Справа № 215/9101/25
УХВАЛА
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковдор, Мурманської області, РФ, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, звертався за медичною допомогою до лікаря нарколога з 28.03.2018 по теперішній час з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, до лікаря психіатра не звертався, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
27.11.2025 слідчий СВ відділу поліції №5 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 03.03.2022, на території України оголошено загальну мобілізацію. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 134-РС від 27.10.2024 матроса ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-санітара 3 відділення морської піхоти та з 28.10.2025 зараховано до списків особового складу. З моменту призначення ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця та був зобов`язаний дотримуватися вимог Конституції України, Статутів Збройних Сил України, Військової присяги, а також правил обігу зброї, передбачених законодавством.
У невстановлений час та за невстановлених обставин ОСОБА_4 , діючи умисно та не маючи дозволу, передбаченого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна», Положенням про дозвільну систему та Інструкцією МВС № 622, незаконно придбав короткоствольний гладкоствольний пістолет, перероблений з сигнального пістолета «STALKER 917-S» калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер « НОМЕР_2 ». Отримавши зброю підозрюваний незаконно зберігав її до 02.11.2025 у невстановленому місці, а 02.11.2025 близько 17:00, перебуваючи на мосту по вул. Сергія Колачевського у м. Кривому Розі, незаконно носив зазначений пістолет при собі та під час зупинки працівниками поліції намагався позбутися його, викинувши на землю.
Згідно з висновком судової експертизи, вилучений пістолет є придатною для стрільби вогнепальною зброєю короткоствольним гладкоствольним пістолетом, переробленим саморобним способом шляхом видалення захисного елементу та заглушення газовідвідного отвору.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
У зв`язку з цим, 25.11.2025 о 18 годині 36 хвилин ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України за ознаками придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби до ОСОБА_4 слідчий посилається на встановлення і наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_4 причетність до скоєного визнав та не заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Досліджені слідчим суддею матеріали доводять, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років; він офіційно є військовослужбовцем, проте самовільно залишив військову частину, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, у нього є постійне місце проживання та реєстрації, знятий з усіх видів матеріального забезпечення, що свідчить про відсутність у нього законно отриманих коштів для існування, не судимий.
Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
На підставі викладених обставин та з урахуванням того, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, існує необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 176, ч. 1 ст. 177, ст. 181, п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України.
Застосування зазначеного запобіжного заходу є обґрунтованим з огляду на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. Усвідомлюючи можливі наслідки у разі визнання його винуватим, підозрюваний може вчинити спроби переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, хоча ОСОБА_4 офіційно вважається таким, що самовільно залишив військову частину, але формально залишається військовослужбовцем, а його підрозділ у зв`язку з виконанням бойових завдань постійно здійснює передислокацію на території України. За відсутності дієвого запобіжного заходу це створює реальну можливість ухилення підозрюваного від явки до органу досудового розслідування та суду під виглядом повернення до виконання військової служби. У таких умовах забезпечення дотримання принципу розумних строків кримінального провадження згідно з вимогами КПК України буде неможливим.
Ризик учинення інших кримінальних правопорушень підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно обліковується як такий, що самовільно залишив військову частину та згідно з наказом командира військової частини знятий з усіх видів матеріального забезпечення. Це свідчить про відсутність у нього легальних джерел доходу. За таких обставин існують достатні підстави вважати, що він може вчинити корисливі кримінальні правопорушення з метою забезпечення власних потреб, що створює ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на вищевикладене, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби є необхідним і пропорційним, а також відповідає меті запобіжного заходу, передбаченій ст. 177 КПК України, а саме: забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам переховування від органів досудового розслідування та /або суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як домашній арешт на певний період доби забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Інші більш м`які запобіжні заходи на думку слідчого судді є недостатньо ефективними для запобігання вказаним ризикам порівняно із домашнім арештом. Даний режим запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 184, 193, 194 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого СВ ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 00:00 год. до 05:00 год..
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) Прибувати до слідчого, прокурора та суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;
2) Не залишати місця проживання у період часу з 00:00 год. до 05:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) Не змінювати місце проживання з адреси: АДРЕСА_1 на іншу адресу без повідомлення слідчого, прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Вказані обов`язки покласти на підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто по 23 січня 2026 року включно.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Виконання ухвали про застосування домашнього арешту доручити ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя