В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001104 від 13.04.2025 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Конотоп Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 12.04.2025 року працівники патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території Солом`янського району м. Києва, здійснювали патрулювання з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контроль за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та правомірності експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Цього ж дня, приблизно о 21:30 год, в м. Києві, під час несення служби у складі екіпажу «Рубін-904» на службовому автомобілі по проспекту Відрадному, 2, працівниками патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було виявлено та зупинено автомобіль, який порушував Правила дорожнього руху, а саме RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а на пасажирському місці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому, поліцейські управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пред`явивши службові посвідчення, розпочали розмову з ОСОБА_9 , під час якої у ОСОБА_9 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

У зв?язку з цим, ОСОБА_9 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного та/або алкогольного сп?яніння у встановленому законом порядку. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на надання працівникам поліції неправомірної вигоди за непритягнення водія транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУПАП.

Надалі, під час спілкування, того ж дня, тобто 12.04.2025, приблизно о 21:46, перебуваючи за тією ж адресою, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь - якої дії, з використанням наданої їй влади, усвідомлюючи, що водій транспортного засобу RENAULT KANGOO, д.н.3. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, діючи протиправно, з метою уникнення водієм автомобіля RENAULT KANGOO, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та будучи неодноразово попередженим працівниками поліції про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди, дістав 2000 (дві) тисячі гривень 2 (двома) купюрами номіналом 1000 гривень, після чого надав їх інспектору взводу №2 роти №6 батальйону №3 полку №l (з обслуговування правого берегу) Управління патрульної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , поклавши вказані грошові кошти на панель службового авто RENAULT EXPRESS, д.н.з. НОМЕР_2 . Після зазначених неправомірних дій працівники патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 затримали ОСОБА_5 , викликали слідчо-оперативну групу для подальшої фіксації усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.369 КК України, а саме як надання неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь - якої дії з використанням наданої їй влади.

Згідно з ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що свою вину у вчиненому визнає і визнав її ще під час досудового розслідування, щиро кається, просить його суворо не карати.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі №688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Як встановлено ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, офіційно працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На підставі вищевикладеного, а також беручи до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання, майновий стан обвинуваченого ОСОБА_5 , суд доходить висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, стст.2, 53, 65-67 КК України, стст.2, 4, 5, 17, 100, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- DVD-R диск - залишити у матеріалах кримінального провадження протягом всього часу їх зберігання;

- грошові кошти в сумі 2000 гривень, які поміщено до спец пакету № ICR0104386, - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1