Провадження № 1-кс/592/7151/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми клопотання слідчого СВ ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001281 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

30.10.2025 слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що 27.02.2020 ОСОБА_4 засуджений Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. З 12.03.2022 відбував покарання у ДУ «Сумська виправна колонія № 116». 03.10.2024 на підставі постанови начальника ДУ «Сумська виправна колонія № 116», ОСОБА_4 , відповідно до ст.ст. 100, (101 ч. 3) КВК України був переведений з колонії середнього рівня безпеки до дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116».

27.10.2025 близько 20.00 години, засуджений ОСОБА_4 , будучи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, та не маючи дозволу адміністрації ДУ «Сумська виправна колонія № 116» на залишення меж дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», маючи умисел на втечу з місця позбавлення волі - території дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», без дозволу адміністрації установи виконання покарань, шляхом подолання паркану, самовільно залишив дільницю соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116», розташовану за адресою м. Суми, вул. Роменська, 110 та виїхав до м. Конотоп, Сумської області, тим самим порушив абз. 2 п. 4 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28.08.2018 та вимоги ст.ст. 99, 107 КВК України.

29.10.2025 близько 04.00 години під час проведення оперативно-розшукових заходів співробітниками ДУ «Сумська виправна колонія № 116» ОСОБА_4 був затриманий на вул. Міцуріна у м. Конотоп та переданий співробітникам поліції, які в свою чергу склали стосовно ОСОБА_7 протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та затримали останнього в порядку 208 КПК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Слідство вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також ризикам, передбаченим п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м1які запобіжні заходи не можуть бути застосовані.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, вказують на наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Позиція сторін кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених у ньому підстав та мотивів підтримав. Зазначив, що на даний час фактично наявні ризики, передбачені п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На підтвердження ризику впливу на свідків не зміг надати будь-яких анкетних даних конкретних свідків у кримінальному провадженні, так і не навів фактів та обставин, які б підтвердили наявність вказаного слідчим ризику. Відмовився від підтримання наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Уточнив щодо можливості внесення, як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою, запобіжного заходу у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з обов`язком здати на зберігання адміністрації ДУ «Сумська виправна колонія № 116» паспорт, хоча про таке не було зазначено у самому письмовому клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що на залишення меж дільниці соціальної реабілітації ДУ «Сумська виправна колонія № 116» на невелику відстань не потрібно окремого дозволу адміністрації установи, він дійсно допустив порушення, виїхавши на таксі до міста Суми та в подальшому до міста Конотоп. Дане необдумане рішення ним було прийняте під дією алкоголю, в нього були фінансові проблеми та захворіла бабуся. Заперечив, щодо поданого клопотання, повідомив, що він відбуває у ДУ «Сумська виправна колонія № 116» покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, кінець строку закінчується у 2028 році, він позитивно характеризується, одружився та навіть змінив прізвище, має заохочення, через сім місяців наставав би строк умовно-дострокового звільнення, запевняв про невчинення у майбутньому правопорушень, готовий понести покарання за вчинене.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не оспорюючи підозру за ч. 1 ст. 393 КК України у вчиненні нетяжкого злочину, заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та відбування покарання ОСОБА_4 у вигляді 7 років позбавлення волі за вироком від 27.02.2020 Шосткинського міськрайонного суду Сумської області в установі виконання покарань у виді позбавлення волі у ДУ «Сумська виправна колонія № 116». Підозрюваний навіть потенційно не може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які є працівниками ДУ «Сумська виправна колонія № 116», хоча ні слідчий ні прокурор у письмовому клопотанні не зазначили, що це за свідки. Єдиний потенційний ризик, це можливість вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 . В умовах відбування покарання можливо забезпечити належну поведінку особи без застосування запобіжного заходу у даному конкретному випадку.

Встановленні слідчим суддею обставини. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши сторони кримінального провадження та перевіривши надані докази, приходжу до таких висновків.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ст. 1 КПК України), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України), яка у даному конкретному випадку визначається і регламентується положеннями глави 18 КПК України (ст. 176-213). При цьому обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, тобто під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом (ч. 1 ст. 12 КПК України).

Так, відповідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, а згідно п. 2 ч. 3, ч. 5 ст. 132 цього Кодексу застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного, обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчим суддею встановлені такі обставини.

При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство та інші незаконні дії.

Слідчим відділом ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001281 від 28.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

29.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Згідно Протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 29.10.2025 та матеріалів клопотання ОСОБА_4 фактично був затриманий у м. Конотоп о 04.00 год. 29.10.2025, підставою затримання було, «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин».

ОСОБА_8 засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020 (справа № 586/1373/18) за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. Вирок набрав законної сили 28.07.2021.

Початок строку відбуття покарання 09.02.2022, кінець строку 21.03.2028. Можливе застосування ст. 81 КК України по відбуттю строку покарання 13.05.2026.

ОСОБА_8 відбуває покарання у ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116».

Згідно постанови начальника державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_9 від 03.10.2024 ОСОБА_10 переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України та не підлягає розширеному тлумаченню.

Частина 1 ст. 177 КПК України визначає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, стороною захисту не оспорюються.

Згідно ст. 131-132, 176-178, 183-184, 193-194 КПК убачається, що слідчий суддя розглядає питання доцільності застосування певного запобіжного заходу у тому кримінальному провадженні, в межах якого подане відповідне клопотання сторони обвинувачення, з метою досягнення дієвості цього провадження. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, які суд має оцінити також в межах відповідного кримінального провадження, що знаходиться на його розгляді.

В даному випадку, підставою застосування запобіжного заходу за твердженням прокурора є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.п. 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи наявні у справі матеріали та встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність ризику, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно матеріалів клопотання свідками у кримінальному провадженні є: - ОСОБА_11 помічник керівника ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116»; - ОСОБА_12 начальник ДСР ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116»; - ОСОБА_13 молодший інспектор ВНІБ ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116»; - ОСОБА_14 молодший інспектор ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116».

Оскільки свідками у даному кримінальному провадженні є працівники ДУ «Сумська виправна колонія «№ 116» в службові обов`язки яких входить нагляд за відбуванням покарання у виді позбавлення волі засудженими, в тому числі і ОСОБА_4 , слідчий суддя не вбачає навіть потенційно можливого незаконного впливу на даних осіб, та прокурором у судовому засіданні не доведено зворотнє.

Ризик, передбачений п .5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість вчинити інші кримінальні правопорушення існує на тій підставі, що підозрюваний відбуваючи покарання за вчинення тяжкого злочину, підозрюється у вчиненні іншого не тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав у даному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого злочину для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, або будь-яких інших альтернативних запобіжних заходів враховуючі його відбування покарання у виді позбавлення волі в установі виконання покарань з датою закінчення строку покарання 21.03.2028, тобто клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Також зважаючи на виконання вироку у виді позбавлення волі ОСОБА_4 не має можливості самостійно прибувати на вимогу до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду оскільки це не залежить від його волі, слідчий суддя не вбачає підстав для покладення на нього, передбаченого ч. 3 ст. 194 КПК України обов`язку.

Підозрюваний ОСОБА_4 не підлягає звільненню з-під варти в залі суду, оскільки існує інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання підозрюваного під вартою, а саме вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020, який перебуває на виконанні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001281 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.10.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_4 не підлягає звільненню з-під варти в залі суду, оскільки існує інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою, а саме вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2020.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1