Справа № 548/1356/25
Провадження №1-кп/548/201/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

18 грудня 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого- судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000086 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушино, Хорольського району, Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, такого, що має на утриманні трьох малолітніх дітей 2016, 2021 та 2018 років народження, такого, що не є особою з інвалідністю, в порядку статті 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 обвинувачується у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з 2014 року і до вересня 2025 року перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки та мають трьох спільних малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

18.05.2025 ОСОБА_4 , в порушення Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (Стамбульська конвенція) умисно вчинив фізичне насильство щодо ОСОБА_5 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, тобто вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, за наступних обставин.

18.05.2025 близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до господарства, в якому проживає ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , щоб забрати додому свою співмешканку ОСОБА_5 .

Коли ОСОБА_4 зайшов у будинок за вказаною адресою, між ним та ОСОБА_5 виникла нецензурна лайка на побутовому ґрунті, в ході якої у нього виник протиправний умисел, спрямований на спричинення їй тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті норми сімейного побуту, ОСОБА_4 за одяг витягнув потерпілу на подвір`я, де в присутності своїх малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2016 року народження, ОСОБА_6 , 2018 року народження, та ОСОБА_8 , 2021 року народження кулаком правої руки наніс один удар по обличчю в район правого ока та один удар по лівій вушній раковині, від чого ОСОБА_5 упала на землю.

Продовжуючи свої протиправні дії в присутності малолітніх дітей по нанесенню тілесних ушкоджень своїй співмешканці, яка в цей час перебувала в положення лежачі на землі, ОСОБА_4 почергово наніс ногою ОСОБА_5 один удар в область лівого стегна та один удар в область правого стегна, а також правою ногою не менше трьох ударів по спині.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді синців в області повік правого ока, лівої вушної раковини, лівого плеча, обох стегнах та спини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 98 від 23.05.2025 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (пункт 2.3.5 «Правил судово медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово - медичної служби України»).

Своїми діями, які виразилися у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене частиною першою статті 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Підтвердив суду вищенаведені обставини, пояснивши, що перебував у стані сп`яніння, коли проснувся, дружини не було вдома, з меншою дитиною пішов до сусіднього будинку, де перебувала ОСОБА_5 . На подвір`ї їй завдав удари під око, у вухо. Від ударів потерпіла впала, наніс ще удари ногою. Діти просили припинити, кричали. Припинив бити, дружина встала і пішла з дітьми додому, він за ними. За медичною допомогою не зверталися. 09.09.2025 одружилися.

Потерпіла у судовому засіданні відмовилася давати показання, керуючись статтею 63 Конституції України.

Відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

З огляду на те, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, прокурор, обвинувачений, потерпіла у судовому засіданні не оспорювали фактичні обставини провадження, суд зі згоди усіх учасників відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Водночас, суд попередньо з`ясував правильне розуміння ОСОБА_4 змісту обставин кримінального правопорушення, відсутність сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснив, що в такому разі він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Встановлені обставини кримінального правопорушення вказують на те, що дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно - за частиною першою статті 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

У судових дебатах підтримала позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З огляду на мету покарання та принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При визначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який щиро розкаявся у вчиненому, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, компрементуючих матерілів та скарг на його ім`я до Хорольської міської ради не надходило, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є призначення обвинуваченому покарання в межах санкції частини першої статті 125 КК України у виді штрафу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на час набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Хорольський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно із частиною шостою статті 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1