Провадження № 1-кс/201/5308/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000107 від 10.03.2025 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старомлинівка, Великоновосілківського району Донецької області, громадянки України, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000107 від 10.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, розуміючи, що територія с.Старомлинівка Волноваського району Донецької області окупована і на ній протиправно тимчасово встановлено владу окупаційної адміністрації держави-агресора, знаючи, що заклади загальної середньої освіти в Україні здійснюють свою діяльність згідно з українським законодавством, діючи умисно, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, реалізуючи рішення та дії держави-агресора, спрямовані на організацію освітнього процесу та впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти на захоплених Російською Федерацією територіях Донецької області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.09.2024 добровільно погодилась на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, добровільно прийняла пропозицію обійняти посаду та обійняла посаду «директора» так званого закладу освіти «МУНИЦИПАЛЬНОГО БЮДЖЕТНОГО ОБЩЕОБРАЗОВАТЕЛЬНОГО УЧРЕЖДЕНИЯ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 АДМИНИСТРАЦИИ ГОРОДА ДОНЕЦКА»» (мовою оригiналу), яке 04.04.2024 було перейменовано в «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБЩЕОБРАЗОВАТЕЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 ВЕЛИКОНОВОСЕЛКОВСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО ОКРУГА» ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» (мовою оригiналу), скорочена назва - «ГБОУ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 ОСОБА_7 » ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» (мовою оригiналу) та до цього часу вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандарти освіти держави-агресора у зазначеному закладі освіти, що розташований за адресою: «285552, Донецкая Народная Республика, М.О. Великоновоселковский, с. Старомлыновка, ул. Центральная, д.110» на основі приміщень та матеріальних цінностей навчального закладу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 с.Старомлинівка Волноваського району Донецької області», розташованого за адресою: Донецька область, с. Старомлинівка, Волноваський район, вулиця Центральна, будинок 110, .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , використовуючи отримані повноваження «директора» так званого закладу освіти «МУНИЦИПАЛЬНОГО БЮДЖЕТНОГО ОБЩЕОБРАЗОВАТЕЛЬНОГО УЧРЕЖДЕНИЯ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 АДМИНИСТРАЦИИ ГОРОДА ДОНЕЦКА»», яка 04.04.2024 була перейменована в «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ ОБЩЕОБРАЗОВАТЕЛЬНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 ВЕЛИКОНОВОСЕЛКОВСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО ОКРУГА» ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ» (мовою оригiналу), перебуваючи на тимчасово окупованій території, з метою організації освітнього процесу у вказаному закладі освіти, керуючись ідеологічними мотивами не пізніше ніж з 20.09.2024 та до цього часу, діючи на підставі законодавства Російської Федерації та «Устава ГОСУДАРСТВЕННОГО БЮДЖЕТНОГО ОБЩЕОБРАЗОВАТЕЛЬНОГО УЧРЕЖДЕНИЯ «СТАРОМЛЫНОВСКАЯ ШКОЛА № 2 ВЕЛИКОНОВОСЕЛКОВСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО ОКРУГА» ДОНЕЦКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ"" (мовою оригiналу) відповідно до законодавства Російської Федерації та Донецької Народної Республіки, видавала, затверджувала локальні нормативні акти, що регламентують діяльність освітнього закладу за стандартами освіти держави-агресора, організовувала освітній процес на російській мові, вивчення навчальних програм та предметів, що формують в учнів російську громадянську ідентичність, ціннісне ставлення до державних символів, історичної спадщини, здобутків Росії в науці, мистецтві, спорті, технологіях та праці, ідейну переконаність, готовність до служіння та захисту Вітчизни, відповідальність за його долю, впроваджувала духовно-моральне виховання щодо усвідомлення духовних цінностей російського народу, захист та розвиток етнокультурних особливостей та традицій народів Російської Федерації в умовах багатонаціональної держави, тобто вчиняла дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у вищевказаному закладі освіти, із повним виключенням освітніх програм за національним законодавством України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, але не виключно, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду інтернет-ресурсів, які долучені до матеріалів даного клопотання на підтвердження наявності обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення.

