Справа № 464/5973/25
пр.№ 1-кп/464/529/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000290 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року за ч.1 ст.190 КК України до пробаційного нагляду на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 , будучи засуджений вироком Сихівського районного суду міста Львова від 24 березня 2025 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України до покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду із покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітнього та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу), 07 травня 2025 року у приміщенні Сихівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області належним чином ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді пробаційного нагляду, в тому числі йому роз`яснено, що ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов`язків, передбачених ст. 49-1 КВК України, за невиконання яких передбачена кримінальна відповідальність, про що свідчить надана останнім підписка. Однак, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, діяв без поважних на те причин усупереч покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Так, 07 травня 2025 року фахівцем Сихівського районного відділу філії Держаної установи «Центр пробації» у Львівській області, що за адресою м.Львів вул.Сихівська, 14, ОСОБА_6 надано скерування до Львівської філії Львівського обласного центру зайнятості з метою реєстрації останнього як безробітнього та працевлаштування, якщо такому запропонують посаду (роботу). Водночас, ОСОБА_6 , діючи умисно без поважних на те причин, ухилився від виконання покарання у виді пробаційного нагляду та покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, тобто 18 червня 2025 року не з`явився на планову реєстрацію у Сихівський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області та про причини неявки не повідомив. Крім цього, 21 липня 2025 року та 04 серпня 2025 року не звернувся до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітнього за що останньому винесенні три попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання у виді пробаційного нагляду, про що свідчать відповідні розписки.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому визнав повністю, дав пояснення, аналогічні пред`явленому обвинуваченню. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив їм процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст.394 КПК України. З урахуванням думки усіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні доведена повністю і його дії необхідно кваліфікувати за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує що останнім вчинено кримінальний проступок.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше судимий, востаннє вироком Сихівського районного суду м.Львова від 04 березня 2024 року за ч.1 ст.190 КК України до пробаційного нагляду на строк 2 роки, покарання не відбув, розлучений, військовослужбовець, на обліках у психо-, наркологічному диспансерах не перебуває. Обставинами, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю проступку. Відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.3 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком 1(один) рік.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_7