ВИРОК

іменем України

09.10.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000420 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дмитрово Донецької області, українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , із середньою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, на посаді стрільця, ВЧ НОМЕР_2 , рядового, одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.05.2013 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст.75, 76, 104 КК України, звільнений із випробуванням на строк 1 рік 6 місяців;

- 30.07.2013 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ст.75, 76, 104 КК України, звільнений із випробуванням на строк 2 роки;

-15.04.2014 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 71 КК України, із врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Димитрівського міського суду Донецької області від 30.07.2014 до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

-11.06.2014 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.1 ст.122 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, із врахуванням вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 15.04.2014 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- 23.12.2014 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.2 ст.28, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України, із врахуванням вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 11.06.2014 до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-28.05.2015 Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.2 ст.125, ч.1 ст.129 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ч.4 ст.70 КК України, із врахуванням вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 23.12.2014 до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці;

-15.02.2019 року Димитрівським міським судом Донецької області , за ч.2 ст.185, ч.2 ст.357, ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців, на підставі ст. 71 КК України, із врахуванням вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 28.05.2015 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

-05.03.2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст.121, ч.2 ст.289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, на підставі ч.1,4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання, із врахуванням вироку Димитрівського міського суду Донецької області від 15.02.2019 у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.

- 05.06.2024 року звільнено умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси , невідбутий строк 3 роки 4 місяці 18 днів, для проходження військової служби за контрактом.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.4 ст.187 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

потерпілий - ОСОБА_5

обвинувачений - ОСОБА_3

захисники - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Судом визнано доведеним, що Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-1Х, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20 липня 2024 року № 202 рядового ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_6 » військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ст. 314 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, рядовий ОСОБА_3 , зобов?язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень, неухильно виконувати віддані усні та письмові накази командира у зазначений термін.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, рядовий ОСОБА_3 діючи умисно, вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, рядовий ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення третього стрілецького взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_6 » військової частини НОМЕР_2 , 09.09.2024 року маючи не зняті та не погашені судимості у тому числі і за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин. Близько о 23:00 год. пересуваючись на транспортному засобі марки ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_3 сірого кольору, зареєстрованому на ОСОБА_8 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ) при цьому маючи прямий умисел, направлений на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, з використанням як знаряддя під час вчинення злочину, револьвер «EKOL» моделі «Viper 3» (Flober), який був споряджений патронами травматичної дії калібру 4мм, проїхав на територію провулку Добропільський, неподалік будинку №5, розташованому в місті Добропілля, Покровського району, Донецької області . В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, біля смітнику, побачив невідомого військовослужбовця, яким є ОСОБА_5 , підійшов до останнього та шляхом обману, під приводом перевірки документів, представився працівником «контррозвідки», та звинувативши у розкладанні «закладок» наркотичних речовин, посадив ОСОБА_5 до транспортного засобу марки ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднані з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров?я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану, а саме будь-якого цінного майна, яке належить ОСОБА_5 та яке останній зберігає при собі, із застосуванням револьверу «EKOL» моделі «Viper 3» (Flober), який був споряджений патронами травматичної дії калібру 4мм, який зберігався в салоні вищевказаного транспортного засобу, почав рух по місту Добропілля, Покровського району, Донецької області. Під час чого, ОСОБА_3 , заволодів мобільним телефоном моделі «Xiaomi Redmi Al», який належав ОСОБА_5

10.09.2024 року близько о 00:05 годин, з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, погрожуючи застосуванням револьвером «EKOL» моделі «Viper 3» (Flober), який був споряджений патронами травматичної дії калібру 4мм, з метою залякування потерпілого, а також унеможливлення здійснення ним фізичного опору, отримав від потерпілого інформацію для входу в мобільний додаток « Приват24 », яку використав для відкритого заволодіння грошовими коштами в сумі 60 000 гривень, з рахунку банку « Приватбанк », відкритому на ім?я ОСОБА_5 на свій особистий рахунок банку « Ощадбанк », чим заподіяв останньому матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 187 КК України.

2. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_3 фактично свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду повідомив, що в вересні 2024 року після 22 години він був вдома, пив коньяк, та посварився з дружиною,після чого поїхав до товариша, і побачив людину в місці де забирають і розкладають закладки , подумав що він вживає або розповсюджує наркотичні засоби. Оскільки в нього неприязнь до таких людей, зупинився, та представився працівником контррозвідки, оскільки хотів зрозуміти чи є він наркоманом та здати до поліції , і попросив дати документи для перевірки,повноважень на це в нього не було. Невідомий чоловік добровільно дав документи, вони з ним сіли до авто і поїхали начебто до командира ОСОБА_3 ,про якого він збрехав, а насправді вони поїхали до товариша на ім`я ОСОБА_9 . Як вказав, ОСОБА_3 він повернув документи потерпілого і попросив останнього показати телефон, наказав зайти в приват24 з метою перевірки транзакцій щодо купівлі-продажу наркотичних засобів, тим самим коли потерпілий виконав його наказ він побачив що на рахунку потерпілого є 60 000.00 грн, і тоді у нього виник умисел заволодіти обманним шляхом грошима потерпілого. Оскільки телефон потерпілого перебував у нього, він намагався перевести гроші на свій картковий рахунок, та запитав пароль у потерпілого, але він відмовився. Коли приїхали до ОСОБА_9, той справ, а неповнолітній свідок ОСОБА_10 погодився поїхати показати місця навколо міста, покататись, з метою обманним шляхом заволодіти грошима потерпілого. Та оскільки потерпілий ОСОБА_5 намагався щось схватити з дверної карти де були ріжучі предмети, він дістав пістолет та поклав на праве коліно з метою показати що має захист, однак пістолет на потерпілого він не наставляв. Але він розумів, що потерпілий має спецпідготовку і як військовий мав розуміти, що це не бойовий пістолет. Вони продовжували їхати, коли потрапили в яму потерпілий ОСОБА_5 знову поліз та щось дістав з дверної карти, вони зупинились, він вискочив з авто, пістолет дав неповнолітньому, наказав потерпілому вийти з автомобіля з документами в руках, той виконав наказ, вийшов з автомобіля і він наказав потерпілому покласти руки на капот, що той і зробив, тоді він обшукав потерпілого, на його вимогу назвав пароль від Приват 24 не через погрози, а внаслідок обману. Коли він повернувся в автомобіль за телефоном потерпілий втік в посадку, він ввів пароль, який виявився правильним та одразу перевів гроші потерпілого в сумі 60 000.00 гривень на свою карту, після чого кинув телефон потерпілого на землю і вистрелив 2-3 рази в нього щоб зламати, доламав руками і кинув в бік кар`єру, після чого поїхав гуляти. У бік потерпілого постріли не здійснював. Потім поїхав до банкомату, попросив неповнолітнього свідка ОСОБА_10 показати де вони знаходяться, зняв кошти, дав неповнолітньому 3000 грн за те що він показав де банкомати і вони розійшлись. Потім він поїхав в сауну а о 4 ранку йому зателефонував ОСОБА_9 з питаннями, вони домовились про зустріч, він під`їхав на вказане місце, та ОСОБА_9 повідомив що потрібно повернути кошти бо це виявились його сусіди, військові. Він поїхав повертати гроші, та туди приїхали побратими та командири потерпілого Компана, вони наставили на нього зброю, та сказали повернути гроші, забрали документи, на його прохання віддали техпаспорт на авто. Він поїхав додому став шукати гроші по місту, потім подзвонила дружина сказала що він в розшуку. Він хотів повернути гроші, але йому сказали повернути в трикратному розмірі до обіду, побратими потерпілого йому погрожували.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_3 , своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, суд допитавши потерпілого, свідків, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що в 2024 році вночі він в цивільному одязі виносив сміття в м. Добропіллі де до нього під`їхав автомобіль «Лада» 9 блакитного кольору, з якого вийшов ОСОБА_3 який представився працівником контррозвідки зі звинуваченнями щодо вживання наркотичних засобів, і запросив до автомобіля застосовуючи психологічний тиск, почав вимагати документи для перевірки, що в нього викликало підозру. Він повідомляв ОСОБА_3 що є військовослужбовцем, через проблеми із серцем не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби. Коли вони їхали в авто і зупинилися в селі, ОСОБА_3 вийшов з машини, і на заднє сидіння автомобіля сів малолітній хлопець, та між ними виникла коротка розмова. Вони поїхали в бік посадок, в бік шахти Алмазна, ОСОБА_3 попросив у нього мобільний телефон і наказав назвати пароль до застосунку « Приват24 » аби начебто перевірити транзакції щодо купівлі-продажу наркотичних засобів, на що він тричі вказав неправильний пароль, ОСОБА_3 , дістав пістолет типу «Наган» з погрозою прострелити йому коліна, приставивши пістолет до його лівого коліна. Дані погрози з боку ОСОБА_3 на його адресу він сприймав як реальні, оскільки переживав за своє життя та здоров`я, тому він через побоювання за своє життя вказав вірний пароль до застосунку « Приват24 » і телефон залишився у ОСОБА_3 . Як зазначив потерпілий, вони поїхали в бік посадок, він вже зрозумів що його хочуть пограбувати, та почав сильно крутити головою, внаслідок чого ОСОБА_3 вивів його з машини, наказав руки покласти та обшукав і вони поїхали далі. Коли автомобіль за щось зачепився, ОСОБА_3 вийшов перевірити, а він вибіг з машини і втік в посадку без телефону, знімаючи на ходу футболку білого кольору, щоб його не було видно, оскільки в цей час ОСОБА_3 було здійснено не менше двох пострілів в його бік, після чого автомобіль поїхав та через деякий час повернувся.

