Справа № 713/1899/25
Провадження №1-кп/713/137/25
Вирок

Іменем України

24.09.2025 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря, ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

його представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 31.05.2024 за №0000277 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, охоронця ГР КП «Калинівський ринок», не одружений, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 16.03.2024 близько 09:30 год. умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, діючи спільно та за попередньою змовою з особою, матеріали провадження відносно якоъ виділено в окреме провадження, виражаючи явну неповагу до громадського порядку та існуючих в суспільстві загально визнаних правил поведінки і громадянину моральності, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , приховавши свої обличчя, одягнувши на голову чорні матерчаті маски, прибули на території колишньої тракторної бригади до гаражного приміщення, яке перебуває у власності ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , у якому ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність пов`язану із ремонтом транспортних засобів в «СТО», тобто перебуваючи в громадському місці, безпричинно вчинили конфлікт з ОСОБА_6 , під час якого особа, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, за допомогою заздалегідь заготовленого ним газового балончику зі сльозоточивим газом, бризнув ОСОБА_6 рідиною з балончика в обличчя, після чого особа, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_4 з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , демонструючи свою зверхність та фізичну перевагу повалили його на землю та на протязі двох хвилин наносили ОСОБА_6 близько 30 ударів руками і ногами в обличчя, верхні та нижні кінцівки, а також по тілу.

Внаслідок вищевказаних, умисних, протиправних дій ОСОБА_4 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження було грубо порушено громадських порядок, припинено підприємницьку діяльність ОСОБА_6 з ремонту транспортних засобів, також спричинено потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, перелому 1/2 кореня зуб зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели короткочасного розладу здоров`я; саден: на лобній ділянці справа, на спинці носа, на завитку правого вуха. тильній поверхні дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті, синців: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку, на завитку правого вуха, на задній поверхні правого вуха, на нігтьовій фаланзі 4-га пальця, лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, у вчиненому кається, просить його суворо не карати. Вказав, що готовий понести будь-яке покарання. Зазначив, що цивільний позов не визнає, оскільки аналогічний цивільний позов вже було заявлено до особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження. В тому провадженні суд постановив вирок, яким визнав винуватою особу. При цьому в межах розгляду вказаного кримінального провадження було заявлено цивільний позов до особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, про стягнення з вказаної особи моральної шкоди в сумі 100000 грн. Суд задовольнив вказаний позов частково. ОСОБА_4 вважає, що вирішенням питання щодо вказаного позову потерпілому ОСОБА_6 відшкодована моральна шкода. А тому підстав для задоволення аналогічного позову немає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 296 КК України.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст..12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 сти.296 КК України класифікується як тяжкий злочин.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, по мiсцю проживання та роботи характеризується позитивно, є особою молодого віку, працевлаштований, неодружений, являється таким, що на утриманні неповнолітніх дітей не має, до лікарів нарколога та психіатра за допомогою не звертався, є військовослужбовцем.

Таким чином, обираючи вид та мiру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які покарання це покарання обтяжують; дані про особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що обвинуваченій слід призначити призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до найнижчої межі цього виду покарання, передабаченої санкцією ч.4 с.286 КК України із застосуванням статей 75,76 КК України.

Застосування ст.75,76 КК України суд обгрунтовує тим, що, з врахуванням всіх обставин справи виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.

На думку суду саме такі обрані судом вид та міра покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого і недопущення в подальшому вчинення злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, та буде відповідати принципам законності, справедливості та індивідуалізації кримінального покарання.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 , в особі його представника було подано цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

ОСОБА_6 вказує, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, перелому 1/2 кореня зуб зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели короткочасного розладу здоров`я; саден: на лобній ділянці справа, на спинці носа, на завитку правого вуха. тильній поверхні дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті, синців: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку, на завитку правого вуха, на задній поверхні правого вуха, на нігтьовій фаланзі 4-га пальця, лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок нанесення вказаних тілесних ушкоджень йому ОСОБА_11 було спричинено моральну шкоду у вигляді фізичного болю та душевних страждань, розмір якої він оцінює в сумі 100000 грн.

У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути з відповідача завдану моральну шкоду на суму 100000 грн.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Так, в судому засіданні було беззаперечно встановлено, що ОСОБА_4 разом з особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження спричинили потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани на слизовій оболонці нижньої губи зліва, перелому 1/2 кореня зуб зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели короткочасного розладу здоров`я; саден: на лобній ділянці справа, на спинці носа, на завитку правого вуха. тильній поверхні дистальної фаланги 5-го пальця правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті, синців: на верхній повіці правого ока з переходом на нижню повіку, на завитку правого вуха, на задній поверхні правого вуха, на нігтьовій фаланзі.

4-га пальця, лівої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності моральної шкоди, суд виходить з такого.

Так, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Верховним Судом України в п.9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 звернуто зокрема увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У п.4 вказаної Постанови зазначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 ударами ОСОБА_4 дійсно було спричинено моральну шкоду, яка полягає у фізичному болі і душевних стражданнях.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яку було спричинено ОСОБА_6 , суд виходить з принципів розумності та справедливості, визначених ст..6 ЦК України.

За таких обставин суд знаходить, що з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_6 40000 грн.

Саме такий розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду, на думку суду, буде відповідати принципам розумності та справедливості.

