12.12.2025 Справа № 363/6276/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001320 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

уродженця с. Інгульське, Устинівського району Кіровоградської області, неодруженого, освіта середня, працюючого неофіційно на автомийці, проживаючого по АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

31.10.2024 року о 13 год. 08 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в салоні службового автомобіля «Renault Duster» р.н.з. НОМЕР_1 на синьому фоні 10 регіон, який знаходився за адресою: Київська область, м. Вишгороді, по вул. Шолуденка, 24, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, запропонував та надав старшому сержанту патрульної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів на загальну суму 1100 грн. (грошовими купюрами 1000 грн. та 100 грн.), які поклав у бардачок вказаного автомобіля, за не вчинення цією службовою особою дій в інтересах ОСОБА_4 , з використанням наданого їм службового становища, а саме не складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_4 , який керував автомобілем Пежо 307 р.н.з. НОМЕР_2 , без посвідчення водія.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 показав, що 31.10.2024 року після зупинки патрульними поліції у м. Вишгороді по вул. Шолуденка під час керування автомобілем Пежо 307, не мав посвідчення водія, в зв`язку з чим за не складання щодо нього постанови за ст. 126 КУпАП, запропонував і поклав 1100 грн. у бардачок патрульного автомобіля.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, погодився з його кваліфікуючими ознаками, переліком грошових купюр наданих в якості неправомірної вигоди поліцейському, щиро покаявся у вчиненому. Запевнив суд у наявності законних доходів та можливості сплатити штраф.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Таким чином, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 , у пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого нетяжкого злочину, дані про його особу, який кримінальне правопорушення вчинив уперше, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, працює, має дохід, має намір здобувати освіту, а також враховує досудову доповідь центру пробації про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Речові докази по справі предмет кримінального правопорушення (грошові кошти), на які ухвалою слідчого судді від 04.11.2024 року накладено арешт, відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України підлягають спеціальній конфіскації.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і за цим законом призначити йому покарання штраф в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ст. 96-1, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, в зв`язку з чим речові докази по справі: грошові кошти в сумі 1 100 (одна тисяча сто) грн. купюрами номіналом 1 000 грн. серії АЄ8477959 та 100 грн. серії УН4000788, конфіскувати в порядку спеціальної конфіскації в дохід держави.

Ухвалу слідчого судді цього ж суду від 04.11.2024 року про накладення арешту на вказані речі скасувати на підставі ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі: диск б/н DVD-R 4.7 Gb 120 min із записом огляду місця події залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: