Справа № 375/2/26
Провадження № 1-кс/375/2/26
УХВАЛА

04 січня 2026 року

Слідчий суддя Рокитнянського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене в кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тво начальника слідчого відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Узин, Білоцерківського району Київської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, освіта повна загальна середня, не депутат, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.2026 тво начальника слідчого відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 ..

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2026 приблизно о 17 годині ОСОБА_5 приїхав до місця проживання своєї бабусі ОСОБА_10 та її співмешканця ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою переночувати в даному будинку.

Цього ж дня, 01.01.2026 приблизно о 17 годині 20 хв. ОСОБА_5 перебуваючи в середині будинку в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння розпочав сварку з ОСОБА_11 ..

Під час сварки у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 виник умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

З метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ОСОБА_5 діючи умисно, протиправно, передбачаючи можливі наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, керуючись мотивом особистої неприязні, що раптово виникли на ґрунті сварки, перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, наніс йому удари руками в обличчя та вивів ОСОБА_11 на подвір`я будинку. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, повалив ОСОБА_11 на ґрунтовий покрив поряд з порогом входу до будинку та умисно наніс, невстановлену в ході досудового розслідування кількість ударів руками та ногами в область обличчя та тулуба ОСОБА_11 , завдавши останньому фізичного болю та заподіявши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді шоку, множинних переломів ребер, закритої травми грудей, від яких ОСОБА_11 помер.

На переконання слідчого, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вважає, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, буде:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10-ти років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 , змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, підозра ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, з використанням умов воєнного стану, посилює можливий рівень судової репресії;

незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на іншого підозрюваного та свідків, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даних кримінальних правопорушень - умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення;

вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрюваний ОСОБА_5 , не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене вище, слідчий стверджує, що в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що необхідно для виконання завдання кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на достатність доказів, підтверджуючих обґрунтованість підозри, та існування передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний, ОСОБА_5 , просив застосувати до ного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт для того, щоб мати можливість побути із рідними до винесення вироку судом. В скоєному розкаюється, зазначив, що не заперечує факту побиття потерпілого. Крім того, звернув увагу на те, що він не мав наміру переховуватися, а з`явився до відділку поліції по дзвінку свого однокласника.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики не підтверджені доказами, стороною обвинувачення не обгрунтовано ризику переховування від органів досудового розслідування та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Щодо обгрунтованості підозри

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що у провадженні СД відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, а саме:

- витягом з ЄРДР, відповідно до якого до відділення поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_12 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 виявила труп свого співмешканця ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з видимими тілесними пошкодженнями на обличчі. Установлено, що 01.01.2025 у вечірній час, точного часу не встановлено, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в АДРЕСА_2 , спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ними раптово виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_5 почав наносити почергові численні удари руками та ногами в обличчя, по голові та тулубу ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому численних переломів ребр, забою грудної клітини, шоку. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 помер;

-протоколом огляду місця події від 02.01.2026, відповідно до якого предметом огляду була садиба в АДРЕСА_2 , на якій було виявлено труп ОСОБА_11 ;

-повідомленням про причину смерті ОСОБА_11 від 02.01.2026, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_11 був шок, множинні переломи ребер, закрита травма грудей. Категорія смерті - насильницька;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого ОСОБА_5 було затримано 02.01.2026;

-показами свідка ОСОБА_12 від 02.01.2026, яка вказала на те, що ОСОБА_11 були у будинку разом із ОСОБА_5 . Інших осіб у домоволодінні не було. ОСОБА_12 припустила, що саме ОСОБА_5 затягнув до будиинку ОСОБА_11 ;

-допитом свідка ОСОБА_14 від 02.01.2026, який свідчив про те, що привіз ОСОБА_15 та ще одного чоловіка до домоволодіння потерпілого;

-протоколом впізнання за фотознімками від 02.01.2026, відповідно до якого ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_15 , як особу, яку він підвозив до місця проживання потерпілого;

-допитом свідка ОСОБА_16 від 02.01.2026;

-допитом свідка ОСОБА_17 від 03.01.2026, яка зі слів ОСОБА_18 дізналася про смерть потерпілого;

- допитом свідка ОСОБА_18 від 03.01.2026, яка повідомила про обставини події, про які вона дізналася зі слів ОСОБА_19 .

03.01.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як передбачено ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За усталеною практикою ЄСПЛ «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження. Це пов`язано з тим, що на ранніх етапах кримінального провадження такі докази ще неможливо було здобути.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається прокурор, при розгляді клопотання дають підстави вважати підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Щодо наявності ризиків

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Разом з тим, як передбачено правовою позицією ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування, суду або незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину, може вдатися до відповідних дій.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Слідчим суддею також враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, працює, однак не має тісних соціальних зв`язків, які б сприяли зниженню зазначеного ризику.

Крім того, слідчим суддею враховано також і поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 покинув місце злочину, не надавши потерпілому допомогу та/або не викликавши швидку медичну допомогу.

Вказані обставини у сукупності між собою та з іншими обставинами цього кримінального провадження дають підстави обґрунтовано припускати можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Той факт, що ОСОБА_5 з`явився до правоохоронних оргнів по дзвінку свого однокласника, свідчить про усвідомлення вчиненого, але повністю не виключає відсутності ризику втечі.

При встановленні наявності ризику незаконного впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя звертає уввагу на те, що у даному кримінальному провадженні підозра у своїй основі грунтується на показах свідків.

Отже існує ймовірність того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи ізолюючого від суспільства запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного.

З урахуванням схильності підозрюваного до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів, а також обгрунтованою підозрою у вчиненні злочину у такому стані, слідчий суддя вважає наявним і ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, слідчим суддею враховується: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному (позбавлення волі на строк до 10 років); дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , (раніше не судимого, схильного до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177 КПК України та, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

На переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, навіть цілодобового, в даному випадку не забезпечить виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 , з огляду на наявність високого ступеня ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконного впливу на свідків.

На підставі вище наведеного, слідчий суддя, враховуючи викладені вище обставини, а також той факт, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , має високий ступінь суспільної небезпеки, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання. Застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, в даному випадку, не зможе запобігти наявним ризикам.

Щодо можливості встановлення застави

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , було вчинено із застосуванням насилля над потерпілим.

За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд не вбачає за можливе встановити для обвинуваченого альтернативний вид запобіжного заходу - заставу.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 370, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання внесене в кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тво начальника слідчого відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 днів, з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, за адресою вулиця Дегтярівська, 13, м. Київ, - по 02 березня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, з 02.01.2026.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору.

Повний текст ухвали складено 05.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1