справа №176/4505/25
провадження №1-кп/176/620/25
В И Р О К

Іменем України

16 грудня 2025 р. м. Жовті Води Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовті Води, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одружений, дітей на утриманні не має, військовослужбовця за призовом під час мобілізації в/ч НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» взводу стрілецької роти (ШКВАЛ), раніше судимий вироком від 24.04.2023 року за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 189 КК України до 5 років 5 днів позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 10.07.2024 умовно-достроково за ст.81-1 КК України на невідбутий термін: 4 роки 22 дні для проходження військової служби,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407, ч.2 ст.190 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2025 року за №0018015,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на час військового стану, перебуваючи на посаді командира 1-го стрілецького спеціалізованого відділення 1-го стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , (призначений наказом командира по стройовій частині № 721 від 14.09.2024), у військовому званні «солдат», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 01.09.2024 був виписаний з лікувального закладу військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 та не з`явився в розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , а саме пункт дислокації в населеному пункті АДРЕСА_3 , звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де з того часу проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, та був незаконно відсутній на службі по теперішній час, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільному залишенні військової частини, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтримуючи дружні відносини з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , близько 14 год. 10 хв. 27.09.2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на території навчального закладу КЗЗСО «Гімназія № 8» Жовтоводської міської ради, за адресою Дніпропетровська область Кам`янський район м. Жовті Води пров. Запорізький буд. 12, шляхом зловживання довірою відносно малолітнього, попрохав надати у короткострокове користування велосипед марки Cross 26 «Kron» червоно-чорного кольору заводський номер Rx2183430, котрий належить матері малолітнього, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому усвідомлено бажаючи заволодіти майном та не маючи наміру повертати його власнику, на що малолітній ОСОБА_6 , не підозрюючи дійсних намірів знайомого, погодився. Отримавши у користування велосипед марки Cross 26 «Kron» червоно-чорного кольору заводський номер Rx2183430, у ОСОБА_3 виник корисливий умисел направлений на заволодіння чужим майном вчинене повторно, шляхом зловживання довірою. Таким чином, ОСОБА_3 від`їхавши від місця перебування малолітнього ОСОБА_6 на певну відстань з метою зникнення з поля зору, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не бачить їх, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, повторно, без дозволу потерпілого, відвіз велосипед до ломбарду «Центральний» за адресою АДРЕСА_4 , де надав продавцеві-касиру транспортний засіб, а саме велосипед марки Cross 26 «Kron» червоно-чорного кольору заводський номер Rx2183430 з метою отримання грошової винагороди. Отримавши грошові кошти в сумі 2 600 гривень, ОСОБА_3 розпорядився ними на власний розсуд, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 спричинив матеріального збитку ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2392 від 29.09.2025 на загальну суму 7326 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив що точну дату та час він не пам`ятає, однак після госпіталю він не повернувся до військової частини. Крім того, вказав, що знаючи неповнолітнього ОСОБА_6 він скористався його довірою та заволодів велосипедом червоного кольору, марку він точно не пам`ятає, який потім продав у ломбард.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України, зазначив, що він правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, цивільний позов не заявляє, покарання просила призначити на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд врахувати повне визнання вини його підзахисним, його щире каяття, 6 місяців служби в Збройних Силах України. Враховуючи повне визнання вини його підзахисного та не оспорювання стороною захисту фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, вважав можливим розгляд даного кримінального провадження провести на підставі ч.3 ст.349 КПК України та призначити не суворе покарання.

В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченої та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченої, встановивши всі обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушеннь за ст.190 ч.2, ч.5 ст.407 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та за ч.5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини або місця несення служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та нетяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимий. Також суд враховує особу обвинуваченого, який згідно наданих довідок на обліку у лікаряпсихіатра та лікарянарколога не перебуває. За місцем проживання та місцем служби характеризується посередньо, проходив службу у Збройних Силах України.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання є вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, а також наявність обставини, які обтяжують покарання, суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 71 КК України, а саме з врахуванням вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2024 року. На думку суду, саме такий розмір покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого ним кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки судом встановлено, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду, відбування покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідним до набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання слід рахувати з 31.10.2025 року, тобто із дня затримання, що підтверджується матеріалами справи.

Речові докази, а саме велосипед марки Cross 26 «Kron» червоно-чорного кольору заводський номер Rx2183430 слід вважати повернутим власнику, а DVD-R диск з відеозаписом з камер спостережень слід залишити в матеріалах провадження

Судові витрати в розмірі 424 гривні 08 копійок за проведення товарознавчої експертизи №2392 від 29.09.2025 слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 190 та ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 за даними кримінальними правопорушеннями покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24.04.2023 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили, але не довше 60 діб з дня ухвалення даного вироку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 31.10.2025 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Речові докази велосипед марки Cross 26 «Kron» червоно-чорного кольору заводський номер Rx2183430 - вважати повернутим власнику, DVD-R диск з відеозаписом з камер спостережень - залишити в матеріалах провадження

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 424 гривні 08 копійок за проведення товарознавчої експертизи №2392 від 29.09.2025.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_8