Справа № 463/8417/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2477/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003325 від 06 вересня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_9

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України у кримінальному провадженні №0003325 від 06 вересня 2025 року.

Слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року таке клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії ухвали становить шістдесяти днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 15 год. 45 хв. 06 вересня 2025 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 04 листопада 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував вагомістю наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, врахувавши при цьому особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий; на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, проживає постійно у м. Дніпро, має позитивну репутацію, позитивні характеристики, в нього відсутні будь-які негативні характеристики, має власну сім?ю, є віруючою особою, доглядає за матір?ю та батьком, які проживають окремо та не потребують постійного догляду, має міцні та сталі духовні і соціальні зв?язки; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував позицію Верховного суду, викладену у постанові від 15 квітня 2025 року у справі №573/406/24 (провадження № 51-317км25), де суд також вказує, що перебування держави у правовому режимі воєнного стану є вагомою причиною, щоб вести мову про необхідність виконання військового обов`язку усіма громадянами України, в тому числі й Свідками Єгови. Військовий напад на державу та, відповідно, самооборона проти такої агресії є тим винятковим випадком, який дозволяє державі впроваджувати певні пропорційні обмеження для можливості відмови від військової служби з релігійних мотивів, за яким не можна вести мову про порушення ст. 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Адже і сама Україна є підписантом вказаної Конвенції, а відтак, якщо її існування поставлено під загрозу внаслідок військового нападу, то очевидним є те, що держава повинна вжити всіх можливих заходів для самозбереження (у тому числі мобілізації військовозобов`язаних).

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 ; постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого; у випадку часткового задоволення апеляційної скарги визначити для підозрюваного ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог матеріального права та процесуального законодавства внаслідок неповноти судового розгляду.

Вважає, що слідчим суддею не було жодним чином перевірено доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_7 , так і безпідставності його тримання під вартою.

Наголошує що стороною обвинувачення не звернуто жодної уваги про м можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, а у поданому слідчим клопотанні наявні посилання лише щодо характеру, тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину та наявності ризиків.

Стверджує, що ОСОБА_7 , як Свідок Єгови, не є особою, яка за своїми релігійними переконаннями може бути призвана на військову службу, а отже не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України. Так, підозрюваний більше 26 років є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Cвідків Єгови в Україні, а з 14 квітня 2011 року призначений на посаду священнослужителя старійшини (єпископа) збору.

Покликається на те, що та обставина, що виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням Свідків Єгови, вже була встановлена та підтверджена на законодавчому рівні, зокрема у постанові Кабінету міністрів України від 10 листопада 1999 року № 2066 і неодноразово про згадане наголошувалося у практиці ЄСПЛ. Для Свідків Єгови є неприйнятною будь-яка військова служба, як пов`язана із носінням зброї, так і не пов`язана із її носінням.

Звертає увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 є глибоко віруючою людиною, яка протягом свого життя у всіх сферах дотримується високих біблійних норм, що підтверджується зокрема і його характеристиками і членством у релігійній організації «Свідки Єгови», настання заявлених ризиків відсутнє або ж маловірогідне. Тому застава, у передбаченому законом розмірі, зможе повною мірою забезпечити виконання підозрюваним своїх обов`язків.

Стверджує, що заявлені ризики відсутні. ОСОБА_7 має глибокі і тривалі релігійні переконання, які слугували причиною для його відмови від проходження військової служби. Крім того, підозрюваний раніше проходив альтернативну службу, працюючи в Олександрійській дистанції колій Одеської залізниці, що підтверджується копією особової картки. Є добропорядним, чесним і відповідальним, має виключно позитивні характеристики, надавав активну волонтерську допомогу після початку повномасштабного військового вторгнення російської федерації, намагається у законний спосіб відстоювати свої релігійні переконання. Ще до примусової мобілізації ОСОБА_7 звертався до РТЦК та СП із заявою про заміну військової служби на невійськову, користуючись своїм конституційним правом, що підтверджується копією заяви та поштових документів. ОСОБА_7 не вчиняв жодних протиправних дій і тоді, коли був неправомірно затриманий представниками відповідного ТЦК та СП, а згодом примусово, проти волі з погрозами та шляхом обману мобілізований, доставлений до військової частини та, що підтверджується фактичними даними, які містяться у заявах до державних та правоохоронних органів, які було подано на захист прав та законних інтересів ОСОБА_7 . Підозрюваний направляв до військової частини НОМЕР_1 повідомлення з поясненнями причин вибуття з військової частини та зазначив контактну адресу, що також є свідченням відсутності у нього наміру переховуватися.

Наголошує, що незважаючи на ясно виражену відмову ОСОБА_7 від проходження військової служби з мотивів особистих релігійних переконань, його було шляхом примусу із застосуванням сили, доставлено до військової частини Збройних сил України НОМЕР_1 . Тобто, ОСОБА_7 не ухилявся від свого обов`язку перед державою, а просив замінити йому виконання військової служби на не військову (цивільну).

Посилається на практику Європейського суду з прав людини.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який таку заперечив, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст.29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.6 та ч.8 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003325 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України. У ході досудового розслідування у межах цього досудового провадження, ОСОБА_7 повідомлено про підозру .

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено слідчим суддею, обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних дій, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, що містяться у заяві військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення від 03.07.2025 №1105/9119; матеріалах службового розслідування за фактами самовільного залишення військової частини ОСОБА_7 в їх сукупності (рапортами, доповідями витягами з наказів, характеристиками).

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційні твердження захисника про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції, відтак є безпідставними.

Щодо апеляційних доводів про необґрунтованість підозри, то апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення. А слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності існування обставин на підтвердження обгрунтованості підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» (рішення ЄСПЛ від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88) ЄСПЛ зокрема зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу».

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри чи зміни підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Відтак, суд апеляційної інстанції зауважує, що захисник ОСОБА_6 у своїх апеляційних доводах по суті просить надати оцінку пред`явленій підозрі та висловитися по суті пред`явленого обвинувачення, що може зробити тільки суд при розгляді справи по суті, прийнявши законне та обґрунтоване рішення, встановивши вину або невинуватість підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому дій. Слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд клопотання слічого щодо застосування запобіжного заходу, не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення ОСОБА_7 про його підозру у вчиненні кримінального правопорушення та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 як свідок Єгови, не може бути призваний на військову службу за своїм релігійним переконанням, а отже не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 КК України, були предметом дослідження слідчого судді та отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Дані про особу підозрюваного, на які покликається захисник у поданій апеляційній скарзі, не дають переконання у тому, що такі соціальні фактори справлять стримуючу дію та забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваної, а відповідно не є підставою для скасування судового рішення та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо визначення розміру застави, як просить апелянт, то колегія суддів звертає увагу на те, що згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, у зв`язку із чим відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підставно не визначав розмір застави.

З огляду на зазначене колегія суддів, погоджується з висновками слідчого судді, щодо відсутності підстав для визначення розміру застави.

Інших доводів, які б безумовно свідчили про існування обґрунтувань для скасування ухвали слідчого судді, апеляційна скарга захисника не містить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, колегія суддів виснує, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_7 , постановлена з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003325 від 06 вересня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4