Номер провадження: 11-сс/813/2158/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001231, внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, вилучене 13 жовтня 2025 року під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1, а саме:

- металеві фрагменти у кількості 4 штук;

- предмет зовні схожі на гільзі у кількості 10 штук;

- змив РБК з підлоги;

- автомобіль марки «FORD» моделі «Fusion», державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору та ключ від нього, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучене у ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що транспортний засіб був знаряддям вчинення злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу суду постановлена з порушенням вимог КПК, з наступних підстав:

- арешт накладений на майно третьої особи, яка не є підозрюваним;

- з моменту вилучення орган досудового розслідування мав достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій;

- арешт спричиняє матеріальну шкоду, оскільки автомобіль із пошкодженим лобовим склом перебуває на відкритому штрафному майданчику.

На підставі наведеного, апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвали, якою відмовити у задоволені клопотання про арешт майна або передати автомобіль на відповідальне зберігання.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_6 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001231, внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, слідчий визначив метою накладення арешту, зокрема, на автомобіль марки «FORD» моделі «Fusion», державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору та ключ від нього, його збереження як речового доказу.

Відповідно до клопотання у провадженні слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001231 від 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до клопотання, 13.10.2025 до ЧЧ надійшло повідомлення оператора 102 про те, що 13.10.2025, приблизно о 05:50 год., ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1, зачинився в автомобілі Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , почав рух у бік співробітників поліції та правим боковим дзеркалом заподіяв інспектору першого взводу першої роти другого батальйону полку УПП в Одеській області ДПП лейтенанту поліції ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесні ушкодження у вигляді забію правого ліктьового суглобу під час виконання працівником службових обов`язків, у зв`язку з чим ОСОБА_11 було доставлено до КНП «МКЛ №10» ОМР.

В рамках вказаного кримінального провадження, 13 жовтня 2025 року у період часу з 11 год. 09 хв. по 12 год. 23 хв., слідчим проведено огляд місця події за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1, під час якого вилучено: металеві фрагменти у кількості 4 штук, які поміщено до сейф-пакету зразка НПУ №ICR 0161180; предмети зовні схожі на гільзи у кількості 10 штук, які поміщено до сейф-пакету зразка НПУ №ICR 0134674; автомобіль марки «FORD» моделі «Fusion» з державним номерним знаком « НОМЕР_1 » у корпусі чорного кольору та ключ від нього; змив РБК з підлоги, який упаковано до паперового конверту коричневого кольору, зразка НПУ;

У подальшому постановою слідчого вищевказаний транспортний засіб визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що автомобіль марки «FORD» моделі «Fusion», державним номерним знаком НОМЕР_1 , може мати доказове значення та є достатні підстави вважати, що його збереження необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки, вказаний транспортний засіб може бути знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст. 170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши у сукупності всі обставини кримінального провадження, є правові підстави для арешту майна.

Поряд з цим, апеляційний суд акцентує увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

З урахуванням того, що в рамках вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування не призначались будь-які експертні дослідження, якими може бути вилучений транспортний засіб, тому вимоги клопотання про необхідність накладення арешту на нього із обов`язковою забороною користування ним, є необґрунтованими, оскільки, у цьому випадку заборона користування, є невиправданим обтяжливим способом арешту майна.

Апеляційний суд вважає, у даному випадку достатнім способом забезпечення буде арешт шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження вказаним транспортним засобом власником або особою, яка здійснює його володіння, до скасування арешту у порядку встановленому КПК України, що дозволить не порушувати право власності особи та належним чином забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді частковому скасуванню із постановленням нової ухвали.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту, ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001231, внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001231, внесеного до ЄРДР 13 жовтня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на користування та розпорядженняа майном вилученим 13 жовтня 2025 року під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 58/1, а саме:

- металеві фрагменти у кількості 4 штук;

- предмет зовні схожі на гільзі у кількості 10 штук;

- змив РБК з підлоги.

Накласти арешт на автомобіль марки «FORD», моделі «Fusion», державним номерним знаком НОМЕР_1 , чорного кольору, та ключ від нього, шляхом позбавлення права на розпорядження вказаним майном власником або особою, яка здійснює його володіння, до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3