Справа № 183/9744/25
№ 1-кп/183/2314/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001081 від 05.09.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Новомосковська Дніпропетровської області, маючої середньо-спеціальну освіту, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», у період з 22 вересня 2024 року по 28 серпня 2025 року умисно, систематично вчиняла психологічне насильство по відношенню до своєї бабусі ОСОБА_5 , з якою спільно мешкає та перебуває у сімейних відносинах, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних страждань у останньої.

Так, 22 вересня 2024 року о 04 годині 51 хвилині ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю бабусею ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила відносно неї психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, тим самим вчинила психологічний тиск на неї, що призвело до її психологічних страждань.

04 жовтня 2024 року за вищевказаним фактом працівником ДОП Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №216861) відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

29 жовтня 2024 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, 26 січня 2025 року о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю бабусею ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила відносно неї психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою, тим самим вчинила психологічний тиск на неї, що призвело до її психологічних страждань.

05 лютого 2025 року за вищевказаним фактом працівником ДОП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №855822) відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

22 квітня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, 07 червня 2025 року о 17 годині 45 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю бабусею ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила відносно неї психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, тим самим вчинила психологічний тиск на неї, що призвело до її психологічних страждань.

17 червня 2025 року за вищевказаним фактом працівником ДОП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №446222) відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

31 липня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, 10 липня 2025 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зі своєю бабусею ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила відносно неї психологічне насильство в сім`ї, а саме висловлювалась на її адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, тим самим вчинила психологічний тиск на неї, що призвело до її психологічних страждань.

10 липня 2025 року за вищевказаним фактом працівником ДОП Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАД №446228) відносно ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

21 липня 2025 року Самарівським міськрайонним судом Дніпропетровської області ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинила домашнє насильство щодо своєї бабусі ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 28 серпня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила відносно своєї бабусі ОСОБА_5 , конфлікт, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних образах нецензурними словами, які принижують честь і гідність потерпілої, чим вчинила систематичне психологічне насильство щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 обставини викладені в обвинувальному акті не оспорювала, повністю їх підтвердила. В скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилась, покарання обвинуваченій просила мінімальне, без позбавлення волі, так як має надію на виправлення останньої.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею:

-домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винна перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань - за ст. 126-1 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує те, що обвинувачена вину визнала повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває, офіційно не працевлаштована.

На підставі наведеного, з урахуванням ступеня та характеру суспільної небезпечності вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 та обставин справи, ставлення обвинуваченої до вчиненого, то суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе з призначенням їй покарання у виді пробаційного нагляду.

На думку суду, призначення такого покарання буде необхідним, достатнім та дієвим заходом для виправлення обвинуваченої та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої ОСОБА_3 обмежувальний захід та покласти обов`язок проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці, що сприятиме зміні її насильницької поведінки взаєморозуміння, взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини.

В кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченої не пред`являвся.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ст. 126-1 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України до пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_3 строком на 1 (один) рік такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття засудженої на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Контроль за виконанням обмежувального заходу - програми для кривдників, застосованої до ОСОБА_3 покласти на орган місцевого самоврядування за місцем проживання обвинуваченого - Самарівську міську раду Самарівського району Дніпропетровської області.

Роз`яснити обвинуваченій, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1