НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2025 року ЄУ № 322/1712/25 (Провадження № 1-кс/322/391/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретарка судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників ВнП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням на лінію «102» від 17.11.2025 ( ЄО № 5863 від 17.11.2025),

встановив:

депутат Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі вказаною скаргою.

Зі змісту скарги випливає, що ОСОБА_3 на своє депутатське звернення до голови Новомиколаївської селищної ради, отримав протокол 36 чергової сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області від 25.09.2025, а також відеофіксацію її проведення.

Ознайомившись з відеофіксацію, він виявив ряд порушень в результаті чого звернувся до ВнП №3 з депутатським зверненням від 03.11.2025 в контексті обставин, які відбулися на згаданій ї сесії.

Зокрема депутат просив працівників поліції і прокуратури перевірити:

- чи законно пройшла сесія в Новомиколаївській селищній раді чи були підробки протоколів сесії;

- протоколи сесії Новомиколаївської селищної ради чи відповідають вони відео фіксації;

- відеофіксацію проведення сесії, чи вона змонтована чи ні;

- відеофіксацію проведення сесії, чи вона всіх показує присутніх депутатів та присутніх, якщо частково когось не показує, то на яких підставах і як рахують голоси депутатів, яких не показує відео фіксація;

- чому Новомиколаївська селищна рада не викладає на веб-сайті відео фіксацію проведення сесії, наприклад Запорізька міська рада Запорізької області проведення своїх сесії викладають в Інтернеті, з якими можуть ознайомитися інші громадяни;

- на яких підставах на сесії Новомиколаївської селищної ради перебував військовослужбовець ОСОБА_4

ВнП № 3 надало йому відповідь від 14.11.2025 за № 5012-2005 у якій йшлося про те, що здійснюється перевірка і збір інформації, після завершення чого йому буде додатково надано відповідь. При цьому відомості в ЄРДР внесені не були.

17.11.2025 він звернувся з аналогічним за змістом повідомленням на лінію «102».

19.11.2025 ОСОБА_3 звернувся до ВнП №3 щодо його повідомлення на лінію «102» від 17.11.2025, однак відповіді йому на згадане повідомлення не надали.

Скаржник просив визнати бездіяльність працівників ВнП №3, щодо проведення перевірки за його депутатським зверненням, повідомленням про злочин від 17.11.2025 незаконною і зобов`язати працівників ВнП № 3 його депутатське звернення, повідомлення про злочин від 17.11.2025 внести до ЄРДР, провести досудове розслідування за ним.

Крім цього скаржником заявлено клопотання про витребування з ВнП №3 його звернення на лінію «102» з додатками до нього, відповідь на звернення, яку він не отримав 19.11.2025, всі пояснення від осіб, які вказані у зверненні.

Ухвалою слідчого судді від 19.11.2025 відкрито провадження за скаргою. Клопотання задоволено частково, витребуванні матеріали перевірки за зверненням ОСОБА_3 на лінію «102» від 17.11.2025 в контексті обставин, які відбулися на 36 черговій сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник ВнП №3, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відсутність в судовому засіданні представника ВнП № 3, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши скаржника, дослідивши скаргу і доводи якими вона обґрунтовується, вивчивши матеріали перевірок, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що 25.09.2025 відбулась 36 чергова сесія Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, на якій були присутні 11 депутатів та селищний голова, про що складено відповідний протокол від 25.09.2025. Депутат ОСОБА_3 на даній сесії був відсутній.

В подальшому ОСОБА_3 на своє звернення отримав копію протоколу згаданої сесії і відеофіксацію сесії, дослідивши які, він виявив невідповідність обставин, що зазначались в протоколі із зафіксованими на відео. Про це, а також ряд інших обставин, які на думку ОСОБА_3 мали бути перевірені, він зазначив у депутатському зверненні до ВнП від 03.11.2025.

Вказане звернення зареєстровано ВнП № 3 в ЄО за № 5508 від 03.11.2025.

В рамках проведеної перевірки працівниками поліції 04.11.2025 опитано секретаря селищної ради ОСОБА_5 ,

ОСОБА_3 надана проміжна відповідь за № 5012-2025 від 14.11.2025 (15206), у якій йшлося про те, що перевірка за його зверненнями триває.

24.11.2025 ВнП № 3 отримано відповідь від селищної ради щодо відеофіксації, причин не оприлюднення відповідної інформації на веб-сайті Ради і військовослужбовця ОСОБА_4 .

До матеріалів перевірки також долучені надані ОСОБА_3 документи (копія протоколу 36 сесії і списку присутніх на сесії депутатів, відеофіксація сесії).

ОСОБА_3 надана відповідь за № 14428-2025 від 04.12.2025 (37716), у якій йшлося про відсутність ознак кримінальних правопорушень в діях посадових осіб Ради.

Крім цього 17.11.2025 ОСОБА_3 звернувся на лінію «102» і повідомленням про попереднє звернення від 03.11.2025, яке працівники поліції не внесли до ЄРДР.

Вказане повідомлення зареєстровано ВнП № 3 в ЄО за № 5863 від 17.11.2025.

