КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6090/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "0032" на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001064 від 04.06.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року задоволено клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна.

Накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке зареєстроване за ТОВ «0032», , яким користується підозрюваний ОСОБА_8 , а саме:

- автомобіль MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- автомобіль MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- автомобіль AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "0032" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 29.05.2025 року у справі № 757/17024/25-к було скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.04.2025 та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про арешт вищезазначеного майна відмовлено, проте прокурор повторно звернувся з клопотанням про арешт цього майна.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що ТОВ «0032» є підконтрольною юридичною особою підозрюваному ОСОБА_8 . Також зазначає, що вищезазначені автомобілі, що належать ТОВ "0032", жодним чином не стосуються обставин даного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки клопотання розглянуто слідчим суддею без участі власника майна, тому колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Прокурор в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника ОСОБА_9 в інтересах ТОВ "0032", який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001064 від 04.06.2024 за підозрами ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VІІІ від 22.11.2018), ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції зі змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 2617-VІІІ від 22.11.2018), а також за фактами скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 332 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, 27.11.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_8 через підконтрольні йому суб`єкти господарської діяльності, а саме ТОВ «0032» , та ТОВ «КОНЕКТІС ГРУП» , набув у власність рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти здобуті злочинним шляхом, за які було придбано рухоме та не рухоме майно, що в подальшому зареєстроване на членів родини та підконтрольні підприємства, зокрема:

- 25.01.2024 автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2023 р.в., коричневого кольору, VIN НОМЕР_7 , д.н.з. НОМЕР_8 , власник ТОВ "КОНЕКТІС ГРУП", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Менделєєва, 21, офіс 94/1.;

- 15.09.2023 автомобіль MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- 14.04.2023 автомобіль MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- 22.11.2023 автомобіль AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- 29.11.2023 автомобіль LAND ROVER RANGE ROVER, 2023 р.в., бежевого кольору, VIN НОМЕР_9 , д.н.з. НОМЕР_10 , власник колишня дружина ОСОБА_12 .

Разом з цим, 25.11.2024 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі надано дозвіл на проведення обшуків автомобілів, які належать ТОВ «0032» (44786598):

- AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ;

- MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

- MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,

За результатами обшуків вказані автомобілі вилучені та поміщені до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів - спецмайданчик ГУНП в м. Києві, що знаходиться за адресою вул. Каштанова, 66, м. Обухів, Київська обл.

06.12.2024 ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва накладені арешти на автомобілі ТОВ «0032», із забороною його відчуження та розпорядження, а саме: AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 ; MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ; MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

16.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду накладено арешт на вище вказані автомобілі із забороною користування.

29.05.2025 ухвалою Київського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.04.2025 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора ОГП про накладення арешту на майно ТОВ «0032».

10.07.2025 прокурор другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_13 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

11.07.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва накладено арешт з забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, яке зареєстроване за ТОВ «0032», , яким користується підозрюваний ОСОБА_8 :

- автомобіль MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- автомобіль MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4;

- автомобіль AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4.

Слідчий суддя виходив з того, що наявні достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на майно, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами у межах кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано наклав арешт на транспортні засоби, які зареєстровано за ТОВ «0032», , якими користується підозрюваний ОСОБА_8 ,а саме: автомобіль MERCEDES-BENZ AMG GT 63 S, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4; автомобіль MERCEDES-BENZ G 63 AMG, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4; автомобіль AUDI SQ8, 2023 р.в., чорного кольору, VIN НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , власник ТОВ "0032", , зареєстроване за адресою м. Київ, вул. Болсуновська, 4, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Посилання представника ТОВ «0032» на невідповідність арештованого майна критеріям речових доказів є безпідставними, оскільки встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що арештоване майно може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, а отже відповідає ознакам речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речових доказів з метою збереження.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також колегією суддів відхиляються доводи представника апелянта про те, що стороною обвинувачення не доведено факт того, що ТОВ «0032» є підконтрольною юридичною особою підозрюваному ОСОБА_8 , адже слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на викладене та встановлені під час здійснення досудового розслідування обставини, спростовуються доводи представника апелянта про те, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали не містять обставин та посилань на належні та допустимі докази, які б обґрунтовували підозру в тому, що власник майна може сховати, знищити, пошкодити або відчужити майно.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

При цьому, посилання представника апелянта на те, що ухвалою Київського апеляційного суду від 29.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про арешт вищезазначеного майна, не свідчить про неможливість повторного звернення з клопотанням про арешт майна, оскільки чинним КПК України не встановлено таких обмежень щодо повторного звернення із клопотанням про арешт майна в ході досудового розслідування.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Поновити представнику ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "0032" строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 в інтересах ТОВ "0032" залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 липня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_14

Судді:

ОСОБА_15 ____________