Справа № 182/7618/25
Провадження № 1-кс/0182/1059/2025
У Х В А Л А

Іменем України

28.11.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання начальника відділення СВ Нікопольського РУП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено в.о. керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2025 року за №0001235 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преображенка Межівського району, Дніпропетровської області, гр. України, українця, із загальною спеціальною освітою, працюючого неофіційно, є особою з інвалідністю ІІ групи з загального захворювання, депутатом не являється, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Начальник відділення СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з в.о. керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ Нікопольського РУП ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0001235 за фактом вчинення розпусних дій щодо особи, яке не досягла шістнадцятирічного віку, вчинене членом сім`ї, за фактом вчинення дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 (сексуальне насильство), вчинені щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та за фактом вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням генітальій, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 (зґвалтування), вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України, щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області № 1104 від 08.12.2021 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено опікуном над неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З того часу неповнолітня ОСОБА_8 з молодшим рідним братом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . проживала разом з опікуном ОСОБА_9 та її чоловіком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією родиною за адресою: АДРЕСА_1 .

Упродовж періоду часу з 30.04.2025 по 05.11.2025 ОСОБА_5 , за відсутності ОСОБА_9 , яка виїхала за межі України, проживаючи однією родиною з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчиняв розбещення неповнолітньої ОСОБА_8 та дії сексуального характеру за наступних обставин.

У квітні 2025 року у ОСОБА_5 , який обізнаний, що ОСОБА_8 є неповнолітньою особою та членом його сім`ї, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості неповнолітньої особи, а саме дій, спрямованих на задоволення власної статевої пристрасті та на збудження у неповнолітньої ОСОБА_8 статевого інстинкту.

30.04.2025 приблизно о 08 годині 00 хвилин, більш точно часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за столом в приміщенні кухонної кімнати будинку за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій сексуального характеру, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012, та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, посадив неповнолітню ОСОБА_8 собі на коліна та, утримуючи неповнолітню в обіймах, почав цілувати в губи, від чого остання отримала неприємні відчуття.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення розпусних дій сексуального характеру, 30.04.2025 в денний час доби, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012, та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , повторно поцілував неповнолітню ОСОБА_8 в губи.

Окрім того, у невстановлений слідством час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на вчинення сексуального насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , з метою збудження у неї статевого інстинкту та задоволення власної статевої пристрасті.

Так, ОСОБА_5 упродовж періоду часу із 02.05.2025 по 06.08.2025, більш точного часу слідством не встановлено, перебуваючи як за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , так і за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел на вчинення сексуального насильства відносно неповнолітньої ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що остання не досягла шістнадцятирічного віку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, використовуючи свою фізичну перевагу, ігноруючи її волю, користуючись її нездатністю чинити опір через залежність від батьків, всупереч вимогам ст. 16 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, здійснив поцілунки та непристойні доторки руками до її грудей, сідниць та до інтимних частин тіла.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 порушив права дитини на статеву недоторканість та її нормальний фізичний, психологічний та соціальний розвиток.

Крім того, у невстановлений слідством час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на задоволення своєї статевої пристрасті, пов`язаної із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 з використанням генеталій всупереч її волі.

Так, 07.08.2025 у денний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 з метою задоволення своєї статевої пристрасті та маючи умисел на зґвалтування, завів неповнолітню ОСОБА_8 до однієї із кімнат квартири за адресою: АДРЕСА_2 , закривши за собою двері, таким чином, залишившись вдвох з останньою.

ОСОБА_5 , перебуваючи разом із неповнолітньою ОСОБА_8 в одній із кімнат квартири за адресою: АДРЕСА_2 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на вчинення зґвалтування неповнолітньої потерпілої, використовуючи свою фізичну перевагу, ігноруючи її волю, користуючись її нездатністю чинити опір через залежність від батьків, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди.

Після вчиненого статевого акту, ОСОБА_5 відпустив неповнолітню ОСОБА_8 , попередивши про нерозголошення цієї події.

