Справа № 603/382/25
Провадження № 1-кп/603/44/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 рокум. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000001 від 01 січня 2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не депутата, з середньою освітою, який розлучений, не працює, учасник бойових дій, має на утриманні неповнолітню дитину, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, обвинувальний акт в якому надісланий до суду прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури.

Зі змісту обвинувального акту встановлено, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, після чого воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 28 жовтня 2024 року №740/2024, відповідно до якого строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Крім того, відповідно до закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізації» від 03 березня 2022 року за № 2105-ІХ затверджено Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №65/2022 та оголошено про проведення загальної мобілізації з 24 лютого 2022 року на 90 діб. Після чого період мобілізації неодноразово продовжувався, зокрема, законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 29.10.2024 за № 4025-ІХ, затверджено Указ Президента України від 28 жовтня 2024 року № 741/2024 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» відповідно до якого строк загальної мобілізації в Україні продовжено з 10 листопада 2024 року на 90 діб.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Згідно абзацу п`ятого ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

20 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, молодшим сержантом запасу, пройшов військово-лікарську комісію ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка засідає за адресою: АДРЕСА_2 , на предмет визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , визнаний придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії №928/3 від 20.12.2024 №5/6959, яка видана відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» № 402 від 14.08.2008.

В подальшому, ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації на особливий період, не маючи підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або виключення з військового обліку, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією на особливий період та заздалегідь попередженим про необхідність і строк його явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки на військову службу у команду НОМЕР_1 та відповідальність за ухилення від явки, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та їх караність, бажаючи ухилитися від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, без поважних причин не з`явився на зазначені у повістці дату та час (21 грудня 2024 року о 09 год 00 хв.) до ІНФОРМАЦІЯ_2 за вказаною у повістці адресою: АДРЕСА_2 , для проходження військової служби за мобілізацією та відправки у команду НОМЕР_1 , чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - а саме в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

17 вересня 20205 року захисниця адвокатка ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» надіслала клопотання, в якому просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити, у зв`язку із зміною обстановки.

В обґрунтування заявленого клопотання захисниця послалась на те, що ОСОБА_4 на даний час мобілізувався до Збройних Сил України, а саме відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1323 від 26.08.2025 молодший сержант ОСОБА_4 , 1983 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_3 . Разом з тим, ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінального провадження, щиро розкаявся, має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також зазначила, що ОСОБА_4 , розуміє нереабілітуючий характер закриття кримінального провадження на підставі ст. 48 КК України та надає свою згоду на закриття в такому порядку. Заявлене клопотання захисниця просить розглядати без її та обвинуваченого участі.

В судовому засіданні прокурор висловив позицію про можливість вирішення заявленого клопотання за відсутності обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки він на даний час мобілізований до Збройних Сил України. Клопотання захисниці просив задовольнити та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Заслухавши думку прокурора кримінального провадження, вважаю, що клопотання захисниці про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, можливо розглянути без участі обвинуваченого та його захисниці, оскільки відповідно до даних наданих ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , відповідно до наказу №1323 від 26.08.2025 дійсно призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини, що є для нього об`єктивною перешкодою у можливості брати участь у судових засіданнях. Зважаючи на те, що клопотання захисниці ОСОБА_5 стосується питання звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та те, що він розуміє, що таке звільнення від кримінальної відповідальності відбудеться з нереабілітуючих підстав, а також те, що він згоден з цим, суд вважає за можливе вирішити це клопотання за відсутності ОСОБА_4 та його захисниці.

Визначаючись із заявленим клопотанням суд керувався наступним.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином), у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, від слідства або суду не ухилявся, має на утриманні одного неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1323 від 26.08.2025 молодший сержант ОСОБА_4 , 1983 р.н., РНОКПП НОМЕР_2 призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_3 .

Отже, після вчинення діяння, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період), обвинувачений ОСОБА_4 мобілізувався до Збройних Сил України, а тому внаслідок зміни обстановки обвинувачений на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді перестав бути суспільно небезпечним.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить висновку про наявність підстав, визначених в ст. 48 КК України, для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи встановлені обставини та беручи до уваги згоду ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, про що захисниця подала відповідне письмове клопотання, з огляду на те, що обвинувачений розуміє наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 48 КК України, зазначене клопотання захисниці ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 44, 48 КК України, ст. ст. 2, 7, 284-286, 288, 314, 369-372, 376, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисниці обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України.

Кримінальне провадження № 0000001 від 01 січня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1