Номер провадження: 11-кп/813/357/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 28.08.2023 у к/п № 0000914 від 30.06.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.10.2022 Суворовським райсудом м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

- 31.07.2023 Суворовським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України та призначено йому покарання за:

- ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацію всього належного йому майна;

- ч. 3 ст. 321 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією усього майна.

Відповідно до ст. 70 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано покарання призначене ОСОБА_8 за вироком Суворовського райсуду м. Одеси від 31.07.2023 та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 2 місяці, з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 в строк відбутого покарання час його попереднього ув`язнення в період з 30.06.2023 по 28.08.2023, у співвідношенні один день попереднього ув`язнення відповідає дному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховано з моменту затримання ОСОБА_8 для відбуття цього вироку.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, негайно звільнивши ОСОБА_8 з-під варти.

До набрання вироком законної сили заборонено ОСОБА_8 залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 год. по 06 год. без дозволу прокурора або суду відповідно до стадії кримінального процесу.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки: повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, навчання та/або місця роботи; без дозволу прокурора, суду не відлучатися за межі Одеської обл.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати у розмірі 8 604 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він у невстановлений час та місці, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи корисливий умисел, незаконно придбав за невстановлених обставин у невстановленій кількості наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, але не менше ніж 8,245 г. та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), розфасовані у 48 згортків з метою подальшого незаконного їх збуту, шляхом здійснення так званих «закладок» для отримання грошової винагороди в подальшому.

Незаконно придбаний наркотичний засіб метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), ОСОБА_8 переніс до місця свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати. Перебуваючи за місцем свого мешкання, ОСОБА_8 будучи обізнаними про методи та форми роботи правоохоронних органів, з метою особистої наживи та уникнення викриття, бажаючи діяти таємно, з метою здійснення протиправної діяльності, залишив 33 згортки «закладки» з наркотичним засобом метадоном та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол) незаконно зберігати за місцем свого мешкання включно до 30.06.2023 з метою подальшого їх збуту, а іншу частину 15 згортків «закладок» з наркотичним засобомметадоном та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол) поклав до лівої кишені одягнених на ньому штанів та незаконно зберігаючи їх при собі до 30.06.2023, покинув місце свого мешкання, з метою подальшого їх незаконного збуту.

Надалі, 30.06.2023, в період часу з 12:14 год. до 12:25 год., співробітниками ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої біля буд. № 82 по вул. Кримська в м. Одесі, під час якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено 15 згортків «закладок» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (кількісним вмістом 1,637 г.) та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), які останній незаконно придбав та зберігав при собі, з метою подальшого незаконного збуту.

Після чого, 30.06.2023, в період часу з 12:52 год. до 13:25 год., співробітниками ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме в кв. АДРЕСА_2 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено 33 згортки «закладки» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон (кількісним вмістом 6,608г.) та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), які останній незаконно придбав та зберігав, з метою подальшого незаконного збуту.

Таким чином, у ОСОБА_8 співробітниками поліції виявлено та вилучено сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 8,245г., що згідно таблиці № 1 до наказу МОЗ № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» від 01.08.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.08.2000 за № 512/4733 є великим розміром.

Окрім того, ОСОБА_8 , у невстановлений час та місці, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи корисливий умисел, незаконно придбав за невстановлених обставин у невстановленій кількості сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), але не менше ніж 6,517 г. та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, розфасовані у 48 згортках з метою подальшого незаконного їх збуту, шляхом здійснення так званих «закладок» для отримання грошової винагороди в подальшому.

Незаконно придбаний наркотичний засіб метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол), ОСОБА_8 переніс до місця свого мешкання, а саме в кв. АДРЕСА_2 . Перебуваючи за місцем свого мешкання, ОСОБА_8 будучи обізнаними про методи та форми роботи правоохоронних органів, з метою особистої наживи та уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, з метою здійснення протиправної діяльності, залишив 33 згортки «закладки» з наркотичним засобом метадоном та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол) незаконно зберігати за місцем свого мешкання включно до 12:52 год. 30.06.2023 з метою подальшого їх збуту, а іншу частину 15 згортків «закладок» з наркотичним засобом метадоном та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол) поклав до лівої кишені одягнених на ньому штанів та незаконно зберігаючи їх при собі до 12:14 год. 30.06.2023, покинув місце свого мешкання, з метою подальшого їх незаконного збуту.

Надалі, 30.06.2023, в період часу з 12:14 год. до 12:25 год., співробітниками ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській обл. проведено огляд місця події, а саме ділянки місцевості, розташованої біля буд. 82 по вул. Кримська в м. Одесі, під час якого у ОСОБА_8 виявлено та вилучено 15 згортків «закладок» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), масою 2,811 г, які останній незаконно придбав та зберігав при собі, з метою подальшого незаконного збуту.

Після чого, 30.06.2023, в період часу з 12:52 до 13:25, співробітниками відділу поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме в кв. АДРЕСА_2 проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено 33 згортки «закладок» з наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючим лікарським засобом дифенгідрамін (димедрол), масою 3,706 г., які останній незаконно придбав та зберігав, з метою подальшого незаконного збуту.