У подальшому, ОСОБА_5 з метою реалізації свого єдиного злочинного умислу, направленого на задоволення своєї статевої пристрасті, у період часу з 07.08.2025 по 05.11.2025, більш точної дати та часу слідством не встановлено, перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , так і за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово вчиняв дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло неповнолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій без добровільної згоди.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.2 ст. 156 КК України - вчинення розпусних дій щодо особи, яке не досягла шістнадцятирічного віку, вчинене членом сім`ї, за ч.3 ст. 153 КК України - вчинення дій сексуального характеру, не пов`язаних з проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та за ч.3 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням генітальій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 153 КК України, щодо неповнолітньої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

27 листопада 2025 року ОСОБА_5 за участі захисника, оголошено підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання і просила обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою. При цьому прокурор посилалась на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується, протоколом прийняття заяви від 24.11.2025 року, протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту законного представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_9 , протоколом огляду мобільного телефону неповнолітньої потерпілої, висновком судово-медичної експертизи №2-С від 26.11.2025 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та копією виписки із медичної картки неповнолітньої ОСОБА_8 . Прокурор вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що є свідомим для нього. До того ж, він є особою з інвалідністю ІІ групи, що дозволяє йому безперешкодно виїжджати за кордон, де він в подальшому може переховуватись. Він може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, з метою зміни раніше наданих нею показів, з якою він перебував у сімейних відносинах та проживав однією сім`єю та може впливати на свідків з якими він також перебуває у сімейних відносинах. Він не має родичів, які можуть забезпечити його процесуальну поведінку та він проживав в будинку, який належить його дружині - ОСОБА_9 і саме за місцем спільного проживання він вчиняв протиправні дії відносно неповнолітньої потерпілої, що виключає можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу - у вигляді домашнього арешту. Крім того, з урахуванням того, що злочин вчинено з застосуванням сексуального насилля, прокурор просила не обирати стосовно підозрюваного, як альтернативний вид запобіжного заходу заставу і не визначати її розмір. До того ж, жодна особа не звернулась до органів досудового розслідування або до суду про передачу ОСОБА_5 на поруки, що також виключає можливість передачі останнього на поруки.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував обґрунтованість, оголошеної йому підозри та повідомив, що жодних дій сексуального характеру відносно неповнолітньої ОСОБА_8 він не вчиняв, це вигадка потерпілої. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 , оскільки його дружина, яка є власницею будинку, залишила місце проживання і вивезла дітей в місце, яке йому невідомо. Т.я. будинок придбаний під час шлюбу, а він вважає, що має законне право на його частину і може проживати там під час слідства. Також можливе обрання домашнього арешту за адресою квартири, яку він орендує.

Захисник ОСОБА_7 підтримав позицію ОСОБА_5 і зазначив, що він раніше не притягався до кримінальної відповідальності, він є соціально адаптованою особою, має постійне місце проживання і реєстрації, позитивно характеризується. Крім того, просив врахувати, що не всі ризики, зазначені прокурором є дієвими і знайшли свої підтвердження, зокрема ризик переховування.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих слідчому судді копій матеріалів кримінального провадження, 27 листопада 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у зазначеному кримінальному провадженні за ч.3 ст. 152, ч.3 ст. 153, ч.2 ст. 156 КК України. Обставини, викладені в оголошеній підозрі ОСОБА_5 не визнав.

Однак, підозра обґрунтована наступними доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 24.11.2025 року, згідно якої опікун неповнолітньої ОСОБА_11 - ОСОБА_9 звернулася до поліції з заявою про те, що в період часу з 07.08.2025 по 05.11.2025 року її чоловік ОСОБА_5 неодноразово ґвалтував природнім шляхом ОСОБА_8 , опікуном якої є вона (а.п.19). Протоколом допиту законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_9 від 24.11.2025 р., в ході якого вона повідомила, що в неї під опікою перебуває троє дітей, серед яких є ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так, 20.11.2025 їй надійшов дзвінок від начальника Нікопольської служби у справах дітей ОСОБА_14 , який повідомив, що йому стало відомо від двоюрідної сестри ОСОБА_15 ОСОБА_13 про факти статевих відносин ОСОБА_16 з ОСОБА_5 . Повернувшись додому, вона покликала ОСОБА_8 , в якої запитала чи був у неї секс з ОСОБА_17 , на що остання почала плакати та повідомила про те, що був більше 10 раз, у нього на роботі, в них вдома, всі акти були вагінальні, ОСОБА_17 закінчував з її слів у неї або у руку. Після розмови, вони домовились, що ОСОБА_17 не розкажуть про цю розмову, а наступного дня, коли останнього не було вдома, вони зібрали речі та поїхали з дому. Крім того, 21.11.2025 вони звернулись до гінеколога , де після обстеження було надано висновок, в якому зазначено, що дівоча пліва порушена, хоча у липні 2025 року, гінеколог оглядала її і не встановила цього. До того ж, у ОСОБА_16 обмежене коло спілкування, так як вони проживають на прибережній території то на прогулянки виходять всі разом, з хлопцями ОСОБА_18 не спілкувалась (а.п.24-25).

