Справа № 164/1021/25
п/с 1-кп/164/195/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000120 від 26 квітня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого обрано ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду Волинської області від 28 квітня 2025 рокуна строк 2 місяці,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побої і легкі тілесні ушкодження у зв?язку з виконанням цим працівником службових обов?язків за наступних обставин.

26 квітня 2025 року, біля 21 години 19 хвилин, в селищі Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу під?їзду житлового будинку, що по АДРЕСА_3 , в стані алкогольного сп?яніння, з метою перешкодити виконанню службових обов?язків відповідно до основних повноважень поліції, передбачених ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію, поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , який згідно розстановки сил та засобів ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП, затвердженої 26 квітня 2025 року начальником вказаного відділення поліції, будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення, спільно з поліцейським СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_8 здійснювали оперативне реагування та документування на повідомлення про домашнє насильство, що було зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП за № 1824 від 26 квітня 2025 року, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, намагаючись перешкодити законній діяльності працівника правоохоронного органу, не бажаючи підкорюватись його законній вимозі, маючи намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень у зв?язку з виконанням ним своїх службових обов?язків, умисно наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в область паху та один удар лівою рукою в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді трьох саден правої лобно-скроневої ділянки обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показавши, що 26 квітня 2025 року, біля 21 години, він перебував в квартирі за місцем проживання по АДРЕСА_1 . Між ним та дружиною ОСОБА_9 виникла суперечка, яка переросла у сварку. Працівників поліції його дружина ОСОБА_9 не викликала, про вчинення відносно неї домашнього насильства у поліцію не повідомляла. Як пізніше з?ясувалось, працівників поліції викликав син ОСОБА_10 , який їх і завів в середину квартири. Між ОСОБА_5 та працівниками поліції виникла суперечка, так як він вимагав їх залишити квартиру, а вони відмовлялись це зробити. Писати заяву про вчинення домашнього насильства дружина ОСОБА_9 відмовилась. Коли вони вийшли з квартири на вулицю, між ним та працівниками поліції знову виникла суперечка. Підтвердив, що під час даної суперечки він наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в область паху та один удар лівою рукою в область обличчя. Не заперечує, що на момент вчинення злочину він перебував в стані алкогольного сп?яніння. У вчиненому розкаюється, просив його суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди визнає частково, на суму 5000 гривень.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив, що він 26 квітня 2025 року, біля 21 години, спільно з поліцейським СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, прибули на повідомлення про вчинення домашнього насильства до будинкупо АДРЕСА_3 . Їх чекав біля будинку заявник - неповнолітній ОСОБА_11 , який в подальшому відкрив їм двері квартири. Зайшовши в середину квартири, ОСОБА_7 почув крики. Було виявлено обвинуваченого ОСОБА_5 , який вчиняв домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_9 . Ними було припинено вчинення останнім правопорушення. ОСОБА_5 мав ознаки алкогольного сп?яніння, вів себе агресивно, намагався їх вигнати з квартири, на неодноразові зауваження та попередження про можливе застосування до нього заходів фізичного впливу не реагував. Одягнути на нього кайданки їм не вдалося. Тоді на місце пригоди було викликано ще один наряд. Через деякий час ОСОБА_5 заспокоївся. Коли в подальшому ОСОБА_7 з дружиною обвинуваченого вийшли з квартири на вулицю, за ними відразу вибіг ОСОБА_5 . Він наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в область паху та один удар лівою рукою в область обличчя. Ні ОСОБА_5 , ні його дружині ОСОБА_9 вони ударів не наносили, тілесних ушкоджень їм не спричиняли. Всі дії ОСОБА_5 було зафіксовано на нагрудні відеореєстратори. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень. З приводу вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на стаціонарному лікуванні не перебував. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 50000 гривень ОСОБА_7 підтримує у повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у поданій до суду позовній заяві. Наполягає на призначенні обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються.

Суд, з?ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченим ОСОБА_5 не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора та потерпілого, які не заперечували проти проведення скороченого судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого, потерпілогота дослідженням наступних документів, а саме: протоколу проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2025 року, протоколу огляду предмета від 27 квітня 2025 року, висновку судово-медичної експертизи № 97 від 28 квітня 2025 року, консультаційного висновку спеціаліста № 26 від 26 квітня 2025 року.

Разом з тим, роз?яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, в тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин справи в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачений ОСОБА_5 зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченого ОСОБА_5 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченим.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутого ОСОБА_5 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу побої та легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме: ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніде не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину, здійснює догляд за сестрою ОСОБА_12 , яка являється інвалідом ІІ групи.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, які викладені вище, суд вважає, що призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із звільненням від відбування даного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку.

Згідно з ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст.ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Суд вважає, що заявлений потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_7 до обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 50000 гривень підлягає до часткового задоволення.

Суд вважає, що внаслідок винних дій обвинуваченого ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_7 було спричинено моральну шкоду, яка полягала у нервовому потрясінні, моральних переживаннях та фізичних стражданнях в зв`язку з нанесенням йому ударів та спричиненням легких тілесних ушкоджень під час виконання ним службових обов?язків, що в подальшому стало відомо як його колегам, так і членам сім`ї, які стали більше хвилюватися, коли він перебуває на службі, вимушених змінах у його звичному способі життя. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, обставини вчинення злочину, завдану моральну шкоду суд оцінює в сумі 25000 гривень і в такій сумі, а не в сумі 50000 гривень, вона підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого.

Речовий доказ: флеш-носій, ємністю 32 GB, із відеозаписами слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 98-