Таким чином, у ОСОБА_8 співробітниками поліції виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми), масою 6,517 г., що згідно наказу МОЗ України № 511 «Про затвердження Великих та особливо великих розмірів отруйних та сильнодіючих лікарських засобів, які знаходяться у незаконному обігу» від 31.08.2000, зареєстрованого в МЮ України 14.09.2007 за № 1070/14337 є великим розміром.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оспорюючи висновків суду щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, з огляду на те, що судом 1-ої інстанції в повній мірі не враховано обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , зокрема його визнання вини в повному обсязі, щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, а також характеризуючи особистість обставин, а саме наявність у ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків та цілу низку тяжких хронічних захворювань, що підтверджується наданими та долученими до справи медичними документами, з висновками спеціалістів, у зв`язку із чим захисник просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_8 покарання за вчиненні ним злочини, передбачені ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією статті.

У судові засідання суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 жодного разу не з`явився, водночас захисник ОСОБА_7 повідомив, що причиною неявки є стан здоров`я ОСОБА_8 , вважав за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності.

Колегія суддів враховує, що судові засідання неодноразово відкладалися саме за клопотанням сторони захисту, зокрема у зв`язку із перебуванням обвинуваченого ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні. Відтак, оскільки апеляційним судом у повному обсязі було забезпечено право обвинуваченого на участь у судовому засіданні, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, апеляційний суд, з`ясувавши думку захисника та прокурора, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки в апеляційній скарзі сторони захисту не оспорюється винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржуваний вирок в цій частині та констатує, що його дії правильно кваліфіковані судом за:

- ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичного засобу у великих розмірах, вчинене особою яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України;

- ч. 3 ст. 321 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу у великих розмірах.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 відносно суворості призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ККС ВС від 15.08.2023 у справі №295/424/21 (провадження №51-619км22), процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом 1-ої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні непрацездатну матір, має місце проживання, не працевлаштований, раніше судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом встановлено не було.

На переконання колегії суддів, покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

У постанові Другої судової палати ККС від 02.11.2021 у справі №643/13256/17 зазначено, що поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Надаючи оцінку доводам захисника з приводу того, що судом 1-ої інстанції не у повному обсязі враховані обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки обвинуваченому за більш тяжкий злочин було призначено покарання, наближене до найнижчої межі.

Перевіряючи доводи захисника з приводу незадовільного стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційний суд зауважує, що особи, які відбувають покарання у місцях позбавлення волі мають доступ до медичної допомоги, що унормовано наказом МЮУ та МОЗ № 1348/5/572 від 15.08.2014 «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», відповідно до якого у закладах охорони здоров`я ДКВС надаються медична допомога при невідкладних станах, первинна медична допомога, спеціалізована та паліативна допомога, медична реабілітація, здійснюється санітарно-епідеміологічний нагляд, проводяться санітарно-гігієнічні та протиепідемічні заходи, у тому числі із впровадження превентивної медицини, організовується цілодобове чергування медичних працівників, забезпечення засуджених лікарськими засобами, медичними виробами, допоміжними засобами реабілітації, проводиться реабілітація та лікування після захворювань і травм.

Більш того, колегія суддів звертає увагу сторони захисту, що наявність у ОСОБА_8 тяжких захворювань, може бути підставою для звільнення останнього від призначеного покарання на підставі ст. 84 КК України в порядку визначеному КВК УКраїни.

Апеляційний суд також враховує корисливий мотив та суспільну небезпеку інкримінованихОСОБА_8 злочинів, яка є загальновідомою. Такі дії створюють небезпеку для здоров`я людей, окрім того, вживаючи психотропні речовини (наркотичні засоби) створюються передумови задля вчинення інших правопорушень, під дією таких речовин.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначенеОСОБА_8 судом 1-ої інстанції покарання буде наскільки це можливо розумною відповіддю держави на порушення суспільних відносин у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що суд 1-ої інстанції у 3 абзаці резолютивної частини вироку зазначив про призначення покарання на підставі ст. 70 КК України.

При цьому, відповідно до приписів ст. 7 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 70 КК України визначає порядок, правила й принципи призначення покарання за сукупністю злочинів.

Зміст ст.ст. 70, 71, 72 КК України вказує на чіткий намір законодавця виключити можливість існування множинних покарань за різними вироками. Саме тому, якщо при постановленні вироку буде з`ясовано, що існує ще один чи кілька вироків стосовно цієї ж особи, суд має визначити їй остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень та/або за сукупністю вироків.

З огляду на те, щопризначення покарання за сукупністю злочинів є остаточним та фактично формує остаточний вирок, який суд виносить після врахування всіх обставин справи, включаючи попередні вироки та нові злочини, якщо такі були вчинені, не зазначення частини ст. 70 КК України, на підставі якої призначається остаточне покарання на переконання апеляційного суду становить порушення належної правової процедури та є підставою для зміни вироку в цій частині.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що резолютивну частину вирокунеобхідно змінити, а саме зазначити про застосування ч. 4 ст. 70 КК України та частково приєднати покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 та остаточно призначити йому відповідне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 2 місяці, із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Згідно із п. 1) ч. 4 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок - зміні з мотивів, зазначених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 28.08.2023 яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України - змінити.

Абзац 3 резолютивної частини вироку викласти в наступній редакції:

«Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до покарання, призначеного цим вироком частково приєднати покарання, призначене ОСОБА_8 за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 31.07.2023 та остаточно призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 2 (два) місяці, із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарження в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4