УХВАЛА

29 січня 2026 року

м. Київ

справа № 344/15594/21

провадження № 51-294ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

встановив:

До Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів цієї статті.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що в касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка її подає, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги мають співвідноситися із приписами ст. 436 КПК відповідно до яких суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 437 КПК суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання.

Представник потерпілого у касаційній скарзі просить, за результатами її розгляду, змінити вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2025 року у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених через м`якість покарання, зокрема, у зв`язку з необґрунтованим застосуванням приписів ст. 75 КК, проте ця вимога сформульована неповно. Так, адвокат хоча і зазначила про зміну судових рішень, але не конкретизувала у чому саме вона має полягати.

Водночас якщо сприймати цю вимогу як таку, що безпосередньо Верховний Суд має змінити судові рішення, по суті скасувавши звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням, то викладені в касаційній скарзі адвоката ОСОБА_5 вимоги до Верховного Суду не узгоджуються з наведеними положеннями закону в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду з огляду на таке.

Так, з долучених копій оскаржуваних судових рішень вбачається, що ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК; ОСОБА_9 визнаний винуватим та засуджений за ч. 2 ст. 296 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений на підставі статей 75, 104 КК зі встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

За таких обставин вимога представника потерпілого у касаційній скарзі про зміну судових рішень безпосередньо Верховним Судом у зв`язку з необґрунтованим звільненням засуджених від відбування покарання по суті спрямована на призначення їм покарання у виді позбавлення волі, що необхідно відбувати реально. Така вимога має на меті погіршити становище засуджених за результатами касаційного розгляду, що є процесуально неприпустимим, оскільки суперечить положенням ч. 1 ст. 437 КПК.

Наведені вище обставини перешкоджають Верховному Суду встановити дійсну позицію скаржника щодо меж і, відповідно, результатів касаційного розгляду та перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції згідно з ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

З огляду на те, що касаційна скарга представника потерпілого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 серпня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 27 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3