Показами ОСОБА_13 від 25.11.2025 р., яка повідомила про те, що її двоюрідна сестра - ОСОБА_19 2009 р., повідомила їй про те, що ОСОБА_5 вчиняє по відношенню до неї розпусні дії і гвалтує. (а.п.76).

Відповідно стенограми до протоколу допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 24.11.2025 року, яка була допитана в обстановці дружній до дитини по типу «зелена кімната» на запитання психолога ОСОБА_20 та слідчої дитина повідомила, про те, що в неї є батько і мати, брат та сестри, з ними мешкає вона з 2021 року. До свого батька, вона ставиться погано, через протиправні дії по відношенню до неї. Коли вона залишалась на одинці з ОСОБА_5 , то він її чіпав, це вперше відбулось 30 квітня 2025 року в приміщенні кухні, а саме після того, як вона поснідала підійшла до нього подякувати за сніданок, а він сказав їй, що покаже як цілуються дорослі, обняв її і посадив на коліна, почав цілувати, що їй не сподобалось і викликало негативні емоції. Після цього, в той же день він її ще цілував. Вказані дії відбувались до серпня 2025 року. Поступово він почав чіпати її за груди, пізніше за сідниці і інші інтимні місця в той час коли мати не бачила. Всі вищевказані дії відбувались лише в той час, коли вони знаходились на одинці. Перший статевий акт в них відбувся 7 серпня 2025 року в приміщенні масажного кабінету по АДРЕСА_2 . В той день мати ще працювала у школі і вона забрала з собою брата, а вона з сестрами залишились на роботі ОСОБА_17 . Сестри були у кімнаті, де вони зазвичай очікували , коли він працював, вони там сиділи та малювали, а вона в цей час пішла на кухню підстругати олівці, де був також ОСОБА_17 . Він запитав в неї чому вона така сумна, і вона повідомила ,що в неї болить низ живота на що він відповів, що це в неї « ОСОБА_21 ». Далі вони пішли до іншої кімнати, двері якої він зачинив, зняв з неї одяг, хотів зняти з неї і нижню білизну, але вона відмовилась, далі вони лежали, він цілував і торкався її як і раніше, після чого запитав у неї чи готова вона до цього, вона повідомила, що ні, але його це не зупинило і він своїм статевим органом проник у неї, попередньо відсунувши спідню білизну, вона казала йому, що їй боляче і неприємно, але ввін продовжив, а потім сказав, їй щоб вона пішла в душ митись. Після чого, це відбувалось більше 10 разів за місцем їх мешкання та на його роботі. Після першого статевого акту він сказав їй, що це має бути секретом і у разі, якщо вона комусь розповість, це буде гірше для неї. Вона розуміла те, що між ними відбудеться статевий акт в найближчий час, коли він називав її «Кицькою» в той час коли нікого не було поруч. На початку листопада, в ході розмови з двоюрідною сестрою, запитала в неї «Як зрозуміти, що ти вагітна?» і після цього сестра почала ставити різні питання про статеві відносини «Чи були вони, з ким були вони?» і вона розповіла їй про ОСОБА_5 та про ті дії, які він вчиняв по відношенню до неї (а.п.28-38).

