Провадження № 1-кп/337/659/2025
ЄУН №337/5665/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисниці ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

В провадженні Хортицького районного суду міста Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вказав, що справа підсудна Хортицькому районному суду м. Запоріжжя, підстав, які перешкоджають призначенню судового розгляду відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_4 , захисниця ОСОБА_5 не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши позицію учасників, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Хортицькому районному суду м. Запоріжжя, відповідно до ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття кримінального провадження, або зупинення провадження,передбачених ст. 284 КПК України, судом не встановлено.

Обвинувальний акт, затверджений прокурором, вручений обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити запобігання вказаним ризикам.

Обвинувачена ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, просила застосувати домашній арешт.

Захисниця - адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора так як ризики відсутні, та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за фактичним її місцем проживання у с. Володимирівське.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, наполягаючи на задоволення свого клопотання.

Вислухавши позицію учасників, суд приходить до наступних висновків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків.

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а тому, усвідомлюючи невідворотність можливого призначення їй покарання, існує ймовірність її переховування від суду, що є ризиком передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України визначається тим, що свідки і потерпіла у кримінальному провадженні не допитані судом, обвинувачена ознайомлена з їх свідченнями на досудовому слідстві, обізнана про їх місцезнаходження, та може здійснити незаконний вплив на свідків і потерпілу.

Оцінивши доводи прокурора в сукупності та провівши аналіз встановлених під час розгляду клопотання обставин, суд також вважає доведеним, що продовжує існувати ризик продовження обвинуваченою вчинення інших кримінальних правопорушень у разі незастосування до неї запобіжного заходу, так як обвинувачена офіційних джерел доходу не має, та не має стійких соціальних зв`язків, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Суду не надано доказів, які б давали можливість припустити, що ризики змінились або зменшились, та вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Щодо клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, суд вважає що на даній стадії розгляду справи, інший захід крім тримання під вартою не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 , також зважаючи на те, що суду не надано достовірних і належних доказів фактичного місця проживання обвинуваченої у с. Володимирівське.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, враховуючи те, що обставини та підстави продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стороною захисту не надано переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання зменшилися чи взагалі перестали існувати, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заход не можуть бути застосованими відносно обвинуваченої ОСОБА_4 .

Суд вважає, що забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 можливо шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як інші заходи в достатній мірі, на даний час, не забезпечать виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Задовольняючи клопотання про продовження застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуючи всі обставини справи, дані про особу обвинуваченої, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження, не застосовує альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. 176, 177, 183, 314, 315, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 02 грудня 2025 року на 15-00 годин у приміщенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартоюна строк 60 днів, до 22 січня 2026 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_4 - для відома.

Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1