Справа №345/6865/25
Провадження № 1-кп/345/372/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 11.11.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Негівці, Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинив умисні дії, які виразились у підробленні іншого офіційного документа, який видається державною установою і надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, а також вчинив умисні дії, які виразились у використанні завідомо підробленого документа.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин:

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.

Згідно п. 56 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно п. 58 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком .

Згідно п. 61 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та не отримують компенсації (допомоги, надбавки) на догляд за ними, для розгляду питання надання їм відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації звертаються за встановленням факту здійснення постійного догляду із заявою у довільній формі на ім`я керівника виконавчого органу сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, районної у м. Києві військової адміністрації за адресою задекларованого/ зареєстрованого місця проживання особи, зазначеної у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за якою здійснюється догляд. У заяві повинні бути зазначені такі відомості про військовозобов`язаного, який здійснює постійний догляд: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті); відомості про особу, за якою здійснюється постійний догляд (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання, контактні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).

Військовозобов`язані, які здійснюють постійний догляд за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, до заяви, зазначеної в абзаці першому цього пункту, додають документи, визначені у підпунктах 9 і 14 додатка 5 (крім акта про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Районні, міські держадміністрації (військові адміністрації), виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад для розгляду документів щодо встановлення факту здійснення військовозобов`язаним постійного догляду за особами, зазначеними у пунктах 9 і 14 частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, утворюють постійно діючу комісію із встановлення факту здійснення особою постійного догляду.

Комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду здійснює розгляд заяви протягом десяти календарних днів з дати її подання.

До складу комісії із встановлення факту здійснення особою постійного догляду можуть входити депутати місцевої ради, представники виконавчих органів місцевого самоврядування, громадських організацій загальною чисельністю не менше ніж п`ять осіб.

Під час своєї роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду: відвідує місце проживання особи, за якою здійснюється постійний догляд, зазначене у заяві військовозобов`язаного, для встановлення факту здійснення постійного догляду; перевіряє відомості щодо наявності/відсутності інших осіб, які здійснюють постійний догляд за особою, зазначеною в заяві, зокрема інформацію щодо наявних прийнятих структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад рішень про надання соціальних послуг з догляду за особою, за якою здійснює догляд військовозобов`язаний, за її задекларованим/зареєстрованим місцем проживання.

За результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду складає та надає військовозобов`язаному акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).

Так, ОСОБА_2 , у липні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи по місцю проживання, в АДРЕСА_1 вирішив виготовити підроблений акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, для отримання відстрочки від мобілізації на військову службу.

З метою реалізації, свого злочинного умислу, направленого на виготовлення підробленого документу, ОСОБА_2 , достовірно знаючи що акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду у відповідності до вимог чинного законодавства видається за результатами роботи комісія із встановлення факту здійснення особою постійного догляду, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку,перебуваючи по місцю проживання, в АДРЕСА_1 роздрукував на комп`ютерній техніці бланк акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду та самостійно заповнив частину бланку, де вказано інформацію про дані, після чого за допомогою комп`ютерної техніки видрукував частину, попередньо виданого йому у встановленому законом порядку, акту про встановлення факту постійного догляду з наявними на ньому підписами членів комісії, та перемістив на заповнений від руки бланк акту, присвоївши йому номер №45 від 22.07.2025, таким чином вчинив підроблення офіційного документа.

Окрім цього, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 45 від 22.07.2025 є підробленими, та вказана у ньому інформація є недостовірною, з метою отримання відстрочки від мобілізації на військову службу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч встановленому порядку, 08 серпня 2025 року в АДРЕСА_2 використав завідомо підроблені документи, а саме акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду № 45 від 22.07.2025, направивши його до ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами поштового зв`язку, та таким чином умисно використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до вимог статей 291, 302 КПК України, обвинувальний акт відносно обвинуваченого надійшов до суду.

До обвинувального акту прокурором додані:

1) письмова заява ОСОБА_2 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора Калуської окружної прокуратури ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

В заяві від 28.11.2025 щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника, адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Згідно даної заяви, ОСОБА_2 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду.

У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинуваченому ОСОБА_2 було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився у добровільності згоди останнього на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 скоїв вказані кримінальні правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження, а його діяння правильно кваліфіковано за ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. ч. 1, 4 ст. 358 КК України у межах, установлених у санкції вказаної частини ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу.

Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Потерпілі від кримінального правопорушення (проступку) відсутні.

Вчиненим кримінальним правопорушенням (проступком) матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

У кримінальному провадженні арешт на майно не накладався.

У кримінальному провадженні 26.11.2025 проведено технічну експертизу документів. Витрати на проведення експертизи становлять 6239,80 грн. Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 6 239,80 грн., у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Підозрюваному ОСОБА_2 , в кримінальному провадженні у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України - штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривні.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 358 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання штраф у розмірі розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_2 сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання цим вироком законної сили.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 6239,80 стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази:

-документи з особової справи про відстрочку військовозобов`язаного ОСОБА_2 на 13 арк., що зберігаються у матеріалах кримінального провадження - після набрання вироку законної сили залишити при матеріалах справи;

-оригінал акту 45 від 22.07.2025 про встановлення факту здійснення особою постійного догляду на 1 арк., який зберігається при матеріалах кримінального провадження - після набрання вироку законної сили залишити при матеріалах справи.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати сторонам.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 КК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: