Справа № 944/5502/24
Провадження №1-кп/944/636/26
УХВАЛА

08.01.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Яворів, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584 від 07.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

на розгляді Яворівського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000584 від 07.08.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав клопотання про зміну запобіжного заходу, просив змінити застосовний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, вважає, що обраний запобіжний захід є занадто суворим.

В обґрунтування клопотання зазначає, що стороною звинувачення не надано жодних доказів наявності чи незмінності ризиків передбачених ст.177 КПК України, які слугують підставою обрання запобіжного заходу, зокрема тримання під вартою.

Вказав, що у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, зобов`язуються добросовісно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо клопотання обвинуваченого заперечила з мотивів його безпідставності, зокрема, зазначила, що існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які мали місце при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, не зменшились. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Ознайомившись з поданими клопотаннями, заслухавши доводи та заперечення учасників провадження на підтримання та заперечення цього клопотання, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину - замаху на вбивство, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,.

09.08.2024 ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком на 2 місяці, який неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26.11.2025 обвинуваченому продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів до 24.01.2026.

Згідно з вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як передбачено ч.1 ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.201 КПК України, до клопотання мають бути додані копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне опитати підчас розгляду клопотання,із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Тобто із вказаних норм випливає, що зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого допускається за наявності підстав для його заміни, а саме наявності нових обставин.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження, ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України знаходиться на стадії судового провадження, метою якого відповідно до глави 28 КПК України є встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості особи у зазначеному прокурором в обвинувальному акті кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки доказів судом.

Разом з тим, оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що потребує від суду більшої суворості в оцінці порушених цінностей суспільства.

З моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

З огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення небезпідставним є висновок щодо можливого ризику переховування обвинуваченого від суду. Варто врахувати, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Доводи обвинуваченого не перевищують суспільного інтересу у справі, який також полягає і у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у передбачені законом строки, встановленні істини у справі, забезпеченні виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, суд виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що обвинувачений не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинених ним злочину, може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, при цьому, установлені в провадженні обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою зміни або відмови їх від показів.

При цьому суд враховує особисті характеристики ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, відсутність міцних соціальних зав`язків (не одружений, на утриманні осіб не має), та ту обставину, що згідно з наданого прокурором в судовому засіданні витягу з ЄРДР від 03.04.2024 відносно останнього здійснюється досудове розслідування за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.

Тобто існує ризик вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, у тому числі проти життя і здоров`я.

Будь-яких даних, які б перешкоджали його утриманню в слідчому ізоляторі немає та обвинувачений не надав належних доказів, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його перебування у місці попереднього ув`язнення.

Посилання ж обвинуваченого на те, що останній, у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, добросовісно виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки ним жодним чином не обгрунтовано.

Оскільки ризики, які стали підставою для обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишились незмінними, не зменшились та продовжують існувати, відтак, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених в провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або виникнення будь-яких нових обставин, які б не були предметом судового розгляду і свідчили про необхідність застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше тримання його під вартою.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, враховуючи недоведеність останнім можливості запобігти існуючим ризикам у кримінальному провадженні шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

у задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6