ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/2122/23
№ провадження 1-кп/646/997/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні:

прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ,

обвинувачена ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 27.02.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Осинове Куп`янського району Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 перебуває зазначена кримінальна справа.

Судове засідання у справі призначено на 09 жовтня 2025 року 14:00 годині.

У судове засідання 09 жовтня 2025 року потерпілий ОСОБА_6 не з`явився; про причини неявки до суду не повідомив.

Стороною обвинувачення вживались достатні заходи щодо встановлення місцезнаходження потерпілого; у якості підтвердження зазначеного, суду надано рапорт О/у ВКП Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , лист т.в.о. заступника начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки начальника сектору мобілізаційно - оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 та лист т.в.о. начальника Східного Харківського територіального управління Національної гвардії України ОСОБА_9 , що були надані у відповідь на запити стороною обвинувачення.

Прокурор Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 уважали за не можливе проводити судове засідання без потерпілого.

Засобами системи «Електронний суд» надійшло клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі «Харківський слідчий ізолятор» стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 строком на 60 діб, уважаючи що ризики, встановлені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, продовжують існувати, зокрема обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування/суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання її вартою.

Захисник ОСОБА_5 підтримав думку своєї підзахисної.

Стосовно клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 13 серпня 2025 року обвинуваченій ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 11 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до положень статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Частиною четвертою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ураховуючи положення статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, а також стадію кримінального провадження, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та встановити, чи існують обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують покладення на особу певних обов`язків.

Суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначених осіб.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, що у відповідності до положень статті 12 Кримінального кодексу України є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Тому, суд уважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого обвинуваченій злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування її від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 року (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Як зазначено у пункті 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Ризик втечі оцінюється судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Суд погоджується з доводами прокурора стосовно існування ризику, передбаченого пунктом 3) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 , цілком імовірною є можливість її впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни або спотворення їх показань на стадії судового розгляду.

Нівелювання вказаного ризику забезпечить дотримання принципу безпосередності дослідження показань, передбаченого статтею 23 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки свідки у даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, а надані ними показання під час досудового розслідування не можуть бути враховані при ухваленні вироку стосовно обвинуваченої.

У рішенні від 26.01.1993 у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Ураховуючи, що режим воєнного стану в країні триває, частина території держави окупована збройними формуваннями Російської Федерації, суд дійшов висновку, що ризики заявлені прокурором, передбачені пунктами 1) та 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, які також були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються актуальними.

При цьому суд ураховує правовий режим військового стану не як ризик, а як обставину, яка вказує на наявність актуальних ризиків, заявлених прокурором.

На підставі викладеного, ураховуючи актуальність ризиків, визначених пунктами 1), 3) та 5) частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченої ухилитися від суду та від виконання процесуальних обов`язків, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий.

Відповідно до частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із частиною четвертою статті 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі частини четвертої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України суд, ураховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, тобто злочині, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного вище, керуючись статтями 131, 176, 177, 183, 193, 194, 196, 314 та 325 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у державній установі «Харківський слідчий ізолятор» стосовно ОСОБА_4 , уродженки села Осинове Куп`янського району Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці села Осинове Куп`янського району Харківської області, зареєстрованій та проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів до 07 грудня 2025 року включно.

У судовому засіданні із розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 27.02.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , уродженки села Осинове Куп`янського району Харківської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, оголосити перерву до 11 листопада 2025 року о 09:30 годині.

Копію даної ухвали направити Куп`янській окружній прокуратурі Харківської області, потерпілому, обвинуваченій, захиснику та Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1