УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003753 від 07.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003753 від 07.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України, про арешт майна, яке вилучене 07.11.2025 в період часу з 19 год. 20 хв. до 20 год. 08 хв. під час проведення обшуку частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 , а саме, на: 2 (два) столи, візуально схожих для використання під час азартних ігор; картонну коробку, в середині якої розміщено 24 гральні фішки (11 штук з написом «100 MAVERICK POKER CLUB», 13 штук з написом «500 MAVERICK POKER CLUB»; картонну коробку, в середині якої розміщено 79 гральних фішок з написом «1000 MAVERICK POKER CLUB»; картонну коробку, в середині якої розміщено 100 гральних фішок з написом «1000 MAVERICK POKER CLUB»; металевий кейс, в середині якої розміщено 524 гральні фішки (55 штук з написом «5 ELITE POKER TOURNAMENT», 131 штука з написом «25 ELITE POKER TOURNAMENT», 52 штуки з написом «500 ELITE POKER TOURNAMENT», 185 штук з написом «100 ELITE POKER TOURNAMENT», 68 штук з написом «1 000 ELITE POKER TOURNAMENT», 33 штуки з написом «5 000 ELITE POKER TOURNAMENT»; колоду гральних карт.

Клопотання мотивоване тим, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003753 від 07.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2025 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 щодо незаконної діяльності, що полягає у наданні послуг у виді азартних ігор, що проводиться у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська. буд. 24.

Відповідно до відомостей, зазначених ОСОБА_5 встановлено, що останній є представником по довіреності від 07.11.2025 ПАТ «Житомирський меблевий комбінат» (код за ), які є власниками будівлі адміністративно-виробничого комплексу загальною площею 16613,9 кв.м. (БЦ «Ренесанс»), та прибувши за вищезазначеною адресою 07.11.2025 виявив у середині приміщення, яке надається в оренду знаряддя для проведення азартних ігор, та за результатами чого було здійснено виклик працівників поліції.

Відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №1РЖМК240006 від 01.04.2024, ПАТ «Житомирський меблевий комбінат» (код за ), та акту №1 приймання-передачі від 01.04.2025, ТОВ «КВІТЕНЬ ААУ» (код за ) передано в оренду частину нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24.

За отриманою досудовим розслідуванням інформацією від ОСОБА_5 встановлено, що у частині нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 можуть знаходитися речі і документи, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а саме: засоби і знаряддя вчинення злочину, а також предмети та документи, що мають значення для провадження, електронні цифрові носії інформації, де може бути виявлена вказана інформація, та інші речі та документи, які викривають співучасників вчинення кримінального правопорушення та на яких може бути виявлена інформація, що становить значення для досудового розслідування, що містить відомості про злочинну діяльність злочинні схеми, які можуть бути доказами у даному кримінальному проваджені, свідчити про вчинення ряду інших злочинів, містити відомості, що викривають фігурантів у даному кримінальному проваджені.

У зв`язку з вищевикладеним, 07.11.2025 у органу досудового розслідування виник невідкладний випадок, пов`язаний із врятування майна (речових доказів - засобів вчинення злочинів), та із безпосереднім переслідуванням осіб, які ймовірно причетні до скоєння даного кримінального правопорушення, що зумовило проведення обшуку до постановлення ухвали слідчого судді, а саме частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24.

Під час проведеного 07.11.2025 в період часу з 19:20 до 20:08 обшуку частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 , виявлено та вилучено майно на накладенні арешту на яке в своєму клопотанні наполягає прокурор.

08.11.2025 постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, а також з метою запобігання можливості приховування, розтрати майна, прокурор просить накласти на вищезазначене майно арешт.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав у ньому зазначених. Крім того, долучив до матеріалів клопотання копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 13.11.2025 про надання дозволу на проведення обшуку за вищезазначеною адресою.

Представники власника майна - адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вважав, що вилучене майно не має будь якого доказового значення у межах даного кримінального провадження та не є речовим доказом.

Заслухавши доводи прокурора, представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003753 від 07.11.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2032 КК України.

07.11.2025 в період часу з 19:20 до 20:08 проведено обшуку частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 , виявлено та вилучено майно на накладенні арешту на яке в своєму клопотанні наполягає прокурор.

08.11.2025 постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

13.11.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва надано дозвіл на проведення обшуку частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 з метою вилучення речей на які прокурор просить накласти арешт.

Звернення прокурора з клопотанням про арешт на вказане тимчасово вилучене майно зумовлено необхідністю збереження речових доказів, оскільки вилучені предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Постановою слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 від 08.11.2025 зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого від 08.11.2025, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 07.11.2025 в період часу з 19 год. 20 хв. до 20 год. 08 хв. під час проведення обшуку частини нежитлового приміщення загальною площею 470 кв.м. на цокольному поверсі будівлі літ. «А», яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 24 , а саме, на:

-2 (два) столи, візуально схожих для використання під час азартних ігор;

-картонну коробку, в середині якої розміщено 24 гральні фішки (11 штук з написом «100 MAVERICK POKER CLUB», 13 штук з написом «500 MAVERICK POKER CLUB»;

-картонну коробку, в середині якої розміщено 79 гральних фішок з написом «1000 MAVERICK POKER CLUB»;

-картонну коробку, в середині якої розміщено 100 гральних фішок з написом «1000 MAVERICK POKER CLUB»;

-металевий кейс, в середині якої розміщено 524 гральні фішки (55 штук з написом «5 ELITE POKER TOURNAMENT», 131 штука з написом «25 ELITE POKER TOURNAMENT», 52 штуки з написом «500 ELITE POKER TOURNAMENT», 185 штук з написом «100 ELITE POKER TOURNAMENT», 68 штук з написом «1 000 ELITE POKER TOURNAMENT», 33 штуки з написом «5 000 ELITE POKER TOURNAMENT»;

-колоду гральних карт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1