Провадження № 11-сс/4808/421/25
Категорія ст. 181 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000623 за ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2025 року частково задоволено клопотання та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонено йому у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, про наявність ризиків у кримінальному провадженні та про можливість застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства поклавши на нього ряд процесуальних обов`язків.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 грудня 2025 року включно.

Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, оскільки воно винесене через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що при винесенні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не у повній мірі враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та його наслідки. Зокрема санкція статті за злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми трьох років. років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до Внаслідок кримінального правопорушення загинула пішохід ОСОБА_10 , тобто настали такі незворотні наслідки та спричинена така шкода життю і здоров`ю людини, які будь-яким чином усунути не можливо.

Вказує, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України слідчим суддею на підозрюваного ОСОБА_11 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не покладено обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні. Також, судом не враховано наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПУ України, а саме можливість перешкоджати підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином.

Наголошує, що ОСОБА_8 проживає в с. Яблуниця Поляницької сільської територіальної громади Надвірнянського району Івано-Франківської області, а орган досудового розслідування, що провадить відносно нього досудове розслідування є віддаленим від місця проживання підозрюваного, а тому останній може не прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду, аргументуючи це відсутністю транспорту, грошових коштів, іншими обставинами особистого характеру, і таким чином затягувати досудове розслідування та з`ясування всіх обставин справи.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 заперечували в задоволенні апеляційної скарги;

- прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту з забороною йому у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати місце свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду - відповідає цим вимогам, слідчий суддя правильно відмовив в застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, таке рішення прийнято за наявності необхідних для цього підстав, з наведенням відповідних мотивів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про доцільність застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

В суді першої інстанції долученими до клопотання копіями доказів підтверджено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, вони підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Відповідно до витягу є ЄРДР (а.с. 5) розслідується кримінальне провадження за ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, об`єктивно підтверджується копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 28 жовтня 2025 року (а.п. 1-3), протоколом огляду місця події від 30вересня 2025 року (а.п. 6-7), протоколом допиту потерпілого від 06 жовтня 2025 року (а.п. 8), протоколом допиту свідка від 08 жовтня 2025 року (а.п. 9-10), протоколом допиту свідка від 09 жовтня 2025 року (а.п. 11), висновком експерта №0000849 (а.п. 12), висновком експерта №СЕ-19/109-25/14255-ІТ від 03 жовтня 2025 року (а.п. 13), висновком експерта №СЕ-19/109-25/14658-ІТ від 14 жовтня 2025 року (а.п. 14), повідомленням про підозру від 08 жовтня 2025 року (а.п. 15-17), протоколом допиту підозрюваного від 28 жовтня 2025 року (а.п. 22) та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, сукупність відомостей, які містяться в клопотанні та долучених до нього доказах дали підстави слідчому судді дійти висновку, що в даному випадку ступінь ризиків передбачених ст. 177 КПК України не є такими істотними, що потребує обрання запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам. При цьому, лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою того, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, без достатнього обґрунтування, є недостатнім для обрання зазначеного прокурором запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ч. 4 цієї статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

На думку колегії суддів сторона обвинувачення не навела переконливих доводів того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 буде недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

Під час апеляційного розгляду не отримано даних про порушення ОСОБА_8 обов`язків, які покладені на нього оскаржуваним рішенням.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною йому у період часу з 23 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в повній мірі взяв до уваги відомості, що були в матеріалах клопотання відносно особи підозрюваного, та правильно оцінюючи їх, також в сукупності з іншими доказами, які підтверджували заявлені слідчим ризики, зробив висновок по вирішенню клопотання.

Під час апеляційного розгляду не встановлено таких обставин, які можуть вказувати на те, що підозрюваний порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недостатнім та не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

З огляду на необхідність обрання запобіжного заходу, обумовленого підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, його обставини, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти цим ризикам, інші обставини, які враховуються згідно з ст. 178 КПК України, слідчий суддя мав всі підстави для висновку про необхідність застосування запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає на даний час підстав для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не перешкоджає у подальшому прийняття такого рішення в порядку передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000623 за ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5