Справа №303/4207/24
№1-кп/303/364/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000292 від 26.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан. За Законом України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.02.2024, та місці, у обвинуваченого ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження (надалі Особа 1 та Особа 2), виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з Особою 1 та Особою 2, підшукали осіб, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яким, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, обмежено виїзд за межі території України та які погодились сплатити грошові кошти за їх незаконне переправлення через державний кордон.

При цьому, ОСОБА_5 під час спілкування в телефонному режимі з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 провів з ними усні домовленості про переправлення останніх через державний кордон України шляхом надання засобів та порад, для можливості незаконного перетину ними кордону поза пунктами пропуску з Угорщиною. За виконання вказаних дій ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, висунув умову надання грошових коштів у розмірі 6000 доларів США у якості винагороди.

В свою чергу Особа 1, на виконання попередньо розробленого злочинного плану, під час спілкування в телефонному режимі з ОСОБА_8 провів з ним усні домовленості про організацію незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через державний кордон України шляхом надання засобів та порад, для можливості незаконного перетину ним кордону поза пунктами пропуску з Угорщиною. За виконання вказаних дій, невстановлена досудовим розслідуванням особа, керуючись корисливим мотивом висунула умову надання грошових коштів у розмірі 12800 доларів США у якості винагороди, при цьому зазначив про необхідність оплати авансу у розмірі 3400 Євро на картковий рахунок наданий невстановленою досудовим розслідуванням особою, на що ОСОБА_8 погодився.

В подальшому, 19.02.2024 в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 та Особа 1 під час телефонних розмов з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали вказівку останньому та ОСОБА_7 прибути 21.02.2024 до м. Мукачево.

Надалі, ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного плану сприяв у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, приїхав 21.02.2024 на своєму автомобілі марки «BMW X7» з д.н.з. НОМЕР_1 на територію залізничного вокзалу станції Мукачево за адресою м. Мукачево, вул. Вокзальна 3, де близько 06 год. 00 хв. підібрав до салону свого автомобіля ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та близько 07 год. 36 хв. підібрав до салону свого автомобіля ОСОБА_9 та відвіз останніх до невстановленого досудовим розслідуванням хостелу в м. Мукачево, де на той час знаходився ОСОБА_10 .

