Справа № 149/2739/25
Провадження №11-сс/801/726/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року,

якою застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.10.2025 з визначенням застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України. З огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним, наявність ризиків, передбачених пп. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть перешкодити ризикам, які існують у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Прокурор вказав, що в силу вимог ст. 176 КПК України до підозрюваного не можуть бути застосовані інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_8 , його захисник - адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили відмовити, оскільки стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, на які вказується у клопотанні. Крім того, захисник підозрюваного просив звільнити ОСОБА_8 у порядку ст. 206 КПК України, оскільки його затримання відбулося без законних підстав, інкриміновані йому кримінальні правопорушення є закінченими задовго до затримання, а посилання сторони обвинувачення на затримання підозрюваного під час вчинення злочину не узгоджуються із характером інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. Підозрюваний ОСОБА_8 клопотання захисника підтримав.

Ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про негайне звільнення підозрюваного в порядку ст. 206 КПК України. Клопотання слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000337 ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.10.2025. Ухвалено, що строк тримання ОСОБА_8 під вартою рахувати з моменту його затримання, тобто 19:15 год. 27.08.2025. Визначено розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 , обов`язків, передбачених КПК України, в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_8 , у разі внесення застави визначено до 25.10.2025.

Постановлене рішення мотивовано тим, що в судовому засіданні прокурором доведено обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8

просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

У доводах апеляційної скарги посилається на те, що слідчим суддею не надано належної оцінки факту незаконного затримання ОСОБА_8 . На переконання захисника, ухвала слідчого судді не містить належного обґрунтування на підставі яких доказів встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, вказали, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики доведені.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження,СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000337, внесеному до ЄРДР 22.07.2025 року за ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України

У межах даного провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України.

27.08.2025 о 19:15 год. ОСОБА_8 було затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею не надано належної оцінки факту незаконного затримання ОСОБА_8 безпідставні.

Колегією суддів установлено, що ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за мобілізацією, в умовах воєнного стану 22.05.2024 самовільно залишив дислокацію тимчасового командного пункту військової частини НОМЕР_1 , який розташовувався поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , внаслідок чого був відсутній на шикуванні під час ранкової перевірки особового складу та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням свого військового обов`язку, до моменту встановлення його місцезнаходження працівниками Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом самовільного залишення ОСОБА_8 військової частини, внесено до ЄРДР 27.08.2025 о 15:53 год.

Злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, є триваючим, з формальним складом та спеціальним суб`єктом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_8 було затримано як особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та яку застали під час вчинення триваючого злочину, що слідує зі змісту протоколу затримання від 27.08.2025, підстав вважати його затримання безпідставним не вбачається.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також продовження вчинення нових кримінальних правопорушень, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід ураховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є правильними.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у разі доведеності його вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику. Крім того, ризик переховуватися від органу досудового розслідування підтверджується тим, що ОСОБА_8 згідно з підозрою самовільно залишив військову частину 22.05.2024, тобто тривалий час був відсутній на військовій службі.

Також є обґрунтованим ризик можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, оскільки він, будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, вбачає за можливе порушення військової дисципліни. При цьому слідчим суддею встановлено, що хоч і ОСОБА_8 раніше не судимий, однак вилучення за місцем його проживання бойового припасу (гранати), свідчить про високу імовірність продовження вчинення кримінальних правопорушень та вчинення нових.

Таким чином, вказане характеризує його як особу схильну до вчинення кримінальних правопорушень.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень сторони захисту щодо недоведеності ризиків та непідтвердження їх існування, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах кримінального провадження свідчать про протилежне.

Ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому тяжкого злочину, пов`язаного із умисним самовільним залишенням військової частини й незаконним перебування поза її межами тривалий час без вжиття жодних заходів для повернення в неї, що в умовах воєнного стану має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений створенням загрози заподіяння тяжких і невідворотних наслідків невизначеному колу осіб, зниженням рівня бойової готовності військової частини, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, колегія суддів вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, що також убачається з положень ч.8 ст.176 КПК України, в силу яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя під час прийняття рішення про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею доказами.

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення

Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, сім`ю, раніше не судимий, самі по собі не спростовують висновків слідчого судді щодо необхідності застосування стосовно останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не зменшують існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у оскаржуваній ухвалі. Крім того, ці обставини існували на час вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, однак не стали стримуючим фактором для нього від противоправних дій.

Застосований запобіжний захід не є безальтернативним для підозрюваного, оскільки слідчим суддею правильно визначено заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Жодних медичних документів про неможливість утримання підозрюваного в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду не надано.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 28 серпня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4