УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000296 від 31.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000296 від 31.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 на 1/12 частини квартири з номером АДРЕСА_1 , з посиланням на наступні обставини.

ОСОБА_3 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно Договору 1-2-1/2 від 29.05.2020 зі змінами згідно Додаткової угоди № 1 про заміну сторони від 09.11.2020, Довідки № 1-2-1/2 від 16.09.2023 про сплату вартості майнових прав та Акту приймання-передачі об`єкту нерухомості від 16.09.2023.

Таким чином, через переуступлення прав та укладання додаткових угод про заміну сторони ОСОБА_3 є останнім інвестором. Крім того, заявниця зазначає, що державна реєстрація права власності не відбулась з огляду на накладення арешту на майно ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси.

З дня накладення арешту на 1/12 квартири АДРЕСА_2 пройшов значний проміжок часу (11.12.2023-19.11.2025), проте за цей час нікому з учасників кримінального провадження № 0000296 від 31.08.2023 про підозру повідомлено не було. Будь-яких слідчих дій відносно майна з цього часу не здійснювалося. Відповідно, заявниця зауважує, що належне їй майно на собі слідів вчинення злочину не містить та доказового значення не має.

Крім того, ОСОБА_3 зауважує, що досудовим слідством не здобуто доказів щодо її причетності до вчиненого кримінального правопорушення.

ОСОБА_3 також зазначає, що вона є інвестором та власницею квартири АДРЕСА_2 , а тому є добросовісним набувачем права власності на об`єкт нерухомого майна, яке отримала на оплатній основі як інвестор.

Крім того, заявниця вказує на те, що накладений арешт не відповідає прицнипу співрозмірності, оскільки майнові претензії ОСОБА_4 заявляє щодо об`єктів нерухомості на 13 поверсі будинку, але арешт просила накласти на усі квартири на усіх поверхах будинку, у тому числі і на квартиру АДРЕСА_2 , яка не перебуває на 13 поверсі, а знаходиться на 2 поверсі.

З огляду на вищевикладене у сукупності, ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений на належний їй об`єкт нерухомого майна.

Заявниця, будучи належним чином повідомленою про час та дату розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилася.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 на адресу суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення клопотання ОСОБА_3 не заперечує, оскільки відомостей щодо її причетності до вчинення злочину не отримано, а потреба у застосуванні арешту майна ( АДРЕСА_3 ) у кримінальному провадженні відпала.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000296 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України та накладено арешт арешт із забороною відчуження та розпорядження власнику та будь-яким іншим особам, а також органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, на об`єкти нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_4 , у тому числі на 1/12 частину квартири з номером 58.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідало критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить представник власника майна.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на означені об`єкти нерухомого майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчий суддя враховує, що попри встановлену на момент розгляду клопотання про арешт майна відповідність такого майна критеріям речових доказів, з моменту застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження минуло два роки, протягом яких у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних заходів відносно означеного майна. При цьому заявниця не повідомлялася про підозру, тобто за час проведення досудового розслідування, не встановлено будь-яких незаконних дій саме з боку ОСОБА_3 , про що у своїй заяві зазначає й сам прокурор.

Одночасно, слідчий суддя не може залишити поза увагою процесуальну позицію прокурора, який повідомив, що не заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_3 , вважаючи, що арешт, накладений на вказаний об`єкт нерухомого майна, підлягає скасуванню, оскільки потреба у його застосуванні відпала.

З огляду на що, слідчий суддя приходить до переконання, що на даний час заявниця фактично позбавлена можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним їй майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту означеного майна.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявниця являється добросовісним набувачем означеної квартири, підозрюваною в рамках кримінального провадження не є, в цілях не порушення права власності особи, беручи до уваги, що не було доведено необхідності в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а прокурор при цьому не заперечував проти його скасування, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання заявниці підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 11.12.2023 в рамках кримінального провадження № 0000296 від 31.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, із забороною відчуження та розпорядження власнику та будь-яким іншим особам, а також органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (в тому числі Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, державним реєстраторам, суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним та приватним виконавцям, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, а саме на 1/12 частину квартири з номером АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1