Провадження № 1-кс/344/8276/25
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано «…Слідчим відділом РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування № 0001961 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 26листопада 2025року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. 26 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У результаті порушення ОСОБА_5 правил безпеки дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_7 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя в момент спричинення, від яких він помер в приміщенні лікувального закладу КНП «ОКЛ ІФ ОР» 25.11.2025 року. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями які містяться, в протоколі огляду місця події від 25.11.2025 під час якого вилучено речовий доказ, а саме транспортний засіб, протоколі допиту свідка, протоколі огляду відеозапису від 26.11.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Так, можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що він усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, може намагатись уникнути покарання та переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваному відоме їх місце проживання, а також анкетні дані. Враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та те, що ОСОБА_5 ,усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду,незаконно впливати на свідків, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам…».

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, які в ньому наведені та просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, ризики необґрунтовані, клопотання обгрунтовується виключно тяжкість покарання, що суперечить практиці ЄСПЛ, підозрюваний не заперечує обставини кримінального правопорушення, усвідомлює вину, підозрюваний є пенсіонером, хворіє, раніше не судимий, одружений, працює, немає наміру переховуватись, після ДТП викликав швидку, поліцію,свідок вже допитаний, ризик впливу на свідка відсутній, позитивно характеризується трудовим колективом, про що надані документи, просив застосувати особисте зобов`язання, є взаєморозуміння з потерпілою стороною, немає змісту тримати під вартою підозрюваного. Надав в судовому засідання характеристику за місцем роботи та протокол загальних зборів працівників, а також письмові заперечення.

Підозрюваний в судовому засідання вину визнав, надав пояснення суду, що не зміг побачити пішохода, вину визнав, був за кермом, буде з`являтись на виклики, не буде переховуватись від органу досудового розслідування.

Судом встановлено наступні обставини.

26 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

26 листопада 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч. 2 ст. 286 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 286 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Клопотання про застосування запобіжного заходу та повідомлення про підозру ОСОБА_5 обгрунтовується відомостями які містяться, в протоколі огляду місця події від 25.11.2025 під час якого вилучено речовий доказ, а саме транспортний засіб, протоколі допиту свідка, протоколі огляду відеозапису від 26.11.2025та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 керував великогабаритним транспортним засобом в міській забудові, а тому був зобов`язаний враховувати цю обставину на час вчинення ДТП. Натомість він зупинив автомобіль безпосередньо над пішохідним переходом, про що йому заздалегідь було відомо, що це обмежує огляд навколо автопоїзда; на час початку руху підозрюваний не переконався в безпечності такого маневру, хоча це безпосередньо складало його обов`язок;

Механізм вчинення правопорушення передбачав рух автопоїзда протягом певного часу, з моменту початку руху, отже ні на час початку руху, ні протягом руху підозрюваний не виконав його обов`язку контролювати рух автопоїзда для забезпечення безпеки руху. ДТП вчинено в щільній міській забудові, в якій значно вищою є можливість руху інших учасників дорожнього руху та в першу чергу пішоходів, що передбачало від водія значно вищу ступінь уваги до місць, які прилягали до площин автопоїзда.

В судовому засіданні адвокат підозрюваного просив суд врахувати, що підозрюваний визнає обставини злочину і свою провину та сприяє досудовому розслідуванню, натомість підозрюваний не надавав таких показань на досудовому розслідуванні;

Адвокат в судовому засіданні долучив повідомлення трудового колективу у сприянні у виправленні підозрюваного, а не подання про передання на поруки. Однак в даному судовому засіданні не вирішувалось питання виправлення поведінки підозрюваного на стадії виконання судового рішення;

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження підозрюваного права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у такому їх ступені, який є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження, неможливості застосування більш м`якого запобіжний захід, та визнання вини підозрюваним в судовому засіданні, відтак доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, зміст підозри повідомленої ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що злочин спричинив загибель осіб, дані про особу підозрюваного та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

клопотання задовольнити;

застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24.01.2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1