Справа № 127/182/26
Провадження №11-сс/801/61/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого СВ (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, за заявою ОСОБА_6 від 14.12.2025 про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026 відмовлено в задоволенні скарги скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого СВ (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування.

Слідчий суддя своє рішення мотивує тим, що під час судового засідання було встановлено, що заяву ОСОБА_6 зареєстровано належним чином та скеровано до УСБУ у Вінницькій області, ГУНП у Вінницькій області для перевірки доводів викладених в заяві та прийняття відповідного рішення, тобто відсутня бездіяльність в розумінні ст. 303 КПК України.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалою, якою зобов`язати уповноважених осіб Четвертого СВ (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, внести відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування за його заявою від 14.12.2025 про вчинене кримінальне правопорушення.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області неправильно застосовано норми кримінального процесуального закону та зроблено помилкові висновки щодо відсутності підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зокрема, скаржник зазначає, що 14.12.2025 ним на електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Хмельницькому було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, посадовими особами Управління Служби безпеки України у Вінницькій області та посадовими особами Вінницької обласної прокуратури щодо незаконного вилучення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій з матеріалів кримінального провадження № 0004206.

У своїй апеляційній скарзі заявник наголошує, що матеріали НСРД були розсекречені та перебували в матеріалах кримінального провадження, а відповідно до п. 3.5 Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж може здійснюватися виключно відповідними підрозділами органів внутрішніх справ та Служби безпеки України, у зв`язку з чим у заяві було поставлено питання про можливе вчинення кримінального правопорушення посадовими особами інших органів.

При цьому, за твердженням заявника, подія, про яку повідомлялося у заяві, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України є підслідною Державному бюро розслідувань, а з огляду на місцезнаходження четвертого слідчого відділу ДБР у місті Вінниці, саме цей орган був зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Однак, як зазначає апелянт, ні слідчими Територіального управління ДБР у м. Хмельницькому, ні слідчими четвертого слідчого відділу ДБР у м. Вінниці відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, що й стало підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді.

Водночас, відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві фактичних даних, які б указували на ознаки складу кримінального правопорушення, та зазначив, що заява нібито була зареєстрована належним чином і скерована для перевірки до УСБУ у Вінницькій області та ГУНП у Вінницькій області.

Скаржник вважає такі висновки помилковими, оскільки у матеріалах справи відсутній витяг з ЄРДР про реєстрацію його заяви, а положення ч. 4 ст. 214 КПК України, на які послався слідчий суддя, регулюють обов`язок прийняття та реєстрації заяви, тоді як порядок внесення відомостей до ЄРДР визначений ч. 1 та ч. 5 цієї статті.

На переконання апелянта, слідчий суддя фактично підмінив обов`язок внесення відомостей до ЄРДР перевіркою заяви поза межами кримінального провадження, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України та усталеній практиці Верховного Суду, згідно з якою перевірка відомостей, викладених у заяві про кримінальне правопорушення, можлива виключно в межах зареєстрованого кримінального провадження.

Крім того, скаржник зазначає, що у Служби безпеки України у Вінницькій області та ГУНП у Вінницькій області відсутні процесуальні повноваження на здійснення досудового розслідування у даній категорії справ, а тому направлення матеріалів до зазначених органів не може свідчити про належне виконання вимог кримінального процесуального закону та не усуває бездіяльності органу досудового розслідування у розумінні ст. 303 КПК України.

Колегія суддів, вислухавши думку ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовільнити, вивчивши та перевіривши матеріали судової справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026 відповідає.

Так, відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень і забезпечення притягнення винного до відповідальності, але й запобігання необґрунтованому процесуальному примусу та кримінальному переслідуванню. Отже, положення цієї статті зобов`язують суд забезпечувати баланс між правами заявника та правами осіб, щодо яких він висуває обвинувачення.

Крім того, ст. 7 КПК України закріплює принцип верховенства права, який вимагає від суду тлумачити та застосовувати закон у спосіб, що забезпечує ефективний захист прав і свобод людини. Саме з цих позицій суд оцінює доводи апелянта та дії прокурора.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені з поміж іншого: рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Судом апеляційної інстанції зі змісту заяви від встановлено, що 03.06.2016 слідчим ВВП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_7 було внесено відомості до ЄРДР за № 0004206 за ч. 1 ст. 185 КК України по заяві ОСОБА_8 про крадіжку її грошових коштів її сином ОСОБА_9 . 10.03.2017 року між ОСОБА_6 , як адвокатом, та ОСОБА_10 було укладено договір про надання правової допомоги. В рамках виконання договору ОСОБА_6 стало відомо, що на підстави ухвали слідчого судді апеляційного суду Вінницької області було здійснено зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі по номеру телефона ОСОБА_10 НОМЕР_1 . Дані негласні слідчі (розшукові) дії було зафіксовано на лазерні компакт диски та долучено до матеріалів кримінального провадження. 01.11.24 вказане кримінальне провадження було закрито через відсутність події кримінального правопорушення постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 . При ознайомленні з матеріалами кримінального провадження 10.12.2025 ОСОБА_6 стало відомо, що в матеріалах кримінального провадження відсутні матеріали НСРД (клопотання, ухвали, протоколи, компакт диски чи будь які інші носії інформації).

