ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/21/26 Справа № 712/27/26 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи: прокурор підозрюваний захисник адвокат ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Канівського району Черкаської області, громадянина України, розлученого, навідника військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з утриманням його в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 256 720,00 грн. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2026 року клопотання слідчого - задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 02 січня 2026 року по 02 березня 2026 року включно.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та у разі внесення якої покласти на нього зобов`язання:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що прокурором належними та допустимими доказами на цій стадії досудового розслідування доведено обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та доцільність застосування саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

При визначенні розміру застави слідчий суддя врахував особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та вважав за можливе визначити заставу у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн., що зможе дисциплінувати підозрюваного, у разі внесення якої покласти на підозрюваного конкретні обов`язки за ст.194 КПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу про застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, або зменшити визначений слідчим суддею розмір застави.

Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрано судом з порушенням вимог КПК України.

При прийнятті рішення судом не було враховано молодий вік підозрюваного, наявність у нього постійного місця проживання та родини, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, позитивну характеристику з місця проходження служби.

Постановляючи ухвалу, слідчий суддя не виконав вимоги ч. 1 ст. 196 КПК України, а саме не вказав на обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, не послався на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Крім того, суд визначив максимальну суму застави, не врахувавши дохід підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть слугувати виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що Черкаським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004002 від 03.12.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004002, відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені за фабулою: «До Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області з УСБУ в Черкаській області надійшли матеріали за заявою гр. ОСОБА_10 за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою в Черкаській області за вчинення дій, що відносяться до її компетенції (ЄО 104942 від 03.12.2025 року) - правова кваліфікація ч.3 ст. 369-2 КК України.

02.01.2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Згідно положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії: тяжкий злочин.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя також вважав обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених п. п.1 ,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків, на які посилався орган досудового розслідування, то слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, тому в разі необрання йому запобіжного заходу, останній усвідомлюючи те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з метою уникнення від покарання, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Доведено ризик незаконного впливу на інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, на заявника, на понятих, а також інших свідків сторони обвинувачення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Доведено наявність ризику знищення, приховування або спотворення документів, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 перебуває у дружніх відносинах з підозрюваним у іншому кримінальному провадженні, який має вплив на медичних працівників кардіологічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня», що свідчить про те що, підозрюваний, перебуваючи на волі, для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки на даний час органом досудового розслідування, не вилучено всіх речей і документів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вірно зазначив, що ОСОБА_7 вже вчинив злочин на фоні воєнного стану, тому є підстави вважати, що він може продовжити протиправну поведінку. Збереження доступу до ресурсів, зв`язків, в тому числі, із медичними працівниками, створює можливості для нових корупційних діянь (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що з урахуванням наявності ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Колегія суддів вважає, що застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт не може бути визнано доцільним з огляду на те, що вказаний запобіжний захід не забезпечить гарантування усунення вищезазначених ризиків, а особливо можливості переховування від органів досудового розслідування та суду.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

В цій же частині ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається суддею, слідчим суддею з урахуванням характеру вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного, майнового становища особи, що вносить заставу.

Межі розміру застави залежать, зокрема, і від ступеня тяжкості злочину, у вчиненні якого особа підозрюється.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання підозрюваного під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа. При цьому, сторона державного обвинувачення зобов`язана належним чином виправдати суму застави і прийняти до уваги фінансовий стан обвинуваченого та його спроможність сплатити необхідну суму (Мангурас проти Іспанії п. п. 78-80).

Відповідно положень до ст.182 КПК України, слідчий суддя при визначенні розміру застави, врахував особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та визначив розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Підстав для зменшення визначеного слідчим суддею розміру застави колегією суддів не встановлено.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, з правом внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам, закріпленим в ч. 3 ст. 5 Конвенції.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Зважаючи на характер та обставини кримінального правопорушення, ставлення підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення, є обґрунтованим висновок слідчого судді, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 січня 2026 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4