Окрім цього, на виконання вимог ч.2 ст. 135 КПК України не довелось можливим вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру під розписку дорослому члену сім`ї ОСОБА_4 чи іншим особам, які з нею проживають, оскільки в ході досудового розслідування не встановлено дорослих членів сім`ї підозрюваної та інших осіб які з нею проживають та перебувають на підконтрольній території України, яким можна було б вручити повістку про виклик та повідомлення про підозру.

Окрім цього, не довелось можливим вручити повідомлення про підозру житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи, оскільки в ході досудового розслідування місце знаходження та проживання підозрюваної ОСОБА_4 на підконтрольній Україні території не встановлено, у зв`язку з чим неможливо встановити житлово-експлуатаційну організацію за місцем проживання особи.

Окрім цього, не довелось можливим вручити повідомлення про підозру адміністрації за місцем роботи підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки останню звільнено з останнього місця роботи.

За таких обставин вжито вичерпних заходів, передбачених ч.1, 2 ст. 135 КПК України, для вручення повідомлення про підозру, здійснення виклику у кримінальному провадженні до прокурора для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000333.

Однак на зазначені виклики прокурора підозрювана ОСОБА_4 не прибула, як і не повідомила про причини свого не прибуття, жодних клопотань, заяв чи пояснень не надала.

Місцезнаходження ОСОБА_4 на цей час невідоме.

Відповідно до інформації з Міністерства соціальної політики України ОСОБА_4 статус внутрішньо переміщеної особи не отримувала.

Згідно з інформацією з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_4 з 24.02.2022 не перетинала державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованою територією.

Окрім цього, в ході досудового розслідування під час здійснення оглядів Інтернет-ресурсів, а саме офіційного веб-сайту Російської Федерації «ФЕДЕРАЛЬНАЯ НАЛОГОВАЯ СЛУЖБА» (мовою оригіналу) встановлено, що ОСОБА_4 має «идентификационный номер налогоплательщика» (мовою оригіналу) на території держави-агресора.

Враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що місце знаходження підозрюваної ОСОБА_4 на підконтрольній Україні території не встановлено, за викликом прокурора остання не прибула та про причини неможливості прибуття не повідомила, у зв`язку з чим є підстави вважати, що остання переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності на тимчасово окупованій території, на підставі чого постановою прокурора від 10.12.2025 згідно із ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Отже, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_4 ухиляється від явки на виклик прокурора (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у міжнародний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території, тому наявні передбачені ст. 297-1 КПК України підстави для здійснення спеціального досудового розслідування щодо вказаної особи.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях перебувають матеріали кримінального провадження №0000107 від 10.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

28.11.2025 відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру за ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи вищевикладені обставини, згідно із приписами ч.8 ст.135 КПК, 02 грудня 2025 року в газеті «Урядовий кур`єр» №246 (8171), яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_4 та повістку про виклик підозрюваної ОСОБА_4 на 08.12.2025 з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 09.12.2025 з 09 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., 10.12.2025 з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. до адміністративної будівлі Маріупольської окружної прокуратури Донецької області для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000107 від 10.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Також 02.12.2025 повідомлення про підозру було вручене захиснику підозрюваної адвокату ОСОБА_6 , який призначений центром надання безоплатної вторинної правової допомоги для здійснення захисту підозрюваної.

Таким чином, 02.12.2025 ОСОБА_4 набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у здійсненні колабораційної діяльності, тобто вчиненні громадянином України дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою прокурора від 10.12.2025 згідно із ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_4 оголошено в регіональний, державний (міждержавний), міжнародний розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошений у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликався для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття, та згідно матеріалів клопотання перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрюваний переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000107 від 10.03.2025 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № 0000107 від 10.03.2025 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 15-30 годині 15.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1