Справа № 597/1665/25
Провадження № 1-кп/597/211/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2025 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000434 від 18.12.2022 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учасника бойових дій, освіта повна вища, непрацюючого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, розлученого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 У С Т А Н О В И В:

18 грудня 2022 року біля 17 години 25 хвилин водій ОСОБА_3 , грубо порушуючи вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі ПД), а також вимоги, які наведені у абзаці 4 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» (надалі ЗУ «Про дорожній рух»), перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, керував автомобілем «ВАЗ 21093», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1990 року випуску, чорного кольору, з одним пасажиром в салоні, а саме: ОСОБА_6 , без вантажу, рухаючись автомобільною дорогою М-19 сполученням «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече» у напрямку від м.Чортків Тернопільської області до м.Заліщики Чортківського району Тернопільської області.

Рухаючись в межах населеного пункту - смт.Товсте Чортківського району Тернопільської області по вул.Українська на 421 км+950 м автодороги, водій ОСОБА_3 , зокрема, і під дією вжитих алкогольних напоїв, не був достатньо уважний, належно не стежив за дорожньою обстановкою, умовами та відповідно не реагував на їх зміну, не обрав безпечної та дозволеної на даній ділянці автодороги швидкості руху, чим порушив вимоги пунктів: 1.10 (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування» і виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 12.1. ПДР, а також вимоги, які наведені у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», які зобов`язували його рухатися вказаною вище ділянкою автодороги з безпечною та дозволеною швидкістю руху, і своїми діями не створювати загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Під час руху прямою ділянкою головної автодороги, яка має горизонтальний профіль, водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги пунктів: 10.1, 31.1, 31.4, 31.4.5 а) та г) (Колеса і шини) ПДР, згідно яких:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

31.4. Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам:

31.4.5. Колеса і шини:

а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів -- 0,8 мм;

г) на одну вісь транспортного засобу встановлено діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів.

Так, рухаючись автодорогою по вул.Українська на 421 км+950 м автодороги, керуючи автомобілем «ВАЗ 21093» за реєстраційним номером НОМЕР_2 з технічними несправностями (невідповідностями) стану коліс і шин транспортного засобу, які виникли до моменту настання дорожньо-транспортної пригоди та полягають у тому, що: шина заднього правого колеса транспортного засобу має залишкову висоту малюнка протектора меншу ніж 1,6 мм та складає 0,0 мм; на одну (задню) вісь транспортного засобу встановлено шини різних моделей з різними малюнками протектора, які могли бути виявлені водієм шляхом огляду транспортного засобу перед початком руху, могли мати вплив на керування транспортним засобом під час гальмування, маневру тощо (різкої зміни кутової швидкості обертання коліс), водій ОСОБА_3 не обрав такі прийоми керування транспортним засобом та безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у конкретних дорожніх умовах, обстановці, внаслідок чого, застосувавши неправильні прийоми керування, допустив зміну керованим автомобілем «ВАЗ 21093» за реєстраційним номером НОМЕР_3 напрямку свого руху праворуч і при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чим своїми діями, які не відповідали вищевказаним вимогам пунктів Правил дорожнього руху, після зміни напрямку свого руху допустив зіткнення автомобіля з металевою опорою ліхтаря вуличного освітлення.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21093» за реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки та живота у вигляді переломів ІІІ-Х ребер справа, середнім гемотораксом, переломів ІІІ-VIІІ зліва та середнім гематораксом; субкапсулярної гематоми лівої частки печінки по діафрагмальній поверхні, парапечінкової гематоми по нижньому контуру правої частки печінки; невеликої параселезінкової гематоми, які за ознакою довготривалого розладу здоров`я належать до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів: 1.5 ч.1, 1.10, (в частині визначення понять: «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка», «маневрування (маневр)», і належне виконання їх вимог), 2.3 (б, д), 2.9 (а), 10.1,12.1, 31.1, 31.4, 31.4.5 а) та г) (Колеса і шини) ПДР, а також вимог, які наведенні у абзацах 1, 2 частини 5 статті 14 та абзаці 4 частини 2 статті 16 ЗУ «Про дорожній рух» перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286-1 Кримінального кодексу України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

09 грудня 2025 року між потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000434 від 18.12.2022 року за власною ініціативою, з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.286-1 КК України. ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення у потерпілого.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 1 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, та потерпілий ОСОБА_6 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, дали згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст.469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України діяння, передбачене ч.1 ст.286-1 КК України, є нетяжким злочином, від якого є потерпілим ОСОБА_6 .

У статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 09 грудня 2025 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думка потерпілого, який немає жодних претензій до обвинуваченого та просить його суворо не карати, згідно ст.66 КК України, судом визнаються як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також просить вказану угоду з потерпілим ОСОБА_6 затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення від 09 грудня 2025 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлену в ній міру покарання. Також повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також, що він має права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши сторони кримінального провадження, оцінюючи викладені обставини кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про те, що укладена сторонами угода є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, при цьому сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 узгодженого покарання.

Відповідно до ч.1 ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків, засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

У п.8 вище вказаної постанови Пленуму зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286-1 КК України, не відноситься до кримінальних правопорушень, щодо яких встановлено застереження для застосування положень ст.69 КК України.

Беручи до уваги, що умови угоди відповідають вимогам ст.471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України, а потерпілому ОСОБА_6 цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, суд з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, особи винуватого, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, є пенсіонером, інвалідом III групи, учасником бойових дій, був поранений при виконанні бойового обов`язку, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні матір похилого віку, яка потребує постійного стороннього догляду, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, думку потерпілого, який немає жодних претензій до обвинуваченого та просить його суворо не карати, відсутність обставин, що обтяжують покарання, доходить висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.1 ст.286-1 КК України із застосуванням ст.69 КК України більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції цієї статті, а саме: у виді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами. Вказане покарання відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Згідно з положеннями ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

Також на підставі ч.4 ст.174 КПК України підлягає скасуванню арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_3 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , яке упаковано в сейф-пакет №7171274, згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 124, 174, 314, 370, 374, 394, 468, 469, 471, 473-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 09 грудня 2025 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000434 від 18.12.2022 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_3 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , яке упаковано в сейф-пакет №7171274, після вступу вироку в законну сили повернути користувачу ОСОБА_3 або власнику;

- медичну картку стаціонарного хворого №8649/964/989 на ім`я ОСОБА_6 , CD-R диск «ALERUS» «181222 ОСОБА_6 Ro ОГК», CD-R диск «ALERUS» «20.12.22 ОСОБА_6 КТ ОЧП», медичну картку стаціонарного хворого №8650/893/966 на ім`я ОСОБА_3 , оптичний CD-R диск «ALERUS» « ОСОБА_3 Ro», які запаковані у сейф-пакет №WAR1568444, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну сили повернути КНП «Заліщицька центральна міська лікарня» Заліщицької міської ради;

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий Кельменецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 07.07.2004 року, посвідчення водія серії НОМЕР_7 , картку фізичної особи платника податків № НОМЕР_8 , видані на ім`я ОСОБА_3 , які повернуті згідно розписки від 11.01.2023 року ОСОБА_3 , вважати такими, що повернуті за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/145-ІТ від 28.02.2023 року, за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/120-23/153-ІТ від 27.02.2023 року, за проведення судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/120-23/3091-ІТ від 20.03.2023 року в розмірі 8306 (вісім тисяч триста шість) гривень 32 копійки.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України арешт майна, накладений на автомобіль «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_3 та який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «ВАЗ-21093», реєстраційний номер НОМЕР_4 , серії НОМЕР_5 , яке упаковано в сейф- пакет №7171274, згідно ухвали слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2025 року скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_8