Справа № 602/932/25
Провадження № 1-кс/602/379/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2025 р. м. Ланівці

Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000193 від 25.09.2025, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Краснолука Лановецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, із середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

20 листопада 2025 року до слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області звернувся слідчий СВ ВП № 1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 (далі у тексті - слідчий) з клопотанням, погодженим з начальником Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі у тексті - прокурор), про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у згаданому вище кримінальному провадженні.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, і до нього застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 28.11.2025. Строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено керівником Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_8 до 26.12.2025. Наразі існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме необхідність завершення призначених судових експертиз, вчинення інших слідчих та процесуальних дій.

Слідчий, зазначаючи про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, стверджуючи про недостатність менш суворих запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаних ризиків, просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, до 26.12.2025, без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали у судовому засіданні подане клопотання з наведених у ньому підстав, просили його задовольнити. Прокурор додатково пояснив, що підозрюваний ОСОБА_5 не співпрацює з органом досудового розслідування, відмовляється надавати показання стосовно події кримінального правопорушення, внаслідок якого настала смерть потерпілого ОСОБА_9 . Підозра у тому, що ОСОБА_5 вчинив злочин, підкріплена зібраними в ході досудового розслідування доказами. У судовому засіданні надав для огляду висновок СМЕ, який отримано органом досудового розслідування напередодні розгляду цього клопотання, що підтверджує показання свідків щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підозрюваним. Вважає, що ризики протиправної поведінки ОСОБА_5 , які стали підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати.

Підозрюваний ОСОБА_5 , якому слідчим суддею було роз`яснено його права, передбачені ч. 2 ст. 193 КПК України, у судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, стверджував, що викладені у ньому обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_9 він не бив, як про це стверджують свідки, а лише два рази дав йому ляпаса долонею. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження йому строку тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 . Просили відмовити у його задоволенні. Подали у судовому засіданні клопотання про застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Заперечення проти клопотання слідчого, а також клопотання сторони захисту мотивовані тим, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КПК України, є абсолютно необґрунтованою, оскільки не підтверджена належними, вірогідними доказами, докази надані у клопотанні слідчого є непереконливими, ґрунтуються лише на суперечливих показаннях свідків, які не є законослухняними особами та притягувалися до адміністративної і кримінальної відповідальності. Щодо ймовірності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор, то вона є невеликою з огляду на міцні соціальні зв`язки ОСОБА_5 зі своєю сім`єю та відсутність наміру підозрюваного впливу на свідків. Просили слідчого суддю розглянути можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, такого як нічний домашній арешт, із покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків. А якщо суд дійде переконання, що підозра обґрунтована та ризики за ст. 177 КПК мають місце, встановити йому розмір застави до 68 тис. грн.

Розглянувши клопотання слідчого та сторони захисту, заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та захисників, оцінивши їхні доводи та аргументи стосовно обґрунтованості заявлених клопотань, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2025 у цьому кримінальному провадженні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 08.10.2025 апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 27.09.2025 скасовано, постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого, погоджене з прокурором у цьому кримінальному провадженні, задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 28.11.2025, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 199 КПК України встановлено, шо слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями ч. 3, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що зазначені вище обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Зі змісту положень ст. 177, 184, 197, 199 КПК України у їх системному зв`язку слідує, що підставою для продовження строку тримання під вартою, окрім обставин, зазначених у ч.3 ст. 199 КПК, є ті ж обставини, які є підставою для застосування запобіжного заходу згідно з ч.2 ст. 177 КПК, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відділенням поліції № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2025 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 121 КПК України, що підтверджується Витягом з ЄРДР (а.с.9).

25 вересня 2025 року о 14 год. 40 хв. ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 26.09.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 41-45).

Постановою керівника Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_8 від 19.11.2025 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до трьох місяців та визначено строк закінчення досудового розслідування 26.12.2025.

20 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, згідно з якою він підозрюється у тому, що в період з 22 до 23 год 30 хв 24.09.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які перебували в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , раптово виникла суперечка на побутовому ґрунті, в ході якої ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 численні удари кулаками рук в ділянку голови, тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, чим спричинив численні тілесні ушкодження, частина з яких за ступенем тяжкості належить до тяжких і від яких настала смерть ОСОБА_9 .

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя зауважує, що це питання уже розглядалося і підтверджувалося слідчим суддею 27.09.2025 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, а також апеляційним судом 08.10.2025 під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за апеляційними скаргами прокурора та захисника підозрюваного.

Окрім того, органом досудового розслідування від часу обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні зібрано додаткові докази, які свідчать про обґрунтованість підозри, зокрема, повторно допитано свідків, отримано висновки експертів.

