Номер провадження 1-кп/754/546/26
Вирок

Іменем України

03 лютого 2026 року

місто Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судових засідань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду міста Києва кримінальне провадження № 0003271, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської обл., с. Тетерівка, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час та у невстановленому місці, знайшов 50 (п`ятдесят) прозорих пластикових колб, з кристалічною речовиною бежевого кольору, в яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 17,969 г, що є особливо великим розміром, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 , підняв раніше виявлені ним 50 (п`ятдесят) прозорих пластикових колб, з кристалічною речовиною бежевого кольору, в яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 17,969 г, що є особливо великим розміром, які в подальшому ОСОБА_7 поклав до правої кишені куртки, в яку він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту, яку в подальшому переніс за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 11-Б, де 29.10.2025 приблизно о 13 годині 24 хвилини був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 29.10.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 , працівниками поліції було виявлено та вилучено з правої кишені куртки, в яку він був одягнутий - 50 (п`ятдесят) прозорих пластикових колб, з кристалічною речовиною бежевого кольору, в яких міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 17,969 г, що є особливо великим розміром, яку ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що 29.10.2025 близько 13.00 перебуваючи в м. Києві по вул. Мілютенка він знайшов 50 колб із PVP, які забрав собі, оскільки хотів спробувати. Наркотики підібрав виключно для себе, без мети збуту. В подальшому ОСОБА_7 був затриманий працівниками поліції.

Також обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті, відповідають дійсним обставинам справи щодо дати, місця, часу та способу вчинення злочину, які він не оспорює. Обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи викладене, суд робить висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини в особливо великих розмірах без мети збуту.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, санкцією ч. 3 ст.309 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до встановлених обставин, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, які за класифікацією згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд враховує, що юридична відповідальність особи, відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України, має індивідуальний характер. Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки злочину, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, яке полягає, зокрема, у визнанні обвинуваченим обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у т.ч. часу, місця, способу вчинення.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений ОСОБА_7 висловив щирий жаль з приводу учинених дій, засудив свою поведінку та щиро розкаявся.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 : він раніше не судимий; під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо.

Також судом враховуються позиції: прокурора, який просив визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років та, ураховуючи положення ст. 75 КК України, просив суд звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання з трирічним іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України; захисника, який погодився із прокурором щодо виду та строку покарання, однак просив суд призначити обвинуваченому іспитовий строк в один рік; та обвинуваченого який в питанні призначення покарання поклався на розсуд суду.

Обираючи ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 309 КК України, з огляду на його щире каяття та обставини скоєного кримінального правопорушення, суд робить висновок про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має визначене місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, його молодий вік, посередню характеристику за місцем проживання та відсутність обставин, які б обтяжували покарання. З огляду на викладене, суд робить висновок, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах контролю за його поведінкою уповноваженим органом з питань пробації за місцем його проживання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті - виправлення засудженого, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, адже втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

На переконання суду, призначення будь-якого іншого виду покарання не сприятиме досягненню мети, визначеної ст. 50 КК України, та не відповідатиме засадам, регламентованим ст. 65 цього Кодексу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно вимог ст. 124 КПК України, зі ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

Арешт накладений 31.10.2025 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва (справа № 754/18282/25, провадження 1-кс/754/2582/25) підлягає скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.

Також судом встановлено, що 29.10.2025 обвинувачений затримувався в порядку ст. 208 КПК України та 31.10.2025 ухвалою Деснянського районного суду міста Києва до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, строком до 31.12.2025.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

В строк відбутого ОСОБА_7 покарання, у виді позбавлення волі, зарахувати строк його попереднього ув`язнення в період із 29.10.2025 по 31.10.2025 включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути зі ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати в сумі 7131 грн. 20 коп., за проведення експертиз.

Арешт накладений 31.10.2025 ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва (справа № 754/18282/25, провадження 1-кс/754/2582/25) на тимчасово вилучене майно - мобільний телефон марки iPhone 13, чорного кольору в чохлі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні: кристалічні речовини білого кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою у речовинах 17,969 г, - знищити; мобільний телефон марки iPhone 13, чорного кольору в чохлі білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 - повернути власнику, за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1