Висновком експерта №2-с від 26.11.2025 на підставі даних судово-медичного обстеження гр.. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких-небудь об`єктивних ознак тілесних ушкоджень в області ротової порожнини та задньо-прохідного отвору при сумісному огляді з лікарем гінекологом (24.11.2025) не виявлено. При сумісному огляді з лікарем-гінекологом (24.11.2025) у неї встановлено порушення дівочої перетинки у вигляді трьох розривів на ній, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (згідно пункту 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступення тяжкості тілесних ушкоджень»). Порушення дівочої перетинки утворилось внаслідок введення тупого твердого предмета напівжорсткої конструкції в піхву, яким міг бути і напружений статевий член чоловіка. Встановити давність порушення дівочої перетинки не має можливості, що однак не виключає можливість її порушення в термін на який вказує обстежувана. Враховуючи антропометричні дані гр.. ОСОБА_8 , а.п.2009 р.н., дані сумісного огляду з лікарем гінекологом (24.11.2025), даних додаткового метолду дослідження, ступеню розвитку матки та шийки матки, вважаю, що на момент проведення експертизи гр.. ОСОБА_8 2009 р.н. досягла статевої зрілості. (а.п.64-65).

Відповідно до протоколу огляду мобільного телефону неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 26 .11.2025 року, переглянуто додаток «Flo», в якому було відображено інформацію про «критичні жіночі дні», дні овуляції та дні коли в неї відбувався незахищений статевий акт (а.п.40-48 ).

З огляду на викладене, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, підозра, оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою на початковому рівні.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, переховування від органів досудового розслідування або суду об`єктивно існує, оскільки у разі доведеності вини, підозрюваному може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, що є свідомим для підозрюваного і в подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватися від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний є особою з інвалідністю ІІ групи безстроково, що дозволяє йому безперешкодно виїжджати за межі України, і останній може залишити відоме місце мешкання і переховуватись за кордоном з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Стосовно ризику впливу на неповнолітню потерпілу, то він також є доведеним, оскільки з потерпілою він проживав однією сім`єю за однією адресою і може здійснювати тиск з метою зміни нею показів, використовуючи як психологічний тиск так інший. Крім того, є дійовим і вплив на свідків, з якими він також перебуває в сімейних відносинах. Крім того, ОСОБА_5 суду повідомив, що його дружина ОСОБА_9 яка є опікуном неповнолітньої потерпілої і заявником у зазначеному кримінальному провадженні, несподівано для нього просила розірвати шлюб через безпідставні на його думку, ревнощі з її боку.

При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги відомості про репутацію ОСОБА_5 , який є раніше не судимою особою, але вчиняв злочини сексуального характеру за місцем свого мешкання відносно члена сім`ї, а саме неповнолітньої особи, яка перебуває під опікою його дружини, тому соціальні зв`язки з родиною у нього фактично втрачені. А його дії, згідно показів неповнолітньої потерпілої мали систематичний характер і відбувалися за місцем проживання і за місцем роботи, у квартирі, яку орендував ОСОБА_5 . Тому, обрання запобіжного заходу, за адресою проживання ОСОБА_5 , у будинку АДРЕСА_1 неможливе. До того ж, власником будинку є його дружина ОСОБА_9 законний представник неповнолітньої потерпілої у кримінальному провадженні і опікун ще трьох малолітніх дітей. Не надано суду доказів того. що сторона захисту отримала згоду на обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 за місцем знаходження масажного кабінету в орендованій квартирі.

Він є особою з інвалідністю ІІ групи за загальним захворюванням і працював неофіційно масажистом. На обліку і лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Суду не надано доказів того, що за станом здоров`я він не може утримуватися під вартою. Жодна особа не звернулася до суду з клопотанням про бажання поручитися за його процесуальну поведінку або взяти його на поруки, що виключає застосування такого запобіжного заходу як передача на поруки.

З огляду на відомі обставини кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , які останній заперечує, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 і саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України на які послався прокурор і які доведені в судовому засіданні.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

На думку слідчого судді, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним і тому клопотання підозрюваного і його захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу не може бути задоволене.

Визначення розміру застави для підозрюваного в даному випадку неможливе, оскільки злочин вчинено з застосуванням сексуального насильства відносно неповнолітньої потерпілої.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника відділення СВ Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з в.о керівника Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів, тобто до 25 січня 2026 року, в межах строку досудового розслідування, без права внесення застави.

Підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 взяти під варту в залі суду негайно.

В задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_7 щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Слідчий суддя ОСОБА_1