В рамках проведеної перевірки по даному зверненню від ОСОБА_3 прийнято усну заяву і відібрано пояснення, які в загальних рисах відповідають змісту його депутатського звернення від 03.11.2025. ОСОБА_3 просив внести відомості в ЄРДР за ст.ст. 28, 358, 365 КК України щодо голови Ради ОСОБА_6 і керівника апарату ОСОБА_7 (в контексті проведення сесії і підрахунку голосів), а також щодо працівників за ст.ст. 28, 365-3 КК України (в контексті невнесення відомостей в ЄРДР). Також долучена копію звернення ОСОБА_3 до селищної ради від 14.10.2025, відповідь Ради на це звернення від 22.10.2025, протокол згаданої сесії і копію звернення ОСОБА_3 від 03.11.2025.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Підставою кримінальної відповідальності згідно з ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Стаття 11 Кримінального кодексу України визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому Особлива частина Кримінального кодексу України визначає, які саме діяння є кримінальними правопорушеннями, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого кримінального правопорушення, їх кваліфікуючі ознаки тощо.

Виходячи з наведеного, за умови наявності в заяві, повідомленні тих чи інших об`єктивних даних, що дійсно містять ознаки відповідного кримінального правопорушення, то такі заяви чи повідомлення необхідно вважати саме заявами, повідомленнями про вчинені кримінальні правопорушення, відомості про які підлягають внесенню слідчим, дізнавачем, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строки, передбачені ст. 214 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже незважаючи на те, що ст. 214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст. 214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.

Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії слідчого/прокурора, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого/прокурора в результаті такої оцінки.

Вказане відповідає основним положенням цього Кодексу, зокрема п. 18 ст. 3 КПК України (визначення основних термінів Кодексу), відповідно до якого, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю з дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Водночас, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про ознаки кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник має зазначити у повідомленні конкретні, відомі йому обставини такого злочину.

Дійсно, у особи, яка подає заяву, відсутній обов`язок наводити в ній всі фактичні обставини певного злочину. Забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, у тому числі доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладено саме на органи досудового розслідування та є одним із завдань кримінального провадження.

Однак до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про конкретне кримінальне правопорушення, а не про будь-які дії, які не містять таких ознак.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, зокрема при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, натомість слідчий суддя відповідно до вимогам ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту скарги і пояснень скаржника наданих в судовому засіданні випливає, що він переконаний у тому, що 36 сесії Ради проведена з рядом порушень, тому прийняті на ній рішення є незаконними, що протокол сесії підроблений, що працівники поліції підтримують неправомірні дії посадових осіб Ради.

Вимоги ОСОБА_3 про необхідність внесення відомостей в ЄРДР за ст.ст.28, 365-3 КК України щодо працівників поліції випливають із переконання депутата про те, що останні умисно не вносять відомості в ЄРДР. Однак не виконання дій, які не віднесені до компетенції відповідної посадової особи, або ж не внесення відомостей в ЄРДР без належної перевірки, не може свідчити про те, що працівники правоохоронного органу зацікавлені у тому, щоб не притягати до відповідальності певних осіб, тим більше, не свідчить, що вони знаходяться у злочинній змові з цими особами і один з одним.

Такого роду доводам депутата слідчим суддею вже неодноразово надавалась аналогічна оцінка в рамках розгляду численних скарг депутата ОСОБА_3 .

Також слідчим суддею під час розгляду скарг ОСОБА_3 раніше надавалась оцінка в контексті відеофіксації на сесіях Ради і нерозміщення інформації на веб-сайті, зокрема в ухвалах від 11.04.2025 (ЄУ № 322/425/25, Провадження № 1-кс/322/116/25), від 28.04.2025 ЄУ № 322/126/25, Провадження № 1-кс/322/35/25). В них йшлося про відсутність підстав внесення в ЄРДР за такого роду повідомленнями. Вказані ухвали набрали законної сили.

Загальна позиція скаржника зводиться до того, що якщо ті питання чи пропозиції, які зазначаються ним в його зверненнях, запитах чи скаргах не виконуються (задовольняються), або виконуються (задовольняються) не так як він вважає за потрібне ОСОБА_3 , якщо його бачення на ті чи інші обставин не збігаються з трактуванням інших осіб, це є кримінальним правопорушенням, незалежно від підстав, причин і мотивів прийняття чи не прийняття того чи іншого рішення.

Водночас доводи ОСОБА_3 в контексті проведення голосування і підрахунку голосів на 36 сесії, а також складання протоколу цієї сесії заслуговують на увагу, оскільки відомості зазначені в протоколі і на записах в окремому моменті суперечать один одному (щодо неголосування депутатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по одному з питань), а в інших, залишаються не з`ясованими (голосування осіб в президії голови і секретаря Ради). Матеріалами перевірки не встановлено причин таких відмінностей, правомочності тих чи інших рішень прийнятих на сесії, наслідків їх ухвалення.

Отже ці доводи скаржника, можуть свідчити про ознаки кримінального правопорушення, тому скарга останнього підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати ВнП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за зверненням ОСОБА_3 на лінію «102» від 17.11.2025 (ЄО № 5863 від 17.11.2025), в контексті обставин, що відбулися на 36 черговій сесії Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області, а саме: щодо голосування, підрахунку голосів, складання протоколу, правомочності рішень прийнятих на даній сесії, за умови якщо підрахунок голосів здійснено з порушеннями.

У задоволенні інших вимог скарги ОСОБА_3 , відмовити.

Ухвала в частині задоволених вимог оскарженню не підлягає.

В іншій частині на ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду в цій частині набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1