Як убачається зі змісту протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 22.10.2025, копії яких додані до клопотання, зазначені свідки під час їх допиту слідчим у цьому кримінальному провадженні надали близькі за змістом показання, згідно з якими ввечері 24.09.2025 вони вдома у ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вживали спиртні напої. Під час застілля близько 23 год, коли ОСОБА_9 стояв біля столу, за яким вони всі сиділи, ОСОБА_5 швидко встав зі свого крісла та наніс йому сильний удар кулаком правої руки в область обличчя, після чого вхопив ОСОБА_9 за верхній одяг, кинув (повалив) його на підлогу та, схилившись над ОСОБА_9 , наніс ще йому не менше 5 ударів кулаками рук. При цьому у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 вказано до 10 ударів, а у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 близько 15 ударів. ОСОБА_5 перестав наносити удари ОСОБА_9 лише після того, як ОСОБА_11 вдарила його по спині дерев`яною планкою (а.с. 21-29).

Згідно з висновком експерта №846 від 20.10.2025, копія якого додана до клопотання слідчого, у ході проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , серед іншого, встановлені такі травматичні зміни голови: закрита черепно-мозкова травма з масивним крововиливом над лівою півкулею головного мозку; обмежено-дифузними крововиливами під м`яку мозкову оболонку обох півкуль головного мозку та мозочка; вогнище точкових крововиливів (геморагічний фокус) у межах сірої та білої речовин базальної поверхні лобної частки лівої півкулі мозку, на площі 2,4х1,5 см. …Вищевказані тілесні ушкодження спричинені за життя, незадовго до настання смерті потерпілого…Зважаючи на вищевикладений механізм спричинення летальної черепно-мозкової травми, описані травматичні зміни центральної нервової системи та подвійний перелом нижньої щелепи, розглядаються у єдиному комплексі, вони створювали реальну небезпеку для життя в момент їх спричинення, а тому стосовно живих осіб, належать до тяжких…Смерть ОСОБА_9 настала від просторого внутрішньочерепного підоболонкового крововиливу, наступного набряку речовини головного мозку, її стиснення і дислокації (зміщення) стовбура мозку у великий потиличний отвір, з порушенням життєво важливих функцій організму (а.с. 13-14).

Зі змісту висновку експерта №944/846 від 12.11.2025, наданого прокурором та дослідженого у судовому засіданні, убачається, що ті показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які вони надали слідчому, зокрема, під час допитів 22.10.2025 щодо обставин нанесення ударів ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 , цілком відповідають морфологічним особливостям, анатомічній локалізації та власне механізму спричинення тілесних ушкоджень, які були виявлені у ході проведення судово-медичної експертизи трупа потерпілого ОСОБА_9 . Таким чином, утворення виявлених при експертизі трупа ОСОБА_9 ушкоджень, у спосіб та за обставин, на які вказують свідки, не виключається.

Зважаючи на те, що з матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність фактів та інформації, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що підозра у цьому кримінальному провадженні є достатньо обґрунтованою.

Пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , надані ним у судовому засіданні про те, що 24.09.2025 ОСОБА_9 він не бив, як про це стверджують свідки, а лише два рази дав йому ляпаса долонею, спростовуються доказами, доданими слідчим до клопотання.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні 27.09.2025 під час розгляду клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу, надавав слідчому судді пояснення, згідно з якими він наніс ОСОБА_9 один удар кулаком по обличчю, коли той сидів на стільці, після того поклав його на підлогу і, намагаючись заспокоїти, коли він лежав ще кілька разів ударив його кулаком в різні частини тіла.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину у цьому кримінальному провадженні ґрунтується лише на показаннях свідків, які не є законослухняними громадянами, і їхні свідчення не можуть вважатися правдивими без перевірки, слідчий суддя зазначає наступне.

По-перше, факти притягнення осіб, які є свідками у цьому кримінальному провадженні до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та до кримінальної відповідальності за умисне невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, навіть якщо такі мали місце, не свідчать безумовно про неправдивість таких показань. Доказів засудження свідків зокрема, за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка, стороною захисту не надано.

По-друге, як зазначено вище, підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину у цьому кримінальному провадженні не ґрунтується виключно на показаннях свідків, які хоча і є частиною доказів, якими обґрунтовується підозра, однак ці показання свідків, які є досить узгодженими між собою, підтверджуються також іншими доказами, зокрема, висновками експертів.

Стосовно наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у своєму клопотанні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовані суворістю можливого покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_5 , усвідомлюючи зазначену обставину, може вдатися до відповідних неправомірних дій.

Слідчий суддя враховує, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що є достатньо суворим покаранням.

При цьому, з огляду на практику Європейського суду з прав людини, має братися до уваги не лише «тяжкість обвинувачень», яка хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування від правосуддя, однак сама по собі не може бути виправданням тривалого тримання під вартою, але й ураховуватися інші фактори такі як: дані про особу обвинуваченого, рід його занять, міцність соціальних зв`язків, інші обставини конкретного кримінального провадження (див. рішення ЄСПЛ у справах «Ідалов проти росії» (Idalov v. russia) [ВП], 2012, п. 145; «Гарицький проти Польщі» (Garycki v. Poland), 2007, п. 47; «Храїді проти Німеччини» (Chraidi v. Germany), 2006, п. 40; «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v. Bulgaria), 2001, п. 80-81, «Панченко проти росії» (Panchenko v. russia), 2005, п. 106).

