Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6444/25
Провадження № 1-кс/332/477/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000778 від 30.11.2025 слідчим ОСОБА_3 клопотання про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000778 від 30.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2025 до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 29.11.2025 поблизу будівлі, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Теплична, буд. 5-Б, виявлено транспортний засіб "Mercedes-Benz 814D", д.н.з. НОМЕР_1 , у кузові якого знаходяться металеві конструкції, походження яких невідоме. («ЄО» №19648 від 29.11.2025)

В рамках даного кримінального провадження, 30.11.2025 працівниками поліції отримано від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Note 40 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорно-зеленого кольору, який останній добровільно видав для проведення його огляду та який у подальшому було вилучено до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

30.11.2025 постановою слідчої вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та вирішено питання щодо його тимчасового зберігання.

Вилучений мобільний телефон має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберіг на собі сліди злочину, а також є предметом кримінального правопорушення.

З цих підстав у органа досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні збереження речового доказу, шляхом накладання арешту.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, з огляду на те, що мобільний телефон ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження має статус речового доказу і задля його збереження такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт майна є доцільним та обґрунтованим.

Адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , заперечувала щодо задоволення клопотання слідчого з огляду на те, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів, які дозволяють їм утримувати мобільний телефон ОСОБА_6 на законних підставах. На підтвердження законності перебування ОСОБА_6 на території ТОВ «ЗТМК», адвокат надала суду наступні докази: договір № 3 перевезення вантажу автомобільним транспортом від 03.11.2025, укладений між ТОВ «МК Профістрой» та ФОП ОСОБА_6 ; скріншот реклами ФОП « ОСОБА_6 » щодо вантажний перевезень; договір № 8 купівлі-продажу лому чорного металобрухту від 13.11.2025, укладеного між ТОВ «ЗТМК» та ТОВ «МК Профістрой»; платіжна інструкція кредитового переказу коштів № 352 від 26.11.2025, згідно якої ТОВ «МК Профістрой» переказав ТОВ «ЗТМК» 1 495 000 грн передоплати за брухт, згідно рахунку № 49 від 26.11.2025; товарно-транспортна накладна № 26 від 26.11.2025 на автомобіль DAF XF 95.430 НОМЕР_4 , водій ОСОБА_6 , вантажовідправник ТОВ «ЗТМК», вантажоодержувач ТОВ «МК Профістрой», загальна вага металобрухту чорних металів - 9,5/19,5.

З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За нормами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що в рамках даного кримінального провадження за заявою директора ТОВ «ЗТМК» ОСОБА_7 проводиться досудове розслідування за фактом викрадення майна Товариства. Автотранспортний засіб «Mercedes-Benz 814D», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , у кузові якого знаходились металеві конструкції, зупинений неподалік підприємства, який добровільно видав працівникам правоохоронних органів свій мобільний телефон. Під час допиту пояснив, що він має вантажні авто та займається вантажоперевезенням. 29.11.2025 невідома особа замовила два тентовані вантажні авто для перевезення електрообладнання з території ТОВ «ЗТМК». Коли автомобілі були завантажені, під час руху, неподалік від Товариства автомобіль був зупинений представниками правоохоронних органів. Ряд допитаних свідків зазначили, що вирізали з одного цеху ТОВ «ЗТМК» за допомогою газових різаків електрообладнання підприємства, яке завантажували у вантажні автомобілі «DAF», який виявлений на території ТОВ «ЗТМК» та «Mercedes-Benz 814D».

Письмові докази, долучені адвокатом ОСОБА_5 , з огляду на показання самого ОСОБА_6 , допитаного в якості свідка, мають між собою протиріччя та поза розумним сумнівом, не підтверджують законність перебування ОСОБА_6 та його автотранспортних засобів на території ТОВ «ЗТМК» 29.11.2025. З огляду на це, вказані докази підлягають належній оцінці з боку правоохоронних органів.

У зв`язку із тим, що вилучене майно - телефон, має істотне значення для проведення досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі приховування та знищення майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення тимчасово вилученого майна, задовольняє клопотання слідчого про арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Infinix» моделі «Note 40 Pro», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі чорно-зеленого кольору, володільцем та користувачем якого є ОСОБА_6 , та який було вилучено 30.11.2025 під час проведення огляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1