Справа № 385/1740/25
Провадження № 1-кп/385/112/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні при розгляді кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000100 від 14.10.2025 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинівка Гайворонського району Кіровоградської області, з вищою освітою, громадянина України, голову Фермерського господарства «Вікторія», який не має на утримані малолітніх та недієздатних осіб, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, а саме в тому, що восени 2021 року у ОСОБА_4 виник умисел на облаштування штучної водойми (ставка) на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка фактично перебуває у його постійному користуванні як город, розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області в межах населеного пункту с. Долинівка, з координатами: 48.22.47 пн.ш. 29.54.58 сх.д., для подальшого власного використання.

Діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні вказаної земельної ділянки комунальної форми власності. Земельна ділянка відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України не сформована, площа та цільове призначення не визначено кадастровий номер не присвоєно, що розташована на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області в межах населеного пункту с. Долинівка, з координатами: 48.22.47 пн.ш. 29.54.58 сх.д., не ініціюючи питання зміни цільового призначення земельної ділянки перед органом місцевого самоврядування та не маючи затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної форми власності, цільове призначення якої змінюється, без переведення в землі водного фонду, за допомогою сільськогосподарської техніки організував та провів виїмку (зняття) грунтового покриву, незаконно облаштувавши на ній штучну водойму (ставок) площею 456 кв.метри, які використовував для власних (господарських) потреб без наявних для цього правових підстав та без дозвільних документів.

Реалізуючи вищевказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 , проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки сільськогосподарського призначення, порушуючи вимоги:

ст. 91 Земельного кодексу України, відповідно до якої власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням;

ст. 168 Земельного кодексу України, відповідно до якої землекористувачі мають право здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок виключно на підставі розробленого у встановленого законом порядку робочого проекту землеустрою;

ст. 35 Закону України «Про охорону земель» відповідно до якої землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням;

не маючи робочого проєкту щодо зняття ґрунтового покриву, за допомогою спеціальних засобів провів роботи, пов`язані із виїмкою (зняттям) ґрунтового покриву родючого шару (гумусу) та насипу гідроспоруди - дамби, внаслідок чого незаконно облаштував штучну водойму (ставок), довжиною 38 метрів та шириною 12 метрів, загальною площею 456 квадратних метрів, яку незаконно став утримувати та використовувати у власних потребах.

Внаслідок самовільного облаштування ОСОБА_4 , штучної водойми (ставу), загальною площею 456 квадратних метрів, без зміни цільового призначення земельної ділянки та без отримання від спеціально уповноважених органів влади відповідних дозволів на зняття та перенесення грунтового покриву земельних ділянок, було знято ґрунтовий покрив родючого шару ґрунту на вказаній земельній ділянці, призвело до тимчасового припинення їх використання, внаслідок доведення грунтів до деградації, яка не дає можливості для відтворення природних властивостей і використання з метою вирощування сільськогосподарських культур, тобто призвело до виведення її з сільськогосподарського обороту та завдало державі матеріальну шкоду (від забруднення земельної ділянки), яка становить 2813,03 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям. В обґрунтування клопотання зазначив, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягається до кримінальної відповідальності, відшкодував завдану шкоду в повному обсязі. В підготовчому судовому засіданні судовому засіданні після роз`яснення, що закриття кримінального провадження з наведеної вище підстави не є реабілітуючою обставиною, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі на підставі ст. 45 КК України, підтвердив, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відшкодував заподіяну шкоду, надавши відповідні докази, також ствердив наявність обставин щирого каяття і активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Представниця потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явилась, подала клопотання про проведення такого за її відсутності, в якому також вказала, що не заперечує проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за дійовим каяттям, так як завдана шкода відшкодована ним в повному обсязі.

Суд з врахування позиції сторін кримінального провадження вважав за можливим проводити судовий розгляд за її відсутності.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, обговоривши заявлене клопотання, суд вважає, що клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні даної ухвали, і положення закону, яким він керувався

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям можливе за наявності передумови - вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім кримінальних правопорушень щодо яких встановлено застереження в законі; а також підстави - дійового каяття, яке полягає у щирому розкаянні особи у вчиненому кримінальному правопорушенні, активному сприянні нею у розкритті цього кримінального правопорушення та повному відшкодуванні завданих збитків або усуненні заподіяної шкоди.

Факт дійового каяття особи повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Відсутність хоча би однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення кримінального правопорушення чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитків.

У свою чергу поняття нетяжкого злочину наведене у ч. 2 ст. 12 КК України, за змістом якого кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 242 КК України передбачене покарання у вигляді карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, суд зазначає, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 254 КК України, є кримінальним проступком.

Також, суд бере до уваги роз`яснення, викладені у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» , за яким такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК. Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки. Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи. Повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди полягає в добровільному задоволенні винним або іншими особами, зокрема батьками чи близькими родичами, обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб, наприклад, шляхом прилюдного вибачення за завдану образу. Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

З наданих прокурором довідки вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, а з копії квитанції - що відшкодовано шкоду, в розмірі, що вказаний в обвинувальному акті.

Обставин, які б виключали можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України, та закриття цього кримінального провадження у зв`язку із дійовим каяттям, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Цивільний позов в справі не заявлявся, речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 284-286, 371-372, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 14.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України -задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000100 від 14.10.2025 стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України - закрити на підставі ст. 45 КК України, пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1