УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення

В С Т А Н О В И В

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги вказано, що 08.05.2025 Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення (вих. № 65286/9.1.4/15-25).

При цьому листом Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі - Територіальне управління ДБР), від 09.06.2025 № 10672зкп/к/11-03-11704/25 повідомило Міністерство юстиції України про прийняте ним рішення про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої міністерством заяви від 08.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення (вих. № 65286/9.1.4/15-25).

У вказаному листі Територіальним управлінням ДБР зазначено, що вивчивши зміст поданої заяви, не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Державного бюро розслідувань, у зв`язку чим на даний час відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Однак з такими висновками Територіального управління ДБР не можна погодитись, оскільки для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення. Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Також звернули увагу суду, що в даному випадку було завдано шкоду охоронюваним законом державним інтересам, внаслідок виплати з Державного бюджету України суми відшкодування на користь заявника.

В даному випадку рішення уповноваженого органу щодо невнесення відомостей до ЄРДР було оформлено листом Територіального управління ДБР від 09.06.2025 № 10672зкп/к/11-03-11704/25, оскільки процесуальним законодавством не передбачено винесення постанови з цього питання.

До моменту прийняття зазначеного рішення Мін`юсту об`єктивно не могло бути відомо про вчинення або не вчинення дій, пов`язаних із внесенням відомостей до ЄРДР.

На підставі наведено, просять поновити Міністерству юстиції України строк на оскарження бездіяльність слідчого, враховуючи поважність його пропуску, а також те, що скарга подана протягом десятиденного строку з моменту датування листа Територіальним управлінням ДБР від 09.06.2025 № 10672зкп/к/11-03-11704/25, яким Мін`юст повідомлено про прийняте процесуальне рішення.

Вивчивши доводи скарги, усі матеріали електронної скарги з додатками, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Скарга подана до суду 12.06.2025 року з одночасним заявленням клопотання про поновлення процесуального строку.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, дізнавача, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.

Зі змісту скарги вбачається, що 08.05.2025 Міністерство юстиції України звернулось до Державного бюро розслідувань із заявою про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом вчинення кримінального правопорушення (вих. № 65286/9.1.4/15-25). Проте скарга подана до суду лише 12.06.2025 року.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, з матеріалів скарги убачається, що скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст. 304 КПК України.

Відповідно до ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Окрім того, ст. 115 КПК України встановлює порядок обчислення процесуальних строків, за ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.

Проте заявник не навів в клопотанні таких даних, які б свідчили про об`єктивні обставини які перешкоджали для звернення представника органу виконавчої влади зі скаргою в межах процесуального строку, визначеного КПК України.

У зв`язку із наведеним слідчий суддя приходить до висновку, що ініціатором скарги пропущено строк на оскарження бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, встановлений ч.1 ст.304 КПК України.

Те, що листом Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (далі - Територіальне управління ДБР), від 09.06.2025 № 10672зкп/к/11-03-11704/25 повідомило Міністерство юстиції України про відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої міністерством заяви від 08.05.2025 про вчинення кримінального правопорушення (вих. № 65286/9.1.4/15-25), не може слугувати підтвердженням поважності причин пропуску строку за таких обставин.

Як убачається із матеріалів скарги, представник пов`язує поважність пропуску строку з тими обставинами, що до оформлення листа ТУ ДБР, розташованого у м. Києві від 09.06.2025 року, заявнику не було відомо про вчинення або невчинення дій пов`язаних із внесенням відомостей ЄРДР.

Проте такі доводи є необґрунтованими, не свідчать про об`єктивні обставини, які перешкоджали Міністерству юстиції України вчинити дії в строки, передбачені КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 квітня 2017 року №5-440кс(15)16, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Зокрема, до їх числа відносяться: 1) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 2) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження; 3) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 4) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 5) несвоєчасне одержання процесуальних документів (наприклад, несвоєчасне одержання копії вироку); 6) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

У будь-якому випадку, в силу положень ст. ст. 22, 26 КПК України, вказані обставини підлягають підтвердженню учасником кримінального провадження шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Ініціатор скарги просить визнати поважними причини подання цієї скарги після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 306 Кримінального процесуального кодексу України.

В той же час, правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді бездіяльності слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Слідчою суддею враховується тривалість пропуску строку, відсутність надання ініціатором скарги підтвердження наявності поважних причини пропуску строку, наведені у скарзі обставини на думку слідчої судді не є поважними, оскільки бездіяльність настає після спливу строку, визначеного КПК України відповідному суб`єкту на вчинення процесуальних/слідчих дій, крім іншого враховується і те, що ініціатор скарги є представником головного Центру органу виконавчої влади із забезпечення реалізації правової політики, відтак безсумнівно має бути ознайомленим із відповідними положеннями, тому слідча суддя вважає, що у цій справі відсутні підстави для поновлення строків для оскарження бездіяльності.

Враховуючи те, що строк оскарження бездіяльності уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення, закінчився, скарга подана після закінчення строку, передбаченого ст.304 КПК України, а обставини, на які посилається ініціатор скарги щодо поновлення процесуального строку на оскарження, не доведені належними доказами, скаргу необхідно повернути та роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом, за умови усунення недоліків, що стали підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 369 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у поновленні строку на оскарження бездіяльності.

Скаргу представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Міністерства юстиції України на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України, за умови усунення недоліків, що стали підставою для прийняття слідчим суддею рішення про повернення скарги.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1