Не зупиняючись на досягнутому, реалізовуючи свій злочинний умисел щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України, близько 20 год. 00 хв. 21.02.2024 ОСОБА_5 на своєму автомобілі марки «BMW X7» з д.н.з. НОМЕР_1 відвіз ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до невстановленого досудовим розслідування будинку, де на той час знаходилося ще не менше чотирьох невстановлених досудовим розслідуванням осіб чоловічої статі, які мали намір незаконно перетнути державний кордон України, та де до них приєдналася Особа 2 на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі марки Kia білого кольору, яка згідно попередньо обговорених домовленостей мала сприяти ОСОБА_5 наданням засобів в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому, того ж дня, Особа 2, будучи за кермом невстановленого досудовим розслідуванням автомобіля марки Kia білого кольору, підібрала до салону свого автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та спільно з ОСОБА_5 , який був за кермом свого автомобіля марки «BMW X7» з д.н.з. НОМЕР_1 , вирушили в бік населеного пункту м. Хуст, де по прибуттю водій (Особа 2) невстановленого досудовим розслідуванням автомобіля марки Kia білого кольору за вказівкою ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_9 раніше обумовлену суму грошових коштів в розмірі 6000 доларів США та від ОСОБА_8 решту обумовленої суми в розмірі 9500 Євро за незаконне переправлення через державний кордон України останнього, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення не визнав та показав, що його знайомий ОСОБА_11 з ОСОБА_12 зателефонував йому та попросив зустріти на залізничному вокзалі трьох осіб, яких він відвіз до себе в офіс - на автомийку по АДРЕСА_2 . Після цього він мав відвезти їх до найближчого готелю в м. Хуст. Як в подальшому відбувались події після того, як він залишив їх там, йому не відомо. Заперечив факт передання йому будь-яких грошових коштів цими особами.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, його вина стверджується показами свідків та письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, допитаний в порядку ст. 225 КПК України свідок ОСОБА_9 показав, що про можливість виїзду за кордон України він дізнався від знайомого, якому вдалося виїхати раніше та який дав йому контакти ОСОБА_13 . Приблизно через місяць півтора після того, як він зв`язався з ОСОБА_13 , останній повідомив йому, що можна їхати до м. Мукачева. 21 лютого 2024 року він приїхав до м. Мукачева з метою перетину кордону, не маючи при цьому дозволу на виїзд. Біля залізничного вокзалу його зустрів ОСОБА_13 на білому автомобілі марки «БМВ» з номерами «8888» та привіз у приміщення, де вже перебували двоє хлопців. В цьому приміщенні знаходилося десять хлопців. Пробувши там до вечора, їх розмістили у два автомобілі, на яких повезли в сторону м. Хуста, до кордону. До кордону він їхав в автомобілі марки «Кіа», водію якого він передав кошти в розмірі 6000 доларів США. Вказана сума була попередньо обговорена з ОСОБА_13 як оплата за перетин кордону. Просидівши в автомобілі «Кіа» півгодини, їм повідомили, що хлопців, яких перевозили в «БМВ» вже забрали до кордону, а ще через п`ятнадцять хвилин, що вони перейшли кордон. Проте, ввімкнувши телефон та подивившись на карту, вони зрозуміли, що до угорського кордону досить далеко та їх обманюють. Після цього їм сказали, що за ними приїде машина, яку вони чекали три години, але ніхто не приїхав. В подальшому ОСОБА_13 сказав їм заселитись в готель.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний в порядку ст. 225 КПК України, показав, що він разом з тестем ОСОБА_14 приїхав в середу о 6 годину ранку (конкретну дату не повідомив) до м. Мукачева з метою незаконного перетину кордону. Вийшовши з території залізничного вокзалу, вони зателефонували особі на ім`я ОСОБА_15 , який сказав, що при виході з вокзалу біля піцерії буде стояти джип білого кольору. На автомобілі марки «БМВ» їх забрав ОСОБА_13 , заселив у приміщення схоже на хостел та сказав чекати. До цього з ним спілкувався його тесть. Після поселення в хостел щодо перетину кордону вони контактували тільки з ОСОБА_13 , який повідомив, що перетин буде здійснено через українсько-угорський кордон поза пунктом пропуску. Приблизно через дві години він привіз туди ОСОБА_9 . Близько сьомої години вечора ОСОБА_13 забрав їх та привіз в будинок, який з його слів належав його матері. Після цього вони сіли в автомобіль марки «Кіа» і поїхали до м. Хуста, де в автомобілі вони очікували, що їх заберуть. Але їм повідомили, що поки нічого не виходить і їх відвезли до готелю. В готелі вони пробули до третьої години ночі, після чого на таксі червоного або вишневого кольору марки «Дачіа» їх відвезли до м. Виноградів та поселили у хостел, в якому вони пробули дві доби. В п`ятницю вони домовились з хазяїном хостелу про їхнє переселення в інше житло, де їх затримали працівники прикордонної служби. Грошові кошти за перетин кордону в розмірі 4750 євро за кожного він з тестем передавав чоловіку, який забирав їх від будинку матері ОСОБА_13 на автомобілі «Кіа». Перед цим тесть відправив на банківський рахунок чоловіка на ім`я ОСОБА_15 по 1700 євро за кожного, тобто 140 тисяч гривень. Щодо безпосереднього перетину кордону, їм повідомили, що вони підійдуть до паркану, який їм відкриють, після чого треба буде пройти близько ста метрів та включити навігацію, щоб добратись до угорської поліції та повідомити, що вони біженці з України.

