У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0000365 від 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1и КК України.

З матеріалів кримінального провадженні, вбачається, що поширення інформації про місце перебування спільних груп та екіпажів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 та ГУНП в Полтавській області здійснюється окремими мешканцями м. Полтави через Інтернет-сервіс (мессенджер) «Telegram», в якості активних учасників груп та адміністраторів.

В ході виконання доручення, в порядку статей 39-41 КПК України, оперативним підрозділом отримано інформацію, що до вказаної діяльності причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Полтава, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який безпосередньо, через можливості власного аканту, зареєстрованого під мережевим ім`ям « ОСОБА_5 », поширює у чаті загальнодоступної Telegram-спільноті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », телеграм-каналу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » текстові повідомлення щодо місць знаходження спільних груп та екіпажів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 та ГУНП в Полтавській області, з метою інформування громадян, які підлягають військовому обліку та призову, для можливості їх ухилення від мобілізації.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 , здійснює доступ до глобальної мережі Інтернет та адміністрування вищевказаного аккаунту через можливості мобільних терміналів, з використанням особистого мобільного телефону з номером сім-картки: НОМЕР_1 та ПЕОМ, що встановлений за місцем його фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

11.11.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23FE» (серійний номер: НОМЕР_2 , IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2 НОМЕР_4 ); сім-карта з номером мобільного оператора: НОМЕР_1 та сім-карта з номером мобільного оператора: НОМЕР_5 , які використовувалися ОСОБА_4 , у тому числі при здійсненні можливої протиправної діяльності.

Вищевказані речі, предмети постановою слідчого від 17.12.2025 визнані речовим доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, з метою повного, швидкого та неупередженого розслідування під час досудового слідства необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим, речові докази будуть в подальшому передані для відповідного експертного дослідження до експертної установи.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

В судове засідання прокурор не з`явився, прохала розглянути клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та копії матеріалів якими обгрунтовуються доводи, вказані у клопотанні, встановив наступне.

Клопотання прокурора подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ст.ст.168, 237 КПК України вилучене в ході обшуку, огляду місця події майно є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ч.5 ст.171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке вилучене 17.12.2025 під час обшуку житлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S23FE» (серійний номер: НОМЕР_2 , IMEI 1: НОМЕР_3 IMEI 2 НОМЕР_4 );

- сім-карту з номером мобільного оператора: НОМЕР_1 та сім-карту з номером мобільного оператора: НОМЕР_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Слідчий суддя ОСОБА_1