Єдиний унікальний № 946/6863/25
Провадження № 1-кп/946/478/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

29 жовтня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїлі Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 310 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суть питання, що вирішується

1.Прокурор звернувся з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме на те, що є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, усвідомлюючи ступінь тяжкості покарання, що йому загрожує, перебуваючи на свободі, зможе незаконно впливати шляхом прохань або погроз на свідка та потерпілих, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Встановлені судом обставини

2.У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

3.Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора, просили продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , пославшись на те, що вони хвилюються за своє життя та здоров`я.

4.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 заперечили проти клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись на відсутність ризиків, на які посилається прокурор. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він не збирається тікати та будь-кого впливати. Захисник ОСОБА_5 зазначив, що прокурором не доведені заявлені ризики, вони є гіпотетичними. Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, і жодного разу не були передумови для існування ризиків, про які прокурор зазначає. Тому обвинувачений та захисник просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

5.Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.04.2025 відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжувався у встановленому порядку та спливає 01.11.2025. Так, при застосуванні запобіжного заходу була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачений може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

6.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.

7.За змістом ч. ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК, якою суд керується в силу положень ч. 2 ст. 331 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

8.Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

9.При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

10.При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років, вік та стан здоров`я обвинуваченого (57 років, стан його здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); суд також враховує відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків, він не одружений, у нього також відсутні утриманці, у зв`язку з чим ОСОБА_3 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою його уникнення має можливість та може переховатися від суду з урахуванням наведених обставин, у тому числі на території інших держав, тобто в даному випадку прокурором доведений ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК. Про продовження існування цього ризику також свідчить і ті обставини, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, згідно відкритих даних, не контролюється орієнтовно 15 20 % території України, що створює додаткові можливості для залишення території України, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

11.Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжкого злочинів, у тому числі про незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами, у сфері обігу наркотичних засобів та із застосуванням зброї, у той час, коли на розгляді в суді відносно нього знаходиться інше кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні тотожних умисних тяжкого та особливо тяжкого злочинів, у зв`язку з чим, а також враховуючи, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, через що у нього відсутнє постійне джерело доходу та постійне місце роботи, він, перебуваючи на волі, може вчинити інше подібне кримінальне правопорушення. Також вказані обставини вказують на існування ризику вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення з метою приховування обставин вчинення розглядуваних кримінальних правопорушень. Усе зазначене свідчить, що прокурором доведено продовження існування і ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

12.Більше того, з урахуванням того, що в Україні введений воєнний стан, під час якого можуть виникнути непередбачувані обставини, які можуть становити небезпеку як для самого обвинуваченого, так і для суспільства, а також те, що підрозділи Національної поліції в цей час виконують інші важливі завдання з урахуванням введеного воєнного стану, то вищезазначені існуючі ризики значно збільшуються, а здійснення контролю щодо їх упередження та за поведінкою обвинуваченого значно ускладняється у випадку застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

13.Разом з цим, на думку суду, прокурором не доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику впливати на потерпілих та свідка, оскільки на даний час усі заявлені потерпілі та свідок вже були допитані.

14.Але, незважаючи на не доведення продовження існування ризику впливати на потерпілих та свідка, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не завершений, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, а також введений воєнний стан, дають достатні підстави вважати, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 і запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, тобто до 28 грудня 2025 року.

15.При цьому, з урахуванням вказаних обставин, характеру обвинувачення, на підставі п. 1 ч. 4 ст.183 КПК суд вважає недоцільним визначати ОСОБА_3 розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 199, ст.ст. 332, 370 372 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утримання в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» на строк до 28 грудня 2025 року, без визначення розміру застави.

3.Строк дії наявної ухвали щодо тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою закінчується 28 грудня 2025 року.

4.Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1