Єдиний унікальний номер судової справи 201/6061/24
Номер провадження 1-кп/201/434/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, заявлене під час судового засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному 21 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000807 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

встановив:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 21 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000807 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України за наступних обставин:

24.02.2022 року указом Президента України N?64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року №3564-IX з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому строк дії загальної мобілізації неодноразово продовжувася, в останнє Указом Президента України N?50/2024 від 05 лютого 2024 року «ро продовження строку проведення загальної мобілізації» від 14 лютого 2024 року строком на 90 дію. Відповідний Указ затверджено Законом N?3565-IX від 06.02.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХIІ від 06.12.1991 року, особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Встановлено, що ОСОБА_5 будучи військовозобов?язаним на особливий період, 16.05.2024 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою: АДРЕСА_2 та на підставі наказу МОУ N?402 від 14.08.2008 визнаний придатним до військової служби для подальшого призову по мобілізації до Збройних Сил України.

16.05.2024 офіцер відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 попередив ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та ОСОБА_5 було вручено мобілізаційне розпорядження про відправку останнього для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 на 16.05.2024. Однак військовозобов?язаний ОСОБА_5 будучи придатним до військової служби на особливий період, не бажаючи виконувати загальний обов?язок проходити військову службу, покладений на громадян України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», Указу Президента України N?65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов?язок щодо призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та проходження військової служби в особливий період будучи усвідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією категорично відмовився підписувати мобілізаційне розпорядження та зазначив, що наміру проходити військову службу не має, будь-яких підтверджуючих документів про його бронювання (посвідчення про бронювання або витяг з Наказу про бронювання) не має, та повідомив, що відмовляється від мобілізації, що підтверджується заявою ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковані за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 до суду подав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, яке зареєстроване в АСД суду за вхідним №35770/25-Вх від 17 вересня 2025 року, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 за мобілізацією з 17 липня 2025 року. Зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України є нетяжким злочином, його підзахисний раніше не судимий, а тому, на підставі ст. 48 КК України просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 . На підтвердження викладених у клопотанні доводів захисник ОСОБА_4 надав відповідні документи.

Під час судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав подане ним клопотання з викладених в ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав подане його захисником ОСОБА_4 клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України визнає повністю, у скоєному щиро кається, зазначив, що наданий час він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 за мобілізацією з 17 липня 2025 року. Додав, що цілком розуміє наслідки закриття кримінального провадження саме з цих підстав і не потребує реабілітуючого рішення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 зазначив, що судові витрати, речові докази та заходи забезпечення кримінального провадження в межах цього кримінального провадження відсутні, під час розгляду вказаного клопотання надав відомості ДІ МВС від 22.10.2025 року щодо відсутності судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 .

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 48 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому, відповідно до ст. 372 КПК України при прийняті такого рішення, суд має зазначити в ухвалі формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, яке інкримінувалося обвинуваченому, суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини щодо наявності передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а також мотиви, з яких суд виходив при постановленні свого рішення.

У відповідності до ст. 12 КК України, інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Виходячи з положень ст. 48 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із зміною обстановки є обов`язком суду у разі наявності всіх передбачених законом про кримінальну відповідальність умов, а отже, суд не вирішує питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки зазначене питання може бути вирішено виключно при ухваленні вироку суду в порядку, передбаченому ст. ст. 368-374 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як випливає з положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу. Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, свою вину визнав повністю та розкаявся, раніше не судимий та не притягався до кримінальної відповідальності.

До того ж, з 17 липня 2025 року обвинувачений ОСОБА_5 був призваний за призовом під час мобілізації до Збройних сил України та проходить військову службу у військовій частина НОМЕР_2 , що є тими обставинами, які носять позитивний характер, дієво впливають на посткримінальну поведінку обвинуваченого та з великою долею ймовірності свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не вчинить у майбутньому кримінально-караних діянь.

З огляду на проходження обвинуваченим ОСОБА_5 служби істотно змінилась його морально-юридична оцінка у зв`язку із чим, втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підлягає закриттю.

Під час досудового розслідування в межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувалися.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не подавався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 127-129, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 12, 48 КК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, у зв`язку із зміною обстановки на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження, внесене 21 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000807 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 09 годині 30 хвилин 24 жовтня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1