УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 Справа №607/21479/25 Провадження №1-кс/607/6136/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001639 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернулась ОСОБА_3 із клопотанням в якому просить скасувати арешт накладений у кримінальному провадженні №0001639 від 30.09.2025, згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання заявник вказує на те, що усі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні проведенні, зокрема транспортний засіб був оглянутий спеціалістами експертами та слідова інформація наявна на ньому зафіксована, відтак на думку заявника необхідність в подальшому арешті автомобіля марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 відпала.

З огляду на вищевикладене, заявник просить клопотання задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явилась, що не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 в судове засіданні не з`явився, проте подав письмові заперечення, у якому вказує, що транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному проваджені, а тому просить відмовити у задоволенні клопотання. Також просив проводити розгляд вказаного клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, беручи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків:

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Так, вирішуючи питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, в умовах реалізації учасниками кримінального провадження конституційного принципу змагальності і свободи в наданні ними суду своїх доказів, слідчим суддею вставлені фактичні дані для висновку про відсутність у провадженні обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном та обумовлювали арешт її майна.

Абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2025 (справа № 607/20516/25, провадження №1-кс/607/5806/2025) у кримінальному провадженні №0001639 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на вилучений в ході проведеного огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.09.2025 транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 ., користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 .

Як вбачається із змісту ухвали арешт накладений з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Окрім цього, із змісту ухвали вбачається, що згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 .

Також вищевказаною ухвалою встановлено, що користувачем автомобіля Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , який керував вказаним транспортним засобом в момент виникнення дорожньо транспортної пригоди.

В силу вимог ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

З огляду на приписи п.18 ч.1ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що на даний час із транспортним засобом марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_3 відповідними спеціалістами проведено необхідні першочергові огляди, з метою забезпечення експертних досліджень, слідчий суддя доходить висновку про досягнення мети застосованого арешту та про відсутність потреби в подальшій забороні користування та розпорядженню власнику вказаним транспортним засобом.

Разом з тим, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще триває, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для скасування заборони відчуження арештованого майна, проте не вбачає підстав для подальшої заборони користуватися вказаним майном та розпорядження ним.

Відтак, клопотання слід задовольнити частково, повернувши транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з правом користування та розпорядження даним майном та без права його відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001639 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, задовольнити - частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2025 (справа №607/20516/25) на транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_1 ., користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , в частині позбавлення права користування та розпорядження даним майном.

Передати транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 , 2020 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з правом користування та розпорядження даним майном та без права його відчуження.

Зобов`язати ОСОБА_3 у разі необхідності проведення у кримінальному провадженні №0001639 від 30.09.2025, судових експертиз чи інших процесуальних дій, об`єктом яких є транспортний засіб марки Renault Dokker р.н. НОМЕР_1 негайно надати даний автомобіль, для проведення слідчих чи процесуальних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Копію ухвали направити/вручити ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та прокурору в даному кримінальному провадженні.

Повний текст ухвали проголошено 22.10.2025 о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1