Далі потерпілий пояснив, що вся подія ввечері тривала 1-1,5 години, після ночівлі у посадці приблизно о 5 годині ранку він пішов у бік траси, де поруч було село, та побачив чоловіка на ім`я ОСОБА_9 , якому повідомив про подію, та попросив привезти його до м. Добропілля, на що він повідомив, що скоріш за все знає особу, яка це зробила. Цей чоловік відвіз його до м. Добропілля, та через годину приїхав із неповнолітньою особою, ймовірно знайомою ОСОБА_3 з метою з`ясування інформації з приводу телефону, на що малолітній хлопець повідомив, що ОСОБА_3 дав йому 1000.00 гривень, а мобільний телефон розстріляний на кар`єрі. Куди вони і поїхали разом із сержантом, щоб повернути сім-картку та забрати телефон, який було повернуто на досудовому розслідуванні. Він вже знав про заволодіння 60 000.00 гривень з картки у вигляді транзакцій по 20 000.00 гривень, оскільки має дублікат телефону. Після чого приїхав сам ОСОБА_3 , повідомив що був п`яний та поверне гроші, віддавши сумку із документами під заставу та повідомив номер телефону для урегулювання питання, в цей час були присутні замполіт та інші хлопці з військової частини, на ОСОБА_3 автоматів не наставляли. В подальшому, як вказав потерпілий, він особисто та його керівництво намагались зв`язатись із ОСОБА_3 , який не відповідав. Якби обвинувачений повернув кошти, до поліції б не звертався. На теперішній час йому нічого не відшкодовано, просив призначити покарання на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 повідомив, що в серпні 2024 року близько 7 години ранку перебуваючи в м. Добропілля раніше відомий йому потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що ввечері його зустрів ОСОБА_3 , який представився робітником якоїсь служби та під приводом перевірки документів посадив до автомобіля і повіз в невідомому напрямку, приставивши пістолет. ОСОБА_3 забрав мобільний телефон потерпілого з вимаганням паролю від застосунку « Приват24 ». Після зупинки автомобіля, ОСОБА_5 втік, та чув в свій бік декілька пострілів. Таким чином ОСОБА_3 заволодів 60 000.00-70 000.00 гривень належних потерпілому ОСОБА_5 , разом із телефоном, та свідку невідомо, чи перераховував він кошти самостійно, оскільки бачив лише транзакції, а ОСОБА_5 переживав, сприймав погрози як реальні, та сказав що та ніч була «як на нулі». Також свідок повідомив, що потерпілого привіз раніше невідомий йому чоловік, який повідомив що через жінок йому відома особа, яка все скоїла. Коли привезли ОСОБА_3 , як вказав свідок ОСОБА_11 , він обмінявся із ним номерами телефонів, та забрав барсетку ОСОБА_3 із документами, повідомивши що поверне після того як ОСОБА_3 поверне гроші ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 поїхав, та невідома раніше особа поїхала за неповнолітнім хлопцем, який був із ОСОБА_3 та в якого була частина грошей, та по приїзду неповнолітній повідомив, що гроші вже витрачені проте вказав на місце, куди безпосередньо вивезли потерпілого де знаходиться його мобільний телефон, та як було виявлено по приїзду, знайдений телефон було розстріляно з «Флоберу», про що свідчили сліди від куль, який забрали та потім вилучила СОГ. Свідок ОСОБА_11 через декілька годин зателефонував ОСОБА_3 та після розмови із ним викликав наряд поліції, після цього ОСОБА_3 бачив лише в суді.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що на початку вересня 2024 року він працював водієм таксі у м. Покровську, та близько о 14.00 годині побачив виклик по ефіру з району Металіст до міста Краматорськ. Він зателефонував ОСОБА_3 , для того щоб домовитись про суму поїздки, яка становила 4000.00 грн. По приїзду до місця, він побачив ОСОБА_3 в нього була підбита машина «Жигулі» сірого кольору. Їхав ОСОБА_3 сам, попередньо показавши готівку в розмірі 15 000.00 -20 000.00 грн купюрами 500-1000 гривень, запевнивши про оплату, та повідомив що їде до м. Дніпро. Під час поїздки ОСОБА_3 пояснив, що трохи випив,на поставлені запитання не відповідав, в нього були тривожність та паранойя, через це були здогадки, що обвинувачений «СЗЧ», та зброї при ньому не було. До міста Дніпра їхали досить довго, зупиняючись на заправках та в магазин, а безпосередньо поїздка завершилась біля «Мост-сіті» де ОСОБА_3 повідомив, що йде до брата. Також свідок ОСОБА_12 повідомив, що за його участі проводився слідчий експеримент.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомив, що ОСОБА_3 є його підлеглим, проте назвати його солдатом не може через зухвалість, неповагу до військовослужбовців та командирів, невиконання статутів Збройних Сил України. Свідком подій 10.09.2024 він не був, обставини йому не відомі, але кілька місяців тому надходив ЄРДР стосовно ОСОБА_3 , який він читав. Також свідок повідомив, що ОСОБА_3 був відряджений до Харківської області Куп`янського району проте не може стверджувати що він був саме на бойових позиціях.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_10 в присутності законного представника, а саме, ОСОБА_14 повідомив, що в той день він був з ночівлею у друга, де до чоловіка на ім`я ОСОБА_9 приїхав ОСОБА_3 разом із потерпілим ОСОБА_5 та попросив показати його місця поблизу, на що він погодився та сівши до машини ОСОБА_3 показав дорогу на Піщаний кар`єр. В цей час ОСОБА_3 погрожуючи пістолетом, який був в його руках, забрав у ОСОБА_5 мобільний телефон, а коли потерпілий його віддав то почав вимагати паролі від телефону та застосунку банку, і після цього здійснив перекази коштів. Як повідомив ОСОБА_10 , коли ОСОБА_3 вийшов перевірити колеса автомобіля, ОСОБА_5 побіг в поле без свого телефону, а ОСОБА_3 почав стріляти в самого ОСОБА_5 та у напрямку куди той побіг,після чого свідок разом із обвинуваченим поїхали до кар`єру, де останній зробив постріли по телефону ОСОБА_5 , щоб його не знайшли і в подальшому поїхали до міста, де ОСОБА_3 в банкоматах поблизу магазинів Аврора та Люкс знімав грошові кошти, в невідомій свідку сумі, та дав ОСОБА_10 3000.00 грн щоб він йшов додому пішки. Після події він ОСОБА_3 більше не бачив.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується, письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Так, 10.09.2024 на лінію 102 звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 із повідомленням про те, що 09.09.2024 о 20:00 год малознайомий йому ОСОБА_16 під впливом зброї схожої на револьвер, відвіз його до Кар`єру та погрожуючи фізичною розправою відібрав мобільний телефон та надіслав із банківської картки 70 000 грн. на власну картку.

Відповідно протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього від 10.09.2024 року в присутності понятих за участю ОСОБА_5 проводився огляд ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_3 , з якого вийшов ОСОБА_5 та прямував у сторону будинку АДРЕСА_4 , де о 20:00 год. До нього під`їхав транспортний засіб марки ВАЗ 2109, під приводом ІНФОРМАЦІЯ_12 з метою його перевірки. Після чого, вони сіли до авто та невідомий поїхав на виїзд з вул.Новодобропільської до дороги по вул.Гагаріна.

Відповідно протоколу огляду місця події та фото таблицею до нього від 10.09.2024 року в присутності понятих за участю ОСОБА_5 проводився огляд відкритої ділянки місцевості за координатами: 48.5018740, 37.0629670, де ОСОБА_5 перебував у автомобілі, у якому його привіз невідомий чоловік на ім`я ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_5 вибіг та зник у невідомому напрямку.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу на фото №1, на якому зображений ОСОБА_3 як такий, що погрожував йому зброєю, забрав мобільний телефон та стріляв у нього.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу на фото №3, на якому щображено ОСОБА_10 , як такого, що перебував на задньому сидінні автомобіля в момент здійснення йому погроз ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу огляду предмету від 11.09.2024 в період часу з 16:00 год. до 16:30 год. в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_5 , оглядалась сумка однолямочна камуфлююча, яку ОСОБА_5 передав ОСОБА_3 , де знаходились документи останнього. Вказана сумка має три кишені, які застібаються на блискавку, зверху наліпка. У третій найбільшій кишені виявлено паспорт громадянина України № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Димитрова Донецької області, виданий Дергачівським РВ ГУДМС України в Харківській області; картка реквізитів для проведення операцій поповнення карткового рахунку - отримувач ОСОБА_3 , рахунок № НОМЕР_6 ; довідка видана солдату ОСОБА_3 , який перебуває на військовій службі у частині НОМЕР_2 з 06.07.2024 по теперішній час; військово-обліковий документ НОМЕР_15 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , 1989, 07.08.2007, НА ІМ`Я ОСОБА_18 , Донецька область, Костянтинівка, на звороті ВАЗ 2109, НОМЕР_16, червоний колір № НОМЕР_8 .

