Справа № 392/2103/25
Провадження № 1-кп/392/159/26
У Х В А Л А

20 січня 2026 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2025 під № 0000239 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого. Клопотання обґрунтовано продовженням існування ризиків, встановлених під час застосування запобіжного заходу. ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, а тому може з метою уникнення відповідальності переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Обвинувачений заявив, що глибоко розкаюється у вчиненому, умови утримання під вартою надзвичайно важкі для нього, за станом здоров`я він не може перебувати у таких умовах, з`являються думки про суїцид. Вважає себе неосудним та практично інвалідом. Присягається що більше ніколи нічого подібного не вчинить. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Адвокат повністю підтримав підзахисного.

Врахувавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Обґрунтованість підозри встановлено ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.05.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 . Строк тримання під вартою встановлений до 09 год. 03 хв. 18 липня 2025 в подальшому продовжувався до 09:03 20.08.2025, 20.10.2025, 15.12.2025 та 31.01.2026. Під час обрання та продовження запобіжного заходу враховано ризики того, що обвинувачений може переховуватися з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу, суд враховує, що обвинувачений вже визнав вину і розкаюється.

ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні умисного особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Він не має на утриманні дітей, разом з тим не працює, та не має офіційних коштів для існування, що вказує на те, що обвинувачений не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі обвинуваченого. Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат але військову службу не проходить самовільно залишив виконання її обов`язків та знаходиться поза межами військової частини.

В сукупності все вищевказане свідчить про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. В рішенні ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії» зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінюючи схильність до вчинення кримінальних правопорушень, суворість можливого покарання ОСОБА_4 , суд визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Відповідно зросли і ризики, перелічені у ст. 177 КПК України. Також, після відкриття матеріалів кримінального провадження, у нього відкрився доступ до персональних даних свідків та інших відомостей тож ризик впливу на свідків зріс і в цьому аспекті.

З огляду на те, що на території України введено воєнний стан, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, характеристики обвинуваченого та тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведення вини, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора підлягає задоволенню. З урахуванням приписів ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за недоцільне визначати розмір застави.

Керуючись, ст.ст. 176-178, 183, 331, 350, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з 20 січня 2026 року до 20 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили з моменту закінчення строку на її оскарження. Особі, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_6