Справа № 183/4751/25
№ 1-кс/183/112/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2018 року за № 0001359, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2026 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вказана скарга, в якій заявник просить поновити їй строк на подачу скарги на дії слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, як пропущений з поважних причин. Скасувати постанову слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001359, внесеного до ЄРДР 09 липня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги заявник указує, що 14 січня 2026 року на її електронну адресу слідчий СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відправила постанову від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001359, внесеного до ЄРДР 09 липня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України. Оскільки постанову заявник отримала лише 14 січня 2026 року, не мала змоги в 10-ти денний термін після винесення, оскаржити постанову, цей термін спливає 23 січня 2026 року, цей строк підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Ознайомившись з текстом постанови заявник вважає її незаконною і такою що підлягає скасуванню. Під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_3 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька заявника ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем його мешкання в будинку по АДРЕСА_1 ,

привласнила належні йому грошові кошти в сумі 40 000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_5 30 грудня 2017 року написала розписку заявнику, що ці

кошти 40 000 доларів США, вона бере на зберігання. Стосовно повернення ОСОБА_5 заявнику цих грошових коштів, заявник звернулась до суду із позовом і рішенням Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2022 року у справі № 183/4367/21 за позовом до ОСОБА_3 було зобов`язано її повернути заявнику взяті нею на зберігання, належні ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 40 000 доларів США. Оскільки ОСОБА_3 не виконала рішення суду та не повернула заявнику взяті на зберігання 40 000 доларів США, державним виконавцем Новомосковського ВДВС ОСОБА_6 відкрито виконавче провадження. Викликана до Новомосковського ВДВС ОСОБА_5 надала заявнику письмові пояснення, що 40 000 доларів США, які належали ОСОБА_4 на день його смерті, вона дійсно взяла, однак тепер не може повернути їх, так як витратила на свої потреби. Дії ОСОБА_3 , з привласнення належних заявнику 40 000 доларів США, як спадкоємниці після смерті батька ОСОБА_4 , на думку заявника свідчать про вчинення кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 191 КК України та ст. 382 КК України, що підтверджується матеріалами цивільних справ, копії яких заявник просила слідчого долучити до матеріалів кримінального провадження. Наголошує, що враховуючи, відсутність у ОСОБА_3 прав на належні ОСОБА_4 40 000 доларів США, які залишились після його смерті в домоволодінні в АДРЕСА_1 , що доведено судовими рішеннями, є усі підстави для вручення підозри ОСОБА_3 за ст. 191 та ст. 282 КК України.

Перевіривши матеріали скарги слідчий суддя висновує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

За п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Так, у скарзі, поданій слідчому судді 28 січня 2026 року заявник указує що 14 січня 2026 року на її електронну адресу слідчий СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області відправила постанову від 24 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0001359, внесеного до ЄРДР 09 липня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України. З отримання постанови 14 січня 2026 року, а не у день її винесення 24 грудня 2025 року заявник пов`язує підстави для поновлення строку на оскарження.

Відтак, з огляду на викладену у скарзі інформацію про отримання постанови від 24 грудня 2025 року 14 січня 2026 року, з урахуванням ч. 1 ст. 214 КПК України, скарга на постанову слідчого за ч. 1 ст. 304 КПК України повинна бути подана до 26 січня 2026 (оскільки 25 січня 2026 року є вихідним днем).

Водночас, заявник до матеріалів скарги не надала ані копії постанови, яку вона оскаржує до слідчого судді, ані доказів, які б підтверджували викладені у скарзі доводи щодо дати отримання оскаржуваного документу на підтвердження заявленого клопотання. Скарга подана слідчому судді 28 січня 2026 року, тобто у термін, що є більшим, від установленого законодавством строку. Клопотання про поновлення строку заявником заявлене лише щодо строків направлення постанови. Також заявником не наведено пояснень щодо причин пропуску строку з моменту отримання постанови, а саме з 14 січня 2026 року до 26 січня 2026 року.

П. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України передбачено можливість поновлення пропущеного процесуального строку на подання скарги лише у разі його пропуску з поважних причин. Також пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України). При цьому, причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, подана скарга не містить доказів, які-б підтверджували викладені у скарзі обставини щодо поважності причин пропуску строку на оскарження постанови і слідчий суддя за клопотанням заявника, викладеним у скарзі не встановив підстав для поновлення строку звернення й у задоволенні клопотання слід відмовити. Крім того, у поданій скарзі заявник не наводить жодних конкретних обставин, які були б поза власною волею заявника та перешкоджали їй у зверненні до слідчого судді в строк.

Таким чином, оскільки скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя не знайшов підстав для поновлення строку, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга підлягає поверненню скаржникові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку звернення зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0001359 відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001359, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 липня 2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 382 КК України повернути скаржникові.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Ухвала складена та підписана 29 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1