Свідок ОСОБА_8 , допитаний в порядку ст. 225 КПК України, показав, що дізнався про можливість незаконного перетину кордону від військового ОСОБА_16 , який перетнув кордон та на той час знаходився в Чехії. За вирішення питання щодо перетину кордону він сказав перерахувати йому на банківський рахунок 3400 євро. Перерахувавши гроші ОСОБА_17 , він подзвонив останньому, на що той повідомив, що треба чекати. Після цього він зателефонував та сказав виїжджати у вівторок. Приїхавши з ОСОБА_18 до м. Мукачева у середу зранку, він зателефонував ОСОБА_17 , який сказав, що біля залізничного вокзалу їх буде чекати автомобіль марки «БМВ». У вказаному автомобілі з номерними знаками « НОМЕР_2 » їх очікував чоловік на ім`я ОСОБА_13 , який на вказаному автомобілі привіз їх до хостелу, куди пізніше привезли ОСОБА_19 хостелі вони пробули до вечора. Приблизно після шостої години вечора приїхав ОСОБА_13 і сказав, що треба їхати. Потім вони пересіли до іншого автомобіля марки «Кіа» і поїхали до прикордонної зони. Зупинившись десь на парковці, водій сказав їм сидіти в автомобілі і чекати. Потім підійшов ОСОБА_13 і сказав віддати гроші, які вони передали водієві автомобіля «Кіа» у розмірі 4750 євро. Після того як вони певний час просиділи в машині, до водія підійшов ОСОБА_13 і сказав, що треба від`їхати. Приїхавши до мийки, вони простояли там приблизно годину півтори, після чого їх відвезли до хостелу. Близько першої години ночі приїхало таксі і їх відвезли в інший хостел. На другий день їх відвезли до третього хостелу в м. Виноградів, куди ввечері приїхали прикордонники і забрали їх для перевірки документів. Щодо безпосереднього перетину кордону, ОСОБА_13 сказав, що він привезе їх до прикордонної смуги, куди за ними приїдуть і перевезуть. Яким чином мав відбутись процес перетину кордону він не розумів, але знав, що вони мали проходити не через офіційний пункт пропуску.

Свідок ОСОБА_10 , допитаний в порядку ст. 225 КПК України, підтвердив, що намагався незаконно перетнути державний кордон України та показав, що його дружина через знайомих, які вже виїхали за кордон, знайшла номер телефону чоловіка на імя ОСОБА_13 , з яким вони зв`язались та який в подальшому надіслав йому СМС-повідомлення про те, коли буде зелений коридор для перетину кордону. За перетин кордону він передав кошти в сумі 6000 доларів. З м. Мукачева їх забрали на автомобілях та відвезли у хостел в м. Хуст., після чого перевезли в другий хостел, а потім у третій, де їх затримали. З ОСОБА_13 він особисто не зустрічався, бачив його, але спілкувався тільки по телефону. Інструкції щодо перетину кордону йому не надавали, деталі перетину не повідомляли.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 332 ч. 3 КК України, стверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

За повідомленням в.о. заступника начальника головного оперативно-розшукового відділу НОМЕР_3 прикордонного загону від 24.02.2024 №05.3/151-24вих було виявлено та затримано за спробу незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , які повідомили про прибуття 21.02.2024 на залізничну станцію м. Мукачева, де їх зустрів ОСОБА_13 і на позашляховику «BMW» білого кольору доставив до хостелу міста, а в послідуючому супроводжував їх до м. Хуст для подальшого незаконного переходу ними через державний кордон за грошову винагороду.

На підставі зазначеного до ЄРДР 26.02.2024 були внесені відомості про кримінальне правопорушення №0000292 про те, що громадяни ОСОБА_20 за попередньою змовою, незаконно, за грошові кошти в сумі 6000 доларів сприяють чоловікам призовного віку у незаконному перетині державного кордону України.

Копіями протоколів від 23.02.2024 стверджується, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані в адміністративному порядку за спробу незаконного перетину державного кордону України.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2024 свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка здійснювала перевезення його та його тестя ОСОБА_8 до місця тимчасового перебування у м. Мукачеві під час готування його незаконного переправлення через державний кордон України.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.02.2024 ОСОБА_7 впізнав транспортний засіб на фото №1 як автомобіль, на якому його та ОСОБА_8 доставили із залізничного вокзалу в м.Мукачево до місця тимчасового утримання з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Згідно довідки до протоколу впізнання на фото №1 зображено транспортний засіб марки «BMW» р/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ;

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2024, свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка здійснювала перевезення його та його зятя ОСОБА_7 до місця тимчасового перебування у м. Мукачеві під час готування його незаконного переправлення через державний кордон України.

