ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-07.10.2015 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст..71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання 16.05.2019 року; 04.08.2021 року Солом`янським районним судом м. Києва ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , приблизно, о 13 годин 00 хвилин 17.06.2024 року, проходив по вулиці поряд із гуртожитком, що знаходиться за адресою: м.Київ, вул. Освіти, 7.

У цей час, ОСОБА_5 побачив дівчат, серед яких була потерпіла ОСОБА_7 які фарбували паркан та поряд з ними на землі знаходились їх особисті речі.

В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на особисте збагачення за рахунок повторного таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а саме таємного викрадення сумки, яка належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок крадіжки чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, ОСОБА_5 скориставшись зайнятістю потерпілої підійшов до її особистих речей та взяв пакет у якому знаходилась її сумка марки «Levi's» вартістю 497 гривень 00 копійок з наступники речами: навушники марки «Apple Airpods» вартістю 5319 гривень 30 копійок, плівковий фотоапарат марки «Olimpus mju II» вартістю 3400 гривень 00 копійок та іншими речами, які не становлять матеріальної цінності.

У подальшому, утримуючи при собі пакет із сумкою марки «Levi's», яка належить ОСОБА_7 , ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 9216 гривень 30 копійок.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся.

У судовому засіданні, відповідно до ст. 349 КПК України, було визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, а саме показань потерпілого, свідків, а також письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оскаржуються і у суду відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого. Крім того, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та ним не оскаржуються. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 доведена повністю.

Зазначені дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжуючі покарання.

ОСОБА_5 раніше судимий, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину. Також суд враховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку до та після вчинення злочину, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність тяжких наслідків від злочину, оскільки завдана шкода була повністю відшкодована потерпілій ОСОБА_7 . Судом враховується й те, що обвинувачений з метою полегшення вчинення кримінального правопорушення використовує найбільш несприятливий для суспільства час - умови воєнного стану, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпеки злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який ніде не працює, в період воєнного стану не займався жодною суспільнокорисною працею, розлучений, посередньо характеризується, перебуває на обліку у лікаря - нарколога, у лікаря -психіатра на обліку не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування заводної шкоди, а також наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якого покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягненні справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має буду законним, пропорційним(не становити надмірного тягаря для особи)(справи Балканов проти росії від 09.06.2005р., Ісмалова проти росії від 29.11.2007 року).

Виходячи з викладеного, враховуючи, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 діяння є тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

При цьому, справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбаченим законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженої особи без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених на неї судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, які характеризують особу обвинуваченого, його щире бажання виправитись, відсутність тяжких наслідків від злочинів, беручи до уваги, що завдана шкода повністю відшкодована потерпілій, а остання не наполягала на суворій мірі покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України.

Підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за правилами ст. 69 КК України, не зважаючи на його щиросердне каяття, - відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст.124 КПК України.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речови докази:

-ключі з брелком біло-синього кольору, дисконтні карти, гроші у сумі 1810 грн., чек з ломбарду, паспорт упакування цигарок із запальничкою - залишити у користуванні ОСОБА_5 .

-поясну сумка марки «Levi's», фотоапарат марки «Olimpus mju II», зв`язку ключів, окуляри, дві пари робочих рукавичок,дві пари прозорих окулярів, десять беруш, одноразовий білий халат, распіратор, маску білого кольору, пачку жувальних гумок, блістер з чотирма пігулками - залишити у користуванні ОСОБА_7 .

-DVD-R диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 360 (триста шістдесят) гривень за проведення судової товарознавчої експертизи № 3251/24 від 26.06.2024.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1