Справа № 183/6686/17
№ 1-кп/183/109/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за 0000143 від 12.01.2017, внесеного до ЄРДР за №0000484 від 21.03.2020, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, одруженої, непрацюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

12.01.2017 приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебувала поблизу кафе «Бистро» по вул. Сучкова 17, м. Новомосковська, Дніпропетровської області, де випадково познайомилась з особою, яка засуджена за цей злочин, який запропонував ОСОБА_3 заволодіти майном його знайомого ОСОБА_6 , на що остання погодилась, тим самим ОСОБА_3 та особа, яка засуджена за цей злочин, вступили в злочину змову, спрямовану на заволодіння майном ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел 12.01.2017 приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 разом із особою, яка засуджена за цей злочин, зайшли за згодою власника до приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Знаходячись у вищевказаній квартирі приблизно о 10 годині 40 хвилин діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_3 зрізала в кухні мотузку та надала її особі, яка засуджена за цей злочин, а він нею зв`язав руки ОСОБА_7 для подолання перешкоди з боку потерпілого та завдав йому один удар рукою по обличчю, чим спричинив останньому фізичну біль.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_8 спільно з особою, яка засуджена за цей злочин, знаходячись у приміщенні вищевказаної квартири відкрито викрали два мобільні телефони марки «LG P-705» вартістю 599 гривень 75 копійок, марки «Samsung GT S 5223T» вартістю 638 гривень 80 копійок, з сім-картами мобільний операторів «МТС» та «Київстар» вартістю 30 гривень, ноутбук марки «Samsung NP-R 518-DS06UA» вартістю 733 гривень 20 копійок.

Після чого ОСОБА_3 та особа, яка засуджена за цей злочин, з місця скоєння злочину з викраденим майном пішли, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2001 гривень 75 копійок та фізичну біль.

Крім того, 10 березня 2020 року приблизно о 02 годині 15 хвилин, ОСОБА_3 проходила поблизу будинку АДРЕСА_4 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, що знаходилося всередині вказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 10 березня 2020 року приблизно о 02 годині 17 хвилин, ОСОБА_3 , проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_4 через хвіртку, яка на замок не зачиняється, та через незачинені вхідні двері проникла всередину вищевказаного будинку.

Знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, увійшла до кімнати, де спала ОСОБА_9 та продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрала мобільний телефон марки «Vivo» моделі «1901», кольору бордо, імei1: НОМЕР_1 , імei2: НОМЕР_2 , який лежав на батареї, вартістю 3254 гривні та який належить ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 3254 гривні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що дійсно вчинила інкриміновані їй злочини за обставин, які зазначені в обвинувальних актах, щиро розкаялась.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності. Покарання обвинуваченій просила призначити на розсуд суду, але не пов`язане з позбавлення волі. Шкода завдана кримінальним правопорушення відшкодована.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився письмовими доказами, а також доказами що характеризують особу обвинуваченої.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснив їй, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї винуватості, її винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень повністю і об`єктивно стверджується її показаннями в ході судового розгляду.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею:

-таємного викрадення чужого майна (крадіжки) поєднаної з проникненням у житло, вчинено повторно за ч. 3 ст. 185 КК України;

-відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечне для здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст.12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Тому, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнала повністю, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, шкоду завдану її діями потерпілій відшкодувала, потерпілі не наполягали на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставиною, яка пом`якшує покарання, дає суду підстави для призначення обвинуваченій покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000484 була проведена судова експертиза, вартість якої підлягає стягненню з обвинуваченої на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного їй покарання з випробуванням строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню у виді:

-вилучений відеозапис за 10.03.2020, що міститься на DVD-R диск «PATRON» 4.7 Gb 120min 16x speed, зафіксований на камері відеоспостереження у приміщенні ломбарду «Онікс» по вул. Сучкова 15, в м. Новомосковську Дніпропетровської області, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000484 залишити в матеріалах кримінального провадження;

-специфікація до договору фінансового кредиту, закладу №94.92229/0, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000484 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 326 гривень 88 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1