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.02.2024 ОСОБА_8 впізнав транспортний засіб на фото №2 як автомобіль, на якому його та ОСОБА_7 доставили із залізничного вокзалу в м.Мукачево до місця тимчасового утримання з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Згідно довідки до протоколу впізнання на фото №2 зображено транспортний засіб марки «BMW» р/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 ;

За протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2024, свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка здійснювала його перевезення до місця тимчасового перебування у м. Мукачеві під час готування його незаконного переправлення через державний кордон України. Згідно довідки до протоколу впізнання на фото №1 зображено ОСОБА_5 ;

Протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 26.02.2024 ОСОБА_9 впізнав транспортний засіб на фото №3 як автомобіль, на якому його доставили із залізничного вокзалу в м.Мукачево до місця тимчасового утримання з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України. Згідно довідки до протоколу впізнання на фото №3 зображено транспортний засіб марки «BMW» р/н НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 .

Твердження сторони захисту про те, що допит свідків був проведений під час досудового розслідування за відсутності виняткових обставин, передбачених ст. 225 КПК України, та без участі захисника спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Згідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 225 КПК України у виняткових випадках, пов`язаних із необхідністю отримання показань свідка чи потерпілого під час досудового розслідування, якщо через існування небезпеки для життя і здоров`я свідка чи потерпілого, їх тяжкої хвороби, наявності інших обставин, що можуть унеможливити їх допит в суді або вплинути на повноту чи достовірність показань, сторона кримінального провадження, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право звернутися до слідчого судді із клопотанням провести допит такого свідка чи потерпілого в судовому засіданні, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб.

Окрім того, у статті 225 КПК України зазначено, що допит особи може бути проведений за відсутності сторони захисту, якщо на момент його проведення жодній особі не повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні.

За ч. 11 ст. 615 КПК України показання, які були отримані в ході досудового розслідування під час допиту потерпілого, свідка, за умови фіксації його ходу та результатів засобами відео-фіксації, можуть бути використані як доказ саме в суді при розгляді кримінального провадження по суті.

Допит свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було проведено з дотриманням вимог, передбачених ст. 225 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 26.02.2024. При цьому, повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 12 березня 2024 року, а допит свідків відбувся 26 лютого 2024 року, а тому доводи захисника в цій частині є неспроможними.

Зважаючи на те, що за клопотанням сторони захисту судом були вжиті усі передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо забезпечення прибуття свідків в судове засідання, які з об`єктивних причин не з`явились в судове засідання, суд безпосередньо дослідив їх показання під час досудового розслідування, які отримані у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, та із фіксуванням за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Тому, в силу вимог ч. 4 ст. 95, 225 та ч. 11 ст. 615 КК такі покази свідків можуть бути використані як докази в суді, а тому підстав вважати їх недопустимим немає.

Підстав не довіряти показам свідків, які були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень та за відмову від давання показань за статтями 384, 385 КК України у суду немає, їх пояснення є послідовними та узгоджуються з іншими наведеними доказами, дослідженими судом.

Окрім цього, суд відхиляє доводи сторони захисту про відсутність достатніх підстав для кваліфікації дій обвинуваченого як організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, оскільки згідно обвинувального акту ОСОБА_5 інкримінується вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, а не організація такого переправлення.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 щодо його непричетності до інкримінованого злочину були ретельно перевірені в ході судового розгляду та співвіднесенні з іншими доказами у справі. Зокрема, під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.02.2024 року свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказали на обвинуваченого, як на особу, яка здійснювала їх перевезення до місця тимчасового перебування у м. Мукачеві під час готування до незаконного переправлення через державний кордон України та транспортний засіб, на якому здійснювалось перевезення, власником якого є обвинувачений ОСОБА_5 ..

Покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 повністю узгоджуються між собою та іншими матеріалами кримінального провадження, наданими стороною обвинуваченню, та підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_5 сприяв незаконному переміщенню осіб у прикордонну зону наданням порад, вказівок та з використанням належного йому транспортного засобу. Водночас, про наявність корисливого мотиву у обвинувченого ОСОБА_5 свідчать попередні домовленості свідків з останнім щодо отримання ним винагороди за їх незаконне переправлення через державний кордон України.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, і вважає вірною кваліфікацію органом досудового розслідування його дій за ч. 3 ст. 332 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд наголошує на тому, що за ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, виходячи з вимог статтей 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, який законодавством віднесено до категорії тяжких злочинів, вчинений в період введення на території України воєнного стану внаслідок протидії збройній агресії російської федерації та спрямовний на переправлення за межі України осіб призовного віку, які потенційно могли б стати на захист країни, що в сукупності з викладеним вище свідчить про підвищену суспільну небезпечність вчиненого, особу обвинуваченого, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання винного, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах ізоляції від суспільства та сприятиме досягненню мети покарання, встановленої ст. 50 КК України, а відтак вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 332 КК України, оскільки на думку суду саме таке покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ст. 332 ч. 3 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю суд виходить із того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС у справі 295/5493/22 від 04.04.2023 року, такий вид покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може застосовуватися як до осіб, які вже обіймають певні посади або здійснюють відповідну діяльність, так і до осіб, які такі посади можуть обійняти в майбутньому, або ж у майбутньому можуть здійснювати відповідну діяльність. За таких обставин обвинуваченому слід призначити додаткове покарання у виді позбавлення права займатись діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочин, суд вважає, що йому слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації майна, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК України.

Під час досудового розслідування по кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді від 02.04.2024 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний перід доби без використання електронних засобів контролю до 19 липня 2024 року, строк якого закінчився та в подальшому не продовжувався за відсутності відповідного клопотання сторони обвинувачення. Зважаючи на те, що обвинувачений під час судового розгляду сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84-86, 94, 95, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з наданням логістичних послуг та перевезенням громадян в прикордонних районах України строком на 2 (два) роки з конфіскацією майна.

Скасувати арешт, накладений ухваламим слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.03.2024 на пошкоджений квадрокоптер з маркуванням «Sunnysky»; пульт керування до квадрокоптера з маркуванням «Taranis»; дві радіостанції марки «Motorola»; пошкоджену антену з штативом чорного кольору без маркування; монітор до квадрокоптера, з маркуванням «Lumenier»; замотані в паралонову губку пачки цигарок марки «Rothmans» в кількості 12 шт.; пристрій нічного бачення з маркуванням «D125»; тепловізор чорного кольору без маркування; бінокль чорного кольору, з маркуванням «Konus»; один комплект гідрокостюму чорного кольору без маркування; один стартовий пакет «Водафон» та один стартовий пакет «Київстар», які упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001402; жорсткий диск, який упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001401; два записники чорного кольору, які упаковано до спец.пакету НПУ PSP №2212646; одну банківську картку Приватбанку № НОМЕР_4 та одну банківську картку Приватбанку № НОМЕР_5 , які упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001398; блокнот коричневого кольору, який упаковано до спец.пакету НПУ WAR№1050098.

Накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного від 04.03.2024 арешт на транспортний засіб марки «BMW X7», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно ухвали слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 28.03.2024 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - залишити без змін.

Речові докази: пошкоджений квадрокоптер з маркуванням «Sunnysky»; пульт керування до квадрокоптера з маркуванням «Taranis»; дві радіостанції марки «Motorola»; пошкоджену антену з штативом чорного кольору без маркування; монітор до квадрокоптера, з маркуванням «Lumenier»; замотані в паралонову губку пачки цигарок марки «Rothmans» в кількості 12 шт.; пристрій нічного бачення з маркуванням «D125»; тепловізор чорного кольору, без маркування; бінокль чорного кольору, з маркуванням «Konus»; один комплект гідрокостюму чорного кольору, без маркування, що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_21 повернути власнику за належністю; один стартовий пакет «Водафон» та один стартовий пакет «Київстар», які упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001402; жорсткий диск, який упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001401; два записники чорного кольору, які упаковано до спец.пакету НПУ PSP №2212646; одну банківську картку Приватбанку № НОМЕР_4 та одну банківську картку Приватбанку № НОМЕР_5 , які упаковано до спец.пакету НПУ WAR№0001398; блокнот коричневого кольору, який упаковано до спец.пакету НПУ WAR№1050098, що зберігаються в камері зберігання речових доказів Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику за належністю; автомобіль марки «BMW X7» державний номерний знак НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - конфіскувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1