Справа № 134/2064/25
Провадження №11-сс/801/26/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисниці ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 25 грудня 2025 року по 22 лютого 2026 року включно із визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Студена, Піщанського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, востаннє судимого:

- 15.11.2021 Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 20.06.2025 звільнений із Літинської виправної колонії Вінницької області № 123 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що 24.12.2025 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_10 у ОСОБА_8 , який попередньо домовився про вчинення кримінального правопорушення із ОСОБА_11 , виник злочинний умисел на заволодіння майна належного ОСОБА_10 , яке містилося в будинку розташованому за вищевказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-IX від 15.07.2025), ОСОБА_11 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , зайшли на територію домогосподарства, яке належить ОСОБА_10 , де шляхом віджиму металопластикового вікна проникли в будинок, де із шухляди комоду, який знаходився у одній із кімнат будинку здійснили крадіжку грошових коштів у сумі 10 000 гривень та 2800 доларів США, що станом на 24.12.2025 відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України становить 117880,84 гривень. Окрім того, перебуваючи у будинку, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 із кімнати зали здійснили крадіжку металевого сейфу із вмістом сережок з металу жовтого кольору у вигляді півкола та значка навчального закладу Одеський державний університет внутрішніх справ, на якому зображена символіка університету 1922-2012, який не становить матеріальної цінності.

Заволодівши вказаними грошовими коштами належними ОСОБА_10 , металевим сейфом із вмістом сережок з металу жовтого кольору та значка навчального закладу Одеський державний університет внутрішніх справ, на якому зображена символіка університету 1922-2012, який не становить матеріальної цінності ОСОБА_11 та ОСОБА_8 вийшли із будинку та у подальшому витратили частину грошових коштів на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 127880,84 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням у житло та вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_8 25.12.2025 о 13 год. 28 хв. у порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на думку слідчого підтверджується зібраними в кримінальному провадженню фактичними даними, які містяться у протоколі затримання ОСОБА_8 , протоколі обшуку за адресою АДРЕСА_3 , протоколі допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_15 , протоколі огляду предмету, а саме блокноту формату А5 із записом номерів купюр за період часу з листопада 2024 по листопад 2025 року, протоколі пред`явлення речей для впізнання, а саме сережок із жовтого металу, які впізнала потерпіла ОСОБА_10 , протоколі обшуку транспортного засобу марки «Фольксваген гольф 4», д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же час, у ході досудового слідства у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки розуміє, що вказані вище речі та документи являються предметом доказування вини підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та може вжити заходів для уникнення ними відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_8 матиме можливість не з`являтися на виклики до слідчого, змінити місце проживання, або ж іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_8 , 15.11.2021 був засуджений Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 20.06.2025 звільнений із Літинської виправної колонії Вінницької області № 123 по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Запобігти даним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані, оскільки підозрюваний не виконуватиме в повній мірі обов`язки, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, що не сприятиме запобіганню вказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт за місцем проживання с-ще Піщанка Тульчинського району Вінницької області не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо.

Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ст. 178 КПК України також, є те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, вік, стан здоров`я, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесяти) днів.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року - задоволено клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком 60 (шістдесят) днів. Строк утримання під вартою ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання - з 25 грудня 2025 року по 22 лютого 2026 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень.

У разі внесення застави відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на нього ряд обов`язків, зокрема:

- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою по справі.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Постановлене рішення мотивоване тим, що прокурором під час розгляду даного клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, вказаних у клопотанні, що є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним у клопотанні ризикам та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисниця ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що підозра ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, ґрунтується на припущеннях, оскільки жоден із досліджених слідим суддею доказів не містить інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.

Зауважує, що жодного з ризиків, вказаних у статті 177 КПК України, які перераховані у клопотанні стороною обвинувачення, не існує, оскільки відсутні законні підстави вважати, що ОСОБА_8 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що підозрюваний має постійне місце проживання. Вважає, що відсутні ризики впливу на свідків, оскільки останні допитані, а також відсутні ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та вчинення іншого чи продовження цього кримінального правопорушення.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні захисниця ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Також не заперечувала проти розгляду її апеляційної скарги у відсутність підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки останній вже сплатив визначений судом розмір застави та перебуває за місцем свого проживання.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді. Також не заперечував проти розгляду апеляційної скарги захисника у відсутність підозрюваного.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні фактичними даними, які містяться у протоколі затримання ОСОБА_8 , протоколі обшуку за адресою АДРЕСА_3 , протоколі допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколі допиту потерпілої ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_15 , протоколі огляду предмету, а саме блокноту формату А5 із записом номерів купюр за період часу з листопада 2024 по листопад 2025 року, протоколі пред`явлення речей для впізнання, а саме сережок із жовтого металу, які впізнала потерпіла ОСОБА_10 , протоколі обшуку транспортного засобу марки «Фольксваген гольф 4», д.н.з. НОМЕР_1 .

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Ураховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_8 конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З наведених підстав, доводи захисниці, викладені в апеляційній скарзі про те, що підозра у скоєнні кримінального правопорушення, є передчасною та необгрунтованою є такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

На даному етапі провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог процесуального закону обґрунтовано обмежився виключно питанням визначення причетності ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та дійшов висновку про вірогідність та достатність доказів його причетності для застосування обмежувальних заходів.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею також було встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків та потерпілу, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід ураховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині обґрунтування ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є правильними.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого проти власності, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. Таким чином, у разі доведеності його вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

Окрім того, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк, підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування наразі не завершене і збирання доказів триває, а тому наявний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки йому відомі персональні дані свідків та потерпілої, а тому підозрюваний може незаконно впливати на вказаних осіб, шляхом проведення зустрічей з ними, спонуканням до зміни показів з метою надання останніми показань, які є вигідними саме для нього, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та продовжив вчинення корисливих злочинів, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, наявність доведених ризиків з урахуванням обставин правопорушення, за яким ОСОБА_8 оголошено підозру, стадії досудового розслідування, яке наразі перебуває на початковому етапі, висновки слідчого судді про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу на початковому етапі розслідування є виправданими та обґрунтованими.

Жодних медичних документів про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду не надано.

Водночас застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не є безальтернативним, оскільки слідчим суддею обґрунтовано передбачено заставу, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, вказане судове рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4