За таких обставин, на думку заявника, посадові особи національної поліції, УСБУ та прокуратури Вінницької області, з метою приховування іншого вчиненого злочину, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснили вилучення матеріалів НСРД з матеріалів кримінального провадження № 0004206.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Разом із тим, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення, які, навіть будучи неповними, однак повинні бути достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення. КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Як убачається зі змісту заяви, наведені в ній відомості щодо можливого вилучення матеріалів НСРД ґрунтуються на висновку заявника про відсутність таких матеріалів під час ознайомлення з провадженням 10.12.2025, при цьому заявою не наведено об`єктивних даних, що підкріплені належними доказами, які дійсно свідчать про реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а також не конкретизовано коло осіб, чиї дії (бездіяльність) заявник оцінює як кримінально карані.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 2, ст. 11 КК України та загальних вимог щодо наявності обов`язкових елементів складу злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона), слідчий суддя вірно виходив із того, що підставами вважати заяву повідомленням саме про вчинення злочину є наявність у ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину та підтверджують реальність конкретної події злочину. Самих лише припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, за відсутності об`єктивних даних, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі, а здійснення такого на основі припущень є недопустимим.

Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду. Зокрема, у постанові від 20.04.2023 у справі № 373/18/23 Верховний Суд зазначив, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять відомості про кримінальне правопорушення; якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 наголосила, що в межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР слідчий суддя з`ясовує мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести відповідні відомості.

Колегія суддів звертає увагу, що з листа керівника Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_12 № 3716зкп/х/14-01-04-97044/2025 від 29.12.2025 встановлено, що за результатами розгляду поданої заяви Четвертий слідчий відділ (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, дійшов висновку про відсутність на момент розгляду об`єктивних даних, які б у своїй сукупності вказували на наявність ознаків кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачалося.

Разом із тим у зазначеному листі акцентовано, що обставини, викладені у заяві, можуть стосуватися можливих порушень службової (дисциплінарної) дисципліни з боку окремих посадових осіб, а відтак потребують реагування в межах службових розслідувань/службових перевірок уповноваженими органами. Із цією метою для повного, всебічного й об`єктивного з`ясування наведених у заяві фактів, заяву направлено за належністю до компетентних органів, а саме:

-до ГУНП у Вінницькій області для організації та проведення службового розслідування (службової перевірки) щодо можливих порушень з боку працівників поліції;

-до Управління Служби безпеки України у Вінницькій області для проведення службового розслідування/перевірки щодо можливих порушень з боку відповідних службових осіб.

У листі прямо зазначено, що наведене направлення здійснено з урахуванням нормативно визначених підстав та порядку проведення службових розслідувань.

Так, щодо працівників Національної поліції України вказано на застосування Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, відповідно до якого підставами для призначення службового розслідування є, зокрема, заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, матеріали ЗМІ, рапорти, а також безпосереднє виявлення ознак дисциплінарного проступку за наявності достатніх даних, що на нього вказують.

Щодо військовослужбовців/службових осіб Служби безпеки України зазначено, що питання службових розслідувань регламентуються наказом Центрального управління Служби безпеки України від 04.02.2016 № 45, яким затверджено інструкцію про порядок проведення службових розслідувань та службових перевірок; при цьому серед підстав для проведення таких заходів у листі наведено, зокрема, невиконання або неналежне виконання вимог статутів, нормативно-правових та розпорядчих актів, що може негативно впливати на виконання покладених завдань, права та законні інтереси осіб, громадський порядок тощо.

Окремо в листі звернуто увагу і на дисциплінарний механізм щодо прокурорів: відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора від 16.06.2021 № 202, яким затверджено інструкцію про порядок проведення службових розслідувань стосовно прокурорів, будь-яка особа, якій відомі факти можливого дисциплінарного проступку прокурора, має право звернутися до компетентного органу з дисциплінарною скаргою.

Таким чином, із наведеного листа вбачається, що у зв`язку з невстановленням у поданій заяві обставин, які б на момент розгляду об`єктивно свідчили про ознаки злочину, четвертий слідчий відділ застосував інший передбачений законом спосіб реагування: скерував заяву за належністю для проведення службових розслідувань/перевірок з метою перевірки викладених фактів у дисциплінарному порядку компетентними органами.

При цьому, слідчий суддя правильно звернув увагу на те, що згідно з ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення, і відмова у прийнятті та реєстрації не допускається. Водночас внесення відомостей до ЄРДР є іншою процесуальною дією, про що прямо зазначено у частині п`ятій цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, заяву ОСОБА_6 зареєстровано належним чином та скеровано до УСБУ у Вінницькій області, ГУНП у Вінницькій області для перевірки доводів, викладених у заяві, та прийняття відповідного рішення, тобто відсутня бездіяльність у розумінні ст. 303 КПК України, що підтверджується листом керівника Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_12 № 3716зкп/х/14-01-04-97044/2025 від 29.12.2025.

Отже, незважаючи на те, що заявник вважає подану заяву повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, не підкріплена належними та допустимими доказами, а тому, з огляду на її зміст, у даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_6 від 14.12.2025 за своїм змістом не містить відомостей, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення у розумінні ст. 214 КПК України, а відтак сама по собі не утворює обов`язку уповноваженої службової особи щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом із тим, викладені у зазначеній заяві обставини стосуються можливих порушень службової дисципліни та потребують перевірки в порядку відомчого контролю, у зв`язку з чим є підставою для проведення службової перевірки відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що за результатами проведення такої службової перевірки, у разі встановлення фактів, які об`єктивно свідчитимуть про наявність у діях відповідних осіб ознак кримінального правопорушення, отримані дані можуть набути статусу відомостей про кримінальне правопорушення та, відповідно, зумовити обов`язок внесення таких відомостей до ЄРДР у порядку, передбаченому ст. 214 КПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди заявника з правовою оцінкою, наданою органом досудового розслідування, та з мотивами ухвали слідчого судді. Проте така незгода не є процесуальною підставою для скасування ухвали, яка відповідає вимогам закону і ґрунтується на належних доказах.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.01.2026, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Четвертого СВ (із дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування, за заявою ОСОБА_6 від 14.12.2025 про кримінальне правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4