У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/3888/25 № 1-кс/610/674/2025
м. Балаклія09 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000222 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

07.10.2025 до суду поштою надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 06.10.2025, яке було здано на пошту того ж дня.

Просять накласти арешт на тимчасово вилучене майно: шкіряний диван темно-зеленого кольору, 2 шкіряних крісла темно-зеленого кольору, журнальний стіл дерев`яний зі скляною поверхнею, фактичним користувачем яких є ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 03.10.2025 при огляді місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також було об'єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження як речових доказів, які визнані такими за постановою слідчого, та недопущення їх знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єктів дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі і предмети.

Прокурор та фактичний користувач майна просили розглянути клопотання за їхньої відсутності.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

06.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000222.

Частиною 4 статті 185 КК України передбачено кримінальну відповідальність за крадіжку, вчинену у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

На час розгляду клопотання убачається про те, що 04.04.2025 до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 про вчинення крадіжки з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: меблів, одягу, ювелірних виробів, грошових коштів, комп`ютерної та побутової техніки. У вчиненні злочину ОСОБА_5 підозрює ОСОБА_6 , яким частина викраденого майна була реалізована місцевим мешканцям. Під час допиту ОСОБА_5 пояснила, що частина викрадених речей, а саме: набір шкіряних м`яких меблів, диван розкладний та 2 крісла темно-зеленого кольору, журнальний столик овальної форми зі склом, на теперішній час перебувають у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані меблі, зі слів ОСОБА_7 , він придбав у ОСОБА_8 та перевіз на власному автомобілі до вищевказаної квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_4 та ОСОБА_9

03.10.2025 слідчим, за добровільною письмовою згодою ОСОБА_4 , було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: диван шкіряний темно-зеленого кольору, 2 шкіряних крісла темно-зеленого кольору, журнальний стіл дерев`яний зі скляною поверхнею, які було передано ОСОБА_4 на відповідальне зберігання.

За постановою слідчого від 03.10.2025 вищевказані предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Окрім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, тому є речовими доказами у даному кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначених об'єктів, як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Накласти арешт на тимчасово вилучене 03.10.2025 в ході огляду місця події майно: 1) шкіряний диван темно-зеленого кольору, 2) 2 шкіряних крісла темно-зеленого кольору, 3) журнальний стіл дерев`яний зі скляною поверхнею, позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3)Місце зберігання арештованого майна визначити дізнавачу, слідчому, прокурору у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4)Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1