Оцінюючи ступінь ймовірності ризику переховування підозрюваного від правосуддя, слідчий суддя вважає, що вона є досить високою, беручи до уваги його процесуальну поведінку у цьому кримінальному провадженні.

Так, зі змісту протоколів допиту підозрюваного від 26.09.2025 та від 07.11.2025, доданих до клопотання, убачається, що ОСОБА_5 відмовився від надання показань та від проведення будь-яких слідчих дій.

Окрім того, як зазначено вище, підозрюваний ОСОБА_5 надавав слідчому судді взаємосуперечливі пояснення з приводу фактичних обставин кримінального провадження, зокрема, щодо нанесення ним ударів потерпілому ОСОБА_9 незадовго до його смерті.

З наведених вище підстав є також достатньо ймовірним ризик того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Такий ризик обґрунтовується ще й тим, що особи свідків відомі підозрюваному, оскільки з ними він спільно проводив час та розпивав спиртні напої.

Доводи захисників про те, що ОСОБА_5 зустрічався зі свідками не більше двох разів і що вони не є йому добре знайомими, не спростовують ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки як свідчать матеріали клопотання, підозрюваний точно знає місце проживання та номер телефону свідка ОСОБА_10 , адже 24.09.2025 перебував у неї вдома та 25.09.2025 надсилав на її номер телефону повідомлення у месенджері «Вайбер». Не виключається також, що інші свідки у цьому кримінальному провадженні могли повідомити ОСОБА_5 місце свого проживання та/або номери своїх телефонів або ж він міг отримати цю інформацію з інших джерел.

Таким чином, існує достатньо висока ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може чинити на них відповідний тиск шляхом погроз, залякувань чи умовлянь, схиляючи останніх до надання неправдивих показань на свою користь чи відмови від участі у кримінальному провадженні. При цьому, слідчий суддя враховує ту обставину, що свідки ще не допитані по цьому кримінальному провадженню у суді.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що твердження слідчого та прокурора про наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст. 177 КПК України) є необґрунтованим та, у даному випадку, занадто абстрактним, оскільки органом досудового розслідування встановлено коло осіб, які перебували ввечері 24.09.2025 вдома у ОСОБА_10 , і даних про те, що там могли перебувати ще й інші, невстановлені на цей час, особи матеріали клопотання не містять.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про який просить прокурор, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя, окрім наявності ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховує у сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; достатньо молодий вік підозрюваного, відсутність даних про наявність у нього будь-яких тяжких хронічних захворювань, які б унеможливлювали його перебування в умовах несвободи, з однієї сторони, та які б перешкоджали йому вдатися до активних дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та/або суду, з іншої сторони; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, які на думку суду не є настільки стійкими, щоб надійно забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , зокрема, він неодружений, на його утриманні відсутні неповнолітні діти, підозрюваний не має законного стабільного джерела доходів.

Стосовно аргументів сторони захисту, наданих на заперечення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та на обґрунтування клопотання захисників про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, про те, що батько ОСОБА_5 ОСОБА_13 є особою з інвалідністю та потребує постійного стороннього догляду, то слідчий суддя зауважує, що це хоч і є достатньо вагомою обставиною, однак не може бути достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину, що потягнув смерть людини. До того ж, разом з батьком підозрюваного проживає його дружина, мати підозрюваного, яка може надавати відповідну допомогу. Також є старший брат підозрюваного, який як стверджує сторона захисту, хоч і проживає за іншою адресою, однак, у разі нагальної потреби, не позбавлений можливості допомагати у догляді за своїм батьком.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновків, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, слідчим та прокурором наведені достатньо вагомі обставини, які свідчать про те, що такі ризики станом на сьогодні не зменшилися, а тому наявні достатні підстави вважати, що без продовження строку тримання під вартою підозрюваний з високим ступенем ймовірності може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, буде недостатнім для забезпечення запобігання встановленим ризикам.

Окрім того, слідчий та прокурор довели, що наразі існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, серед яких: необхідність долучення до матеріалів кримінального провадження висновків молекулярно-генетичної та судово-медичної експертизи по одягу підозрюваного, вилученого під час обшуку, які ще не є завершеними; виконати вимоги статті 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Наведене вище дає, на переконання слідчого судді, достатні підстави для висновку, що строк тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні слід продовжити в межах строку досудового розслідування.

З урахуванням приписів п.2 ч.4 ст.183 КПК України та з огляду на обставини цього кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку не визначити розмір застави у підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки злочин, у вчиненні якого він обгрунтовано підозрюється, спричинив загибель людини.

За встановлених обставин, клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід задовольнити, а у задоволенні клопотання захисників про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту або визначення застави відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 176-178, 183, 196-199, 309, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту або визначення розміру застави до 68 000 грн відмовити.

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Лановецького відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000193 від 25.09.2025, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , до 23 год 59 хв 26 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захисникам, прокурору та направити начальнику державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26» для виконання.

Строк дії цієї ухвали встановити до 26.12.2025 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складений 02 грудня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1