При цьому суд знаходить безпідставним посилання ОСОБА_4 на те, що, оскільки в кримінальному провадження щодо особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження з даного провадження, суд вирішив цивільний позов про відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 внаслідок отримання тілесних ушкоджень, спричинених йому ОСОБА_4 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, тому ОСОБА_6 відшкодовано моральну шкоду, спричинену діями ОСОБА_4 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження. Тому підстав для повторного стягнення грошового відшкодування за спричинену моральну шкоду немає.

Так, згідно вироку суду від 16.06.2025 по справі № 713/1908/24 суд визнав винуватим особу, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за тих самих обставин, що й обвинуваченого ОСОБА_4 в межах даного кримінального провадження. При цьому потерпілим, також було заявлено цивільний позов тільки до особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження. Суд вирішив даний позов та задовольнив його частково, стягнувши з особи, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження завданих моральною шкодою збитків на суму 40000 грн.

При цьому, вирішуючи вказаний позов, суд розглядав його виключно щодо спричинення моральної шкоди потерпілому саме особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, оскільки позов був пред`явлений саме до цієї особи. За вказаних обставин суд, в межах розгляду того позову не вирішував питання щодо спричинення моральної шкоди потерпілому обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки позов до ОСОБА_4 в межах розгляду справи № 713/1908/24 не заявлявся.

За таких обставин посилання ОСОБА_4 на те, що в межах розгляду справи № 713/1908/24 вже було відшкодовано моральну шкоду потерпілому ОСОБА_6 за вчинення 16.03.2024 діянь ОСОБА_4 та особою, матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження є безпідставним.

Долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 та ст.124 КПК України в межах пред`явленого обвинувачення, що стосуються тільки цього обвинуваченого.

Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 40000 грн. моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 19.03.2024 на

-автомобіль марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований на території Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області, що в м. Вижниця вул. Р. Шухевича,4 Вижницького району Чернівецької області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 за серією і номером НОМЕР_2 , зареєстрованих за ТОВ «Автокредит Плюс», що в м. Дніпро проспект Праці,2т Дніпропетровської області;

-рацію чорного кольору із навушниками марки «ALOFENG» серійний номер UV-5R MK5, матерчатий баф чорного кольору без надписів, пару чоловічих рукавиць чорного кольору із емблемою «М-ТАС», мобільний телефон марки «Редмі Ноте 9» моделі M2003J15SG IMEI №1 - НОМЕР_3 , IMEI №2 НОМЕР_4 ;

-на камінець із нашаруванням на поверхні рідини темно-бурого кольору, марлевий тампон із рідиною темно бурого кольору з плями рідини темно бурого кольору, що на поверхні піщаної суміші на бетонному покритті, які вилученні 16.03.2024 під час проведення огляду місця події прилеглої території гаражного приміщення та самого гаражного приміщення, яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване в АДРЕСА_3 ;

-на сенсорний мобільний телефон марки «Айфон» червоного кольору, з чохлом чорного кольору, клавішний мобільний телефон марки «Нокіа» сіро-чорного кольору, клавішний мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, які вилученні 16.03.2024 під час проведення огляду та подальшого обшуку транспортного засобу марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 .

Речові докази:

-автомобіль марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ТОВ «Автокредит Плюс», що в м. Дніпро проспект Праці,2т Дніпропетровської області, який згідно квитанції, зареєстрованої в книзі обліку №1 передано на зберігання поліцейському ОСОБА_12 повернути власнику ТОВ «Автокредит Плюс» ( ), що в м. Дніпро проспект Праці,2т;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «SKODA FABIA» д.н.з. НОМЕР_1 за серією і номером НОМЕР_2 , зареєстрованих за ТОВ «Автокредит Плюс», що в м. Дніпро проспект Праці,2т Дніпропетровської області, яке згідно постанови від 30.05.2024 слідчого ОСОБА_13 залишено при матеріалах кримінального провадження повернути власнику ТОВ «Автокредит Плюс» ( ), що в м. Дніпро проспект Праці,2т;

-рацію чорного кольору із навушниками марки «ALOFENG» серійний номер UV-5R MK5, матерчатий баф чорного кольору без надписів, пару чоловічих рукавиць чорного кольору із емблемою «М-ТАС», які згідно квитанції зареєстровано в книзі обліку речових доказів №1 порядковий №591 та передано на зберігання поліцейському ОСОБА_12 - повернути ОСОБА_4

-мобільний телефон марки «Редмі Ноте 9» моделі M2003J15SG IMEI №1 - НОМЕР_3 , IMEI №2 НОМЕР_4 , який згідно квитанції зареєстровано в книзі обліку речових доказів за №1 порядковий №591 та передано на зберігання поліцейському ОСОБА_12 повернути ОСОБА_4

-сенсорний мобільний телефон марки «Айфон» червоного кольору, з чохлом чорного кольору, клавішний мобільний телефон марки «Нокіа» сіро-чорного кольору, клавішний мобільний телефон марки «Самсунг» білого кольору, які згідно квитанції зареєстровано в книзі обліку речових доказів №1 за порядковим №602 та передано на зберігання поліцейському ОСОБА_12 повернути власнику ОСОБА_4 ;

-камінець із нашаруванням на поверхні рідини темно-бурого кольору, марлевий тампон із рідиною темно бурого кольору з плями рідини темно бурого кольору, що на поверхні піщаної суміші на бетонному покритті, які згідно квитанції зареєстровано в книзі обліку №1 порядковий №602 передано на зберігання поліцейському ОСОБА_12 знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини, згідно ч.15 ст.615 КПК України, вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_14