У Х В А Л А

24 грудня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

до суду надійшла скарга на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі заяви Військової частини НОМЕР_1 ( від 12.11.2025 №690/33125) про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК та про зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу обґрунтовує тим, що Військовою частиною НОМЕР_1 12.11.2025 року (за вих.№690/33125) направлено заяву про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України з відповідними додатками (копіями актів та матеріалів службових розслідувань в яких йдеться про час та місце вчинення діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, обставини за яких встановлено ці діяння, відсутність поважності причин для самовільного залишення військової служби, статус особи, як військовослужбовця, його персональні дані, пояснення свідків тощо). 08.12.2025 до військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 (від 02.12.2025 №12-21-96092вих-25) про те, що заява військової частини НОМЕР_1 від 12.11.2025 вих. № 690/33125, розглянута. Згідно з цим повідомленням, враховуючи факт, того, що періоди самовільного залишення військової частини військовослужбовцем не перевищують 10 днів відсутні підстави для реєстрації кримінального провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років. Також зазначаємо, що сукупний термін відсутності військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 на військовій службі складає 12 діб. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, а тому просить скаргу задоволити.

Від представника Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд скарги у відсутності представника, просить таку задоволити.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Встановлено, що 12.11.2025 року (за вих.№690/33125) військовою частиною НОМЕР_1 було направлено заяву до Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України з відповідними додатками.

08.12.2025 до військової частини НОМЕР_1 надійшло повідомлення слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Львові, ОСОБА_5 , від 02.12.2025 №12-21-96092вих-25, щодо розгляду заяви військової частини НОМЕР_1 від 12.11.2025, вих. №690/33125. Згідно з повідомленням, у зв`язку з тим, що періоди самовільного залишення військової частини військовослужбовцем не перевищують 10 діб, підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та реєстрації кримінального провадження не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Станом на момент розгляду скарги, відомості про вчинення кримінального правопорушення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 за заявою від 12.11.2025 (вих. №690/33125) до Єдиного реєстру досудових розслідувань Територіальним управлінням ДБР у м. Львові внесені не були, хоча мали бути внесені відповідно до вимог ст. 214 КПК України невідкладно, не пізніше 24 годин з моменту отримання заяви. Хоча заявника повідомлено про розгляд поданого повідомлення, така відповідь не відповідає вимогам законодавства, оскільки сукупний термін самовільного залишення військової частини військовослужбовцем становить 12 діб, що перевищує межу, встановлену ч. 5 ст. 407 КК України. Протилежні відомості, які могли б спростувати зазначене, представником Територіального управління ДБР у м. Львові не надано та не доведено, що підтверджує бездіяльність посадових осіб суб`єкта оскарження.

З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, керуючись принципом змагальності кримінального процесу та беручи до уваги, що відповідно до вимоги ст. 214 КПК України відмова у внесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення злочину не передбачена, вважаю, що на підставі поданої заяви, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР, тому скаргу слід задоволити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

скаргуВійськової частини НОМЕР_1 - задоволити.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення Військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення від 12.11.2025 №690/33125, у відповідності до ст. 214 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1