ФРЕШДЕЙ».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в умовах дії воєнного стану, ОСОБА_3 , користуючись сприятливими умовами, для доведення свого злочинного умислу до кінця, а саме тим фактом, що його дії є непомітними для оточуючих, оскільки ОСОБА_3 був неофіційним працівником на території вказаного вище складу, та його перебування не викликало в оточуючих підозр, останній безперешкодно зайшов до приміщення складу та з метою особистого збагачення викрав: 20 (двадцять) кілограмів рису Басмати, загальною вартістю 1414,80 гривень; 35 (тридцять п`ять) кілограмів крупи Кус-Кус, загальною вартістю 2500 гривень 50 копійок; 15 (п`ятнадцять) кілограм борошна вагового, вартістю 240 гривень; 3 (три) пляшки олії рафінованої, об`ємом п`ять літрів кожна, загальною вартістю 795 гривень; 10 (десять) кілограмів цукру білого кристалічного, загальною вартістю 300 гривень; 30 (тридцять) кілограмів масла солодко вершкового Селянського, загальною вартістю 2732 гривень 40 копійок, які помістив до власного автомобіля марки «CHEVROLET AVEO», держаний номерний знак НОМЕР_1 , після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ТОВ «ФРЕШДЕЙ» матеріальну шкоду на суму 7982 гривень 70 копійок.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ТОФ «ФРЕШДЕЙ» матеріальну шкоду на загальну суму 11417 гривень 23 копійки.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення та показав, що він неофіційно працював фасувальником на складі в ТОФ «ФРЕШДЕЙ», тому мав вільний доступ на територію бази та знав, де зберігається ключ від складського приміщення, яким усі користуються. 5 серпня 2025 року близько 17 години 30 хвилин на своєму автомобілі «Шевроле Авео» він приїхав на базу за адресою вулиця Довбуша, 18. Відчинивши двері, він зі складу викрав продукти харчування та бензин для заправки автомобіля. Безперешкодно виїхавши з території, він приїхав до ДК на ДВРЗ, де вживав алкогольні напої та передав товар своєму товаришу, непояснюючи, що він крадений. Оскільки він хотів викрасти товару на більшу суму, то наступного дня він повернувся на склад та на автомобілі вивіз ще продукти харчування, які біля магазину знову віддав своєму товаришу. Він більше не ходив на роботу, а через тиждень його затримали працівники поліції. Він одразу визнав свою вину, щиро розкаявся, просить суворо його не карати.

Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, висновку експеризи, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, потерпілий відмовився від заявлення цивільного позову.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 ,- органом досудового розслідування та судом не встановлено.

Крім того, при призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує положення ч.1 ст.69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (…) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021)

Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 185 КК України в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст. 75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів у цьому кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про його обрання від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- одну упаковку макарон «Pasta Reggia», синього кольору, масою 500 гр; дві упаковки крупи ячної «Бесарабіко» рожевого кольору, масою 1 кг; одну упаковку цукру білого кристалічного ТМ «Щедрий» з вставкою синього кольору масою 1000 гр., які відповідно до квитанції № 024734 зберігаються в камері схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві - повернути власнику ТОВ «ФРЕШДЕЙ».

DVD диск - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1