Дата документу 25.09.2025Справа № 554/9483/24
Провадження № 1-кс/554/9226/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі :

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про повернення застави у кримінальному провадженні №0000004,

встановив:

23.07.2025 року захисник ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави із клопотаннями в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про повернення внесеної за них застави у кримінальному провадженні №0000004 від 17.02.2023 року заставодавцям, мотивуючи тим, що останні втратили статус підозрюваних за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України у зв`язку із закриттям прокурором кримінального провадження в цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому покликався до ст. 203 КПК України, згідно з якою ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали клопотання та просили його задовольнити з викладених підстав, відтак сторони процесу не оспорювали припинення дії запобіжного заходу у виді застави ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Однак, відомостей про те, хто саме оспорює цю обставину, чи відмовляється повернути внесену заставу не надали. Чому саме слідчий суддя, а не прокурор (слідчий) чи суд має вирішувати питання про повернення застави в рамках кримінального провадження за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, яке закрито прокурором не вказано.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотань, об`єднаних в одному судовому провадженні, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно відповіді на запит слідчого судді встановлено, що у провадженні СВ УСБУ в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000004 від 17.02.2023 року за фактами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 (ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах), ч. 2 ст. 204 (незаконне виготовлення підакцизних товарів), ч. 2 ст. 205-1 (підроблення документів, що подаються для державної реєстрації), ч. 1 ст. 209 (легалізація майна одержаного злочинним шляхом), ч. 4 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність).

18.07.2025 року процесуальним керівником прокурором ОСОБА_3 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 28, ч.3 ст. 212 КК України щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у якому останнім було обрано запобіжні заходи у виді застави, що внесена на відповідні депозитні рахунки ТУ ДСА України в Полтавській області. На даний час жодній особи не повідомлено про підозру.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Із моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).

При цьому положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави.

Однак, у відповідності до ст. 203 КПК України (негайне припинення дії запобіжних заходів), ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із тим, за приписами частини 4, якою доповнено ст. 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна, застава) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення заходів забезпечення кримінального провадження, в т.ч. запобіжного заходу, після закриття кримінального провадження, застосування якої скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію в силу прямої норми закону - ч. 4 ст. 132 КПК України.

Такого правового висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22, яка в силу ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень, що застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У даній справі кримінальне провадження за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 212 КК України, за якою оголошувалась підозра та обирався запобіжний захід застава, закрито прокурором 18.07.2025 року після повідомлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про підозру, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, тому саме з цього моменту припинив дію запобіжний захід у виді застави.

Ухвалення окремого процесуального документу (ухвали, постанови) слідчим суддею про повернення застави після закриття кримінального провадження слідчим (прокурором) чинний кримінальний процесуальний кодекс не передбачає.

Відтак, виходячи із положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції, завдань та загальних засад кримінального провадження (ст. ст. 2, 7 КПК України зокрема, верховенства права та законності), слід вважати, що постанова прокурора про закриття кримінального провадження і норми ст. ст. 132, 182, 203 КПК України дають правові підстави Територіальному управлінню ДСА України повертати внесену заставодавцем заставу в межах конкретного кримінального провадження.

Відомості, що ТУ ДСА України в Полтавській області відмовило в поверненні застави, внесеної за ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та його дії оскаржувались в установленому законом порядку, не надані.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173,174, 182 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про повернення застави у кримінальному провадженні №0000004 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9