Справа № 507/1635/25
Провадження № 1-кп/507/78/2025
Номер рядка звіту 357
В И Р О К
06.11.2025 рокуселище Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троїцьке Любашівського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, депутатом не обирався, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
обвинувачений ОСОБА_3
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за встановлених обставин:
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.
Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Любашівського районного суду Одеської області від 20.11.2024, будучи ознайомленим із нею 26.11.2024 і 25.04.2025, з метою невиконання постанови суду в частині позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 10 років, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаної постанови суду, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді підриву авторитету органів правосуддя України та бажаючи їх настання, вчинив дії щодо невиконання постанови суду, тим самим скоїв кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 17 червня 2025 року близько 01:20 год. ОСОБА_3 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, нехтуючи забороною суду щодо керування транспортними засобами, керував автомобілем марки «Шевроле Нива», реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухаючись по вулиці Незалежності с.Троїцьке Подільського району Одеської області, був зупинений працівниками реагування патрульної поліції ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області та відносно останнього складено протокол серії ЕПР 1 №364071 про адміністративне правопорушення. Надалі, відповідно до постанови Любашівського районного суду від 26.06.2025, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Тим самим, ОСОБА_3 маючи реальну можливість виконати постанову Любашівського районного суду від 20.11.2024, що набрала законної сили, умисно її не виконував.
Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.382 КК України визнав повністю, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені вобвинувальному акті, зокрема розповів, що дійсно відповідно до постанови суду його позбавлено права керувати транспортними засобами, але він знаючи, що позбавлений права керувати транспортними засобами 17 червня 2025 року керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному кримінальному правопорушення , повністю визнав кваліфікацію своїх дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також їм зрозуміло, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.382 КК України за ознакою умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утримані чотирьох малолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не знаходиться. Поряд із тим, суд враховує пом`якшуючу обставину та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження і даних про особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання суд приходить до переконання про необхідність призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, ОСОБА_3 не обирався, підстав для його обрання не має.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
Речові докази: DVD-R диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах справи.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1