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 11.09.2024 в якості речового доказу визнано камуфляжну однолямочну сумку, та паспорт громадянина України ОСОБА_3 , війково-обліковий документ на ОСОБА_3 , довідку на імя ОСОБА_3 , картка реквізитів на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2009 червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_7 та зберігається у камері речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.09.2024 з фототаблицею до нього в період часу з 18:00 год. до 18:20 год. в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_5 проводився слідчий експеримент, де ОСОБА_5 повідомив, що у нього наявний номер карти куди було перераховано його кошти в сумі 20 000 грн, а саме на карту Ощадбанку , додаток якого в його телефоні відсутній. За допомогою статиста, у якого в телефоні наявний додаток Ощадбанк , було введено номер карти НОМЕР_9 , яку продиктував ОСОБА_5 , та натиснувши на кнопку переказати, на екрані з`явився напис ОСОБА_19 , після чого, було зроблено скрін-шот.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.09.2024, із долученим відеозаписом, в період часу з 18:58 год. до 19:36 год. в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент, на якому ОСОБА_5 відтворив обставини та механізм вчинення щодо нього злочину. Так, ОСОБА_5 повідомив, що проживає у будинку АДРЕСА_3 , та 09.09.2024 приблизно о 20:00 год викидав сміття у сміттєві баки, та до нього під`їхав автомобіль ВАЗ2109 сірого кольору, з якого вийшов невідомий чоловік, який представився працівником контр-розвідки, та під приводом перевірки документів запропонував йому сісти у авто, що ОСОБА_5 і зробив, сівши на пасажирське місце попереду. Далі, особа повідомила, що документи ОСОБА_5 не в порядку та потрібно проїхати у інше місце для уточнення. Так, рухаючись автомобілем ОСОБА_5 запам`ятав орієнтир шахту « Алмазну », а невідомий чоловік приставив йому до лівого коліна, а згодом до лівого боку предмет, схожий на револьвер та сказав щоб не «рипався». За наказом невідомої особи ОСОБА_5 надав свій мобільний телефон для перевірки щодо фото закладок з наркотичними речовинами, а коли їх не виявив, наказав відкрити додаток « Приват 24 » при цьому знову погрожуючи предметом, схожим на зброю. ОСОБА_5 запідозрив щось неладне та два рази ввів невірний пароль від приват24 нащо невідомий чоловік знов почав йому погрожувати. Далі, біля будинку у автомобіль підсів невідомий неповнолітній хлопець. Далі, рухаючись дорогою невідомий чоловік наказав йому вийти із автомобіля і обшукав його, далі рухаючись на автомобілі він на щось наїхав та зупинився, а в цей час ОСОБА_5 вибіг із автомобіля та сховався за дерево, згодом утік з місця події.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.09.2024 в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_5 оглядався предмет схожий на револьвер, яким йому погрожував ОСОБА_20 .

Відповідно до протоколу огляду предмету та фототаблицею до нього від 14.09.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_5 оглядався належний потерпілому та виданий ним особисто мобільний телефон, який в нього викрав ОСОБА_3 та у подальшому потерпілий знайшов цей мобільний телефон біля кар`єру у пошкодженому стані.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 14.09.2024 в якості речового доказу визнано мобільний телефон «Xiaomi Redmi A1», що зберігається в камері схову речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.09.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_5 оглядались три платіжні квитанції з додатку « Приват 24 », які підтверджують переказ коштів в сумі 60 000 грн на карту Ощадбанку , датовані 10.09.2024.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_21 впізнав на фото №1 особу, на якому зображено ОСОБА_3 , як таку, що 10.09.2024 о 06:00 год. підійшов до нього та просив відвезти додому, оскільки заблукав.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_22 впізнав на фото №3 особу, на якому зображено ОСОБА_3 , як таку, що віддала йому сумку зі своїми документами на ім`я ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_12 впізнав на фото №2 особу, на якому зображено ОСОБА_3 , якого він на власному автомобілі відвозив із м. Добропілля до м. Дніпра.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.09.2024 в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_12 проведено слідчий експеримент, на якому останній відтворив обставини події, що мали місце 10.02.2024, а саме як працюючи у службі таксі водієм, відвозив ОСОБА_3 до м. Дніпра.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.09.2024 в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_12 оглядалась ділянка місцевості за адресою: АДРЕСА_5 , де було виявлено автомобіль «ВАЗ 21093 сірого кольору, де було виявлено предмет схожий на револьвер, відібрано змив з керма, куліси, передньої лівої дверної ручки.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 11.09.2024 в якості речового доказу було визнано автомобіль «ВАЗ» моделі «21093» сірого кольору з номером шасі: « НОМЕР_10 », предмет схожий на револьвер та одна гільза до нього, змив з керма, куліси, внутрішньої передньої лівої дверної ручки вищевказаного автомобіля, що зберігаються на задньому дворі та у камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.09.2024 в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_10 та його законного представника, із долученим відеозаписом, проведено слідчий експеримент, на якому свідок з добровільної згоди пояснив, що 10.09.2024 сидів із другом на лавці біля будинку АДРЕСА_6 . Близько 22:00 год. до вищевказаного будинку під`їхав автомобіль «Дев`ятка» чорно-сірого кольору з логотипом «ЗСУ» із двома чоловіками - ОСОБА_16 та ОСОБА_23 . Далі, ОСОБА_16 почав кликати ОСОБА_9 , однак останній не вийшов. ОСОБА_16 запропонував йому сісти до нього у автомобіль та відвезти ОСОБА_23 у невідомому напрямку, на що він погодився та вони втрьох вирушили у бік кар`єра за м.Добропілля в бік м. Білозерське. Далі, ОСОБА_16 зупинив автомобіль та наказав ОСОБА_23 вийти, а ОСОБА_10 залишитись, після чого ОСОБА_23 направив руки на капот автомобіля, а ОСОБА_16 тримав у руці револьвер. ОСОБА_16 наказав ОСОБА_23 віддати мобільний телефон, що останній і зробив, разом з тим повідомивши пароль від нього, а ОСОБА_16 віддавши йому пістолет, почав перекидувати грошові кошти ОСОБА_23 на свою карту та залишив мобільний телефон собі. Далі, вони втрьох вирушили автомобілем у невідомому напрямку та зупинившись через деякий час, оскільки машина вдарилась дном об землю. ОСОБА_23 вискочив із машини і почав бігти у невідомому напрямку, після чого ОСОБА_16 почав стріляти в напрямку ОСОБА_23 . Далі, вони із ОСОБА_16 на автомобілі прослідували до кар`єру, ОСОБА_16 кинув телефон належний ОСОБА_23 на землю і вистрелив по ньому 3-4 рази, а після розламав і викинув. Приїхавши назад у місто Добропілля, свідок показав ОСОБА_16 місцезнаходження банкоматів, перший банкомат не працював, тому вони поїхали до іншого де ОСОБА_16 зняв грошові кошти декілька разів приблизно 10-11 тис грн. та з них віддав 2 тис ОСОБА_10 та наказав йти додому.

Далі, свідок ОСОБА_10 показав дорогу до кар`єру, та вказав на детальні обставини подій що мали місце за його участі та участі ОСОБА_3 і потерпілого чоловіка на імя ОСОБА_23 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_10 вказав на особу під фото №4, на якому зображено ОСОБА_3 , як таку, з яким перебував 10.09.2024.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_10 вказав на особу під фото №4, на якому зображено ОСОБА_5 , як таку, з яким він перебував 10.09.2024.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 12.09.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_10 проведено огляд предмету зовні схожого на револьвер, яким ОСОБА_16 погрожував ОСОБА_23 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.09.2024 в присутності понятих свідок ОСОБА_24 вказав на особу під фото №1, на якому зображено ОСОБА_3 , якому він на початку серпня 2024 року продав автомобіль ВАЗ 2019 д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 15.09.2024, із долученим відеозаписом, в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника було проведено слідчий експеримент, на якому ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини розбійного нападу на ОСОБА_5 . Так,09.09.2024 приблизно з 22:00 год по 00:00 год. він під`їхав до сміттєвих баків, де побачив чоловіка, біля якого зупинився на автомобілі, вийшов та представився представником контррозвідки з метою перевірки документів, після чого чоловік надав йому для огляду документи, однак під приводом того, що документи не в порядку, він посадив потерпілого у автомобіль та вказав куди поїдуть їх перевіряти. Далі, дорогою він наказав потерпілому розблокувати у мобільному телефоні додаток Приват 24 з метою перевірки, надходження коштів за наркотики, що останній і зробив, після чого він побачив на рахунку потерпілого наявні грошові кошти у сумі 64 000.00 грн. та в цей час виник умисел на заволодіння цим телефоном з метою зняття коштів. Після чого він дістав з-під сидіння пістолет «Флобер» та тримаючи перед собою, забрав у потерпілого телефон та поклав на приборну панель. Далі, він разом з потерпілим поїхали за адресою: АДРЕСА_7 , де знаходився його знайомий ОСОБА_9 , останній спав, після чого він запропонував неповнолітньому, якого знав, показати тиху місцевість, на що останній погодився, при цьому свого умислу неповнолітньому на заволодіння грошовими коштами він не повідомляв. Після чого, вони поїхали до балки та біля вулиці Чернявського повернули до балки, рухаючись нею, зупинив автомобіль під приводом проведення обшуку потерпілого, в ході якого ОСОБА_3 показав на статистові, як він поставив потерпілого і сказав останньому повідомити пароль від додатку Приват 24 , на що потерпілий відмовився, а ОСОБА_3 почав йому погрожувати пістолетом Флобер, внаслідок чого потерпілий назвав пароль від приват 24 та ОСОБА_3 трьома трансакціями перевів на свою карту 60 000.00 грн., та вони усі разом поїхали далі в сторону кар`єра. Далі, в ході руху автомобіль здійснив наїзд на перешкоду і зупинився, в цей час потерпілий вибіг із автомобіля та побіг у невідомому напрямку, а ОСОБА_3 здійснив два постріли угору за допомогою пістолета. Потім він проїхав до кар`єру де розстріляв мобільний телефон потерпілого. Повернувшись із неповнолітнім у м. Добропілля ОСОБА_3 зняв із двох банкоматів готівку у сумі 60 000.00 грн., які переказав раніше на свою карту. Після чого дав неповнолітньому грошові кошти у сумі 3500.00 грн.

Відповідно до протоколу огляду предмету та фото таблицею до нього від 15.09.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 та його захисника оглядалась камуфляжна сумка, що належить ОСОБА_3 , яку останній передав особі, у якого викрав кошти в сумі 60 000 грн., та всередині якої повинні міститись його документи. Так, вказана сумка містила паспорт, військово-обліковий документ, довідку на ім`я ОСОБА_3 , картку, свідоцтво про реєстрації Т/З ВАЗ 2109 червоного кольору д.н.з. НОМЕР_7 .

Відповідно до постанови про виключення речових доказів від 15.09.2025 виключено з кримінального провадження паспорт громадянина України, військово-обліковий документ та довідку на ім`я ОСОБА_3 , картка реквізитів на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2019 чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_7 , які передані ОСОБА_3 .

Відповідно до протоколу огляду предмету та фото таблицею до нього від 16.09.2024 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 та його захисника оглядався мобільний телефон Xiaomi Redmi 12Pro imai1: НОМЕР_11 , imai2: НОМЕР_12 з мобільним номером НОМЕР_13 , який ОСОБА_3 надав з добровільної згоди, де відкрив додаток « Ощадбанк » та показав номер своєї банківської картки № НОМЕР_9 , куди було здійснено перекази у сумі 60 000.00 грн., про що свідчать відповідні зафіксовані перекази у додатку.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.09.2024 в якості речового доказу визнано мобільний телефон Xiaomi Redmi 12Pro imai1: НОМЕР_11 , imai2: НОМЕР_12 з мобільним номером НОМЕР_13 , який зберігається в камері схову речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17.10.2024 проведено тимчасовий доступ до інформації АТ « Ощадбанк » по номеру карти № НОМЕР_9 , на яку були переведені грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , інформацію отримано на CD-R диск.

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.10.2024 проведено тимчасовий доступ до інформації АТ КБ « Приватбанк » по номеру карти № НОМЕР_14 , з якої було переведені грошові кошти потерпілого ОСОБА_5 , яку отримано на CD-R диск.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-24/6568-ТВ від 19.09.2024 ринкова вартість мобільного телефону торгової марки Xiaomi моделі Redmi А1 (220733SG) 2/32 GB, який був у використанні, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 09.09.2024 рік, могла становити 2483,33 грн.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-24/6574-БЛ від 25.09.2024 предмет, наданий на дослідження, не є вогнепальною зброєю. Предмет, наданий на дослідження, є револьвером «EKOL» моделі «Viper 3"», НОМЕР_17, калібру 4 мм (Flobert), виробництва Туреччини. Револьвер призначений для тренувальної стрільби поза спеціальними приміщеннями і майданчиками (тирами, стрільбищами). Револьвер придатний до стрільби.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №583-к від 30.10.2024 ОСОБА_3 в період інкримінованого йому діяння виявляв і в даний час виявляє психічний розлад у формі емоційно нестійкого розладу особистості. Іспитований у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого складу інкримінованого йому злочину, доведеності вини у його вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні. Об`єктивних підстав ставити під сумнів свідчення допитаних в суді потерпілого ОСОБА_5 та неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , які були безпосередніми учасниками злочину, у суду немає, оскільки їх покази узгоджуються як між собою, так і з іншими матеріалами провадження.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

Разом з наведеним, суд відхиляє як неспроможні аргументи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 щодо кваліфікації дій останнього за статтею 190 КК України, з огляду на наступне.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст. 187 КК розбій це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства. Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападнику або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як небезпечні для життя чи здоров`я. Таким чином, головним критерієм реальності погрози під час розбою є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. Для кваліфікації діяння за ст. 187 КК не має значення, чи мав винний намір приводити в дію погрозу насильством, небезпечним для життя або здоров`я

Поряд з наведеним, відповідно до положень ст. 190 КК шахрайство це заволодіння майном або набуття права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. Отже, предметом шахрайства є як чуже майно, так й право на нього. З об`єктивної сторони шахрайство полягає в протиправному заволодінні чужим майном, в набутті права на нього шляхом обману потерпілого чи зловживання його довірою. При цьому обман (повідомлення потерпілому неправдивих відомостей або приховування певних обставин) при шахрайстві застосовуються винною особою з метою викликати у потерпілого впевненість у вигідності або обов`язковості передачі йому майна чи права на нього. Особливістю шахрайства є те, що винний заволодіває чужим майном шляхом спонукання самого потерпілого до передачі йому майна чи уступки права на майно. Тобто при шахрайстві потерпілий, будучи введеним в оману, сам добровільно передає винному майно чи право на нього. При цьому, на відміну від розбою, закінченим шахрайство вважається з моменту фактичного одержання винним майна чи права на нього.

Так, за результатами дослідження доказів у даному кримінальному провадженні, у тому числі й показань самого потерпілого, судом беззаперечно встановлено, що у той момент, коли ОСОБА_3 спрямував на потерпілого ОСОБА_5 револьвер, і висунув вимогу останньому повідомити пароль від Приват 24 , потерпілий злякався за своє життя. Тобто у момент висунення вимоги про повідомлення пароля від за стосунку Приват 24 погрозу застосування револьверу потерпілий сприйняв як таку, що дійсно може бути реалізована.

Об`єктивних підстав вважати, що в момент висунення вимоги про негайне повідомлення пароля від за стосунку Приват 24 потерпілий не вбачав у діях нападника реальної загрози своєму життю та здоров`ю, судом не встановлено, що виключає кваліфікацію дій ОСОБА_3 за статтею 190 КК України.

При цьому, вказаних висновків суд дійшов не лише з показів потерпілого ОСОБА_5 , а й з показів неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , який будучи допитам в суді, за участі законного представника, пояснював, що: « ОСОБА_3 погрожуючи пістолетом, який був в його руках, забрав у ОСОБА_5 мобільний телефон, а коли потерпілий його віддав то почав вимагати паролі від телефону та застосунку банку, і після цього здійснив перекази коштів… коли ОСОБА_3 вийшов перевірити колеса автомобіля, ОСОБА_5 побіг в поле без свого телефону, а ОСОБА_3 почав стріляти в самого ОСОБА_5 та у напрямку куди той побіг,після чого свідок разом із обвинуваченим поїхали до кар`єру, де останній зробив постріли по телефону ОСОБА_5 , щоб його не знайшли ...

У свою чергу, покази неповнолітнього свідка ОСОБА_10 повністю узгоджуються з протоколом слідчого експерименту за його участі від 11.09.2024 та спростовують версію обвинуваченого ОСОБА_3 про наявність в його діях складу правопорушення за статтею 190 КК України.

Під час судового розгляду, як від свідка сторони обвинувачення прокурор відмовився від виклику свідка ОСОБА_21 , який є військовослужбовцем, у зв`язку з неможливістю розшукати останнього. У свою чергу обвинувачений ОСОБА_3 наполягав на виклику даного свідка, у зв`язку з чим, явку свідка ОСОБА_21 повинна була забезпечити сторона захисту відповідно до ч.2 ст. 327 КПК України. Проте, враховуючи неодноразові відкладення розгляду справи з підстав неявки не ключового свідка по справі, виклик свідка ОСОБА_21 був припинений з врахуванням «розумного строку» розгляду провадження.

2.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України, як такі, що виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки фактично ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, висунув свою версію подій яка суперечить встановленим судом фактичним обставинам провадження, його версія спрямована на пом`якшення відповідальності за скоєне, а в свою чергу щире каяття, характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні обвинуваченого до вчиненого ним злочину відсутнє. Навпаки ОСОБА_3 розумів, що вчинювані ним дії є злочинними, при цьому він розумів наслідки своїх злочинних дій відносно військовослужбовця, які він вчинив у період умовно-дострокового звільнення для проходження військової служби за контрактом.

Разом з тим, ОСОБА_3 не осудив свою поведінку, вибачення у потерпілого не попросив, що свідчить про зухвалу поведінку ОСОБА_3 , відносно потерпілого, що визначає відсутність у нього моральних цінностей, які становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості.

Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину, оскільки ОСОБА_3 вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисні кримінальні правопорушення.

4.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні фактично не визнав, військовослужбовець військової служби за контрактом, за місцем проходження військової служби: не відповідає займаній посаді, характеризується посередньо, у лікарів нарколога і психіатра на обліку не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

Вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог статті 71 КК України, потерпілого який просив призначити покарання на розсуд суду, обвинуваченого та захисника, які просили суд кваліфікувати дії обвинуваченого за статтею 190 КК України, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують та наявність обставин обтяжують покарання обвинуваченому, дані про особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 187 КК України із конфіскацією майна та із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, із його реальним відбуванням, оскільки як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення тяжких кримінальних правопорушень за ч.2 ст.121, ч.2 ст.289 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна, та 05.06.2024 року звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси , невідбутий строк 3 роки 4 місяці 18 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Оскільки саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання, при цьому, суд враховує схильність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, оскільки він маючи 7 не знятих і непогашених судимостей, вчинив злочин за даним вироком, що вказує на систематичність його злочинних дій.

Тому, саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, призначення ж більш м`якого покарання не буде сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку до набрання вироком законної сили продовжити.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Крім вказаного, суд вважає за доцільне застосувати і спеціальну конфіскацію в порядку визначеному ст.ст. 961, 962 КК України, враховуючи, що автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21093, сірого кольору, з номером шасі « НОМЕР_10 », належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16 та який він продав ОСОБА_3 , а також мобільний телефон Xiaomi Redmi 12 Pro, imai- НОМЕР_11 , НОМЕР_12 з сім картою НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_3 - були засобами вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років із конфіскацією майна.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання частково приєднати покарання не відбуте за вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05.03.2020 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять ) років із конфіскацією майна.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті Лугансько-Павлоградського зонального відділу Військової служби правопорядку до набрання вироком законної сили продовжити.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, час перебування його під вартою, у якості запобіжного заходу, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 16.09.2024 по 09.10.2025 включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 4698,16 гривень.

Скасувати арешти накладені відповідно до ухвал слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 17.09.2024, 13.09.2024, 18.09.2025 на речові докази:

-мобільний телефон Xiaomi Redmi A1 (зберігається в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_13 під порядковим номером №232) - повернувши за належністю потерпілому ОСОБА_5 ;

-автомобіль марки «ВАЗ», моделі 21093, сірого кольору, з номером шасі « НОМЕР_10 », який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ; мобільний телефон Xiaomi Redmi 12 Pro, imai- НОМЕР_11 , НОМЕР_12 з сім картою НОМЕР_13 , що належить ОСОБА_3 - примусово безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації згідно ст.ст. 961, 962 КК України;

-предмет схожий на револьвер та одну гільзу до нього у сейф пакеті №PSP2079912, змиви з керма, куліси, внутрішньої передньої лівої дверної ручки автомобіля «ВАЗ» моделі 21093, сірого кольору з номером шасі « НОМЕР_10 » - знищити;

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський рай онн ий суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпра ОСОБА_1