Справа № 358/2462/25 Провадження № 1-кс/358/352/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ісайки Богуславського району Київської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002079 від 13.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Богуславського районного суду Київської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на наступні обставини.

Досудовим розслідування встановлено, що штаб-сержант ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді сержанта резерву 320 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи в м. Київ, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, без поважних причин та без дозволу командирів (начальників), 11.07.2024 не з`явився вчасно на службу до пункту дислокації НОМЕР_2 запасної роти управління військової частини НОМЕР_1 за адресою в АДРЕСА_1 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини НОМЕР_1 , інших органів військового управління та правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у нез`явленні вчасно на службу військовослужбовця без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.12.2025 ОСОБА_4 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

25.12.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 підтверджується: повідомленням про кримінальне правопорушення від 26.07.2024; актом службового розслідування від 26.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 25.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 25.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На переконання сторони обвинувачення наявні ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі, тому, з метою уникнення покарання, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 , на переконання сторони обвинувачення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а тому незаконний вплив з боку підозрюваного на учасників кримінального провадження може призвести до зміни їх показів та перешкодити кримінальному провадженню таким чином, існують підстави вважати, що ОСОБА_4 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчинених злочинів чи спотворення об`єктивної істини. Таким чином, вказана обставина свідчить про необхідність запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , на переконання сторони обвинувачення, може вчинити інші кримінальні правопорушення, даний ризик обґрунтовується тим, що останній був засуджений 26.09.2022 Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Окрім того, щодо ОСОБА_4 : 26.03.2025 скеровано обвинувальний акт до Печерського районного суду м. Києва, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 29.04.2025 скеровано обвинувальний акт до Печерського районного суду м. Києва, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 30.06.2025 скеровано обвинувальний акт до Подільського районного суду м. Києва, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; 17.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Києва, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України; 23.07.2025 скеровано обвинувальний акт до Шевченківського районного суду м. Києва, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність таких ризиків, застосування будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу унеможливить забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказане, на переконання сторони обвинувачення, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати відносно підозрюваного альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.178 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Судовим розглядом встановлено, що СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002079 від 13.08.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.12.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст.208 КПК України.

25.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, підтверджується сукупністю доказів зібраних у ході досудового розслідування, а саме: витягом з ЄРДР; повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 26.07.2024; актом службового розслідування; рапортом командира ВЧ НОМЕР_1 ; доповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 про самовільне залишення ОСОБА_4 військової частини в період дії воєнного стану в Україні; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.07.2024 № 108 про результати службового розслідування; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; довідкою командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.12.2025 про неповернення військовослужбовця ОСОБА_4 до військової частини станом на дату надання довідки; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нею обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме кримінальне правопорушення за ч.5 ст. 407 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, а відтак, усвідомлюючи тяжкість покарання, підозрюваний може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадження, тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Щодо доводів підозрюваного та захисника про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешті, слідчий суддя зазначає, що з урахуванням того, що в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відсутність стійких соціальних зв`язків, офіційних доходів, запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Воєнний стан розпочався та діє на всій території України з моменту набрання чинності Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Слідчий суддя також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом лише при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Суспільний інтерес в даному конкретному випадку полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із тим, відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2,258-258-6,260,261,402-405,407,408,429,437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи норму ч.4 ст. 183 КПК України, особу підозрюваного, кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному за ч.5 ст. 407 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, слідчий суддя проиходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 22 лютого 2026 року, включно, без визначення розміру застави. Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , тобто з 25 грудня 2025 року.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошений о 14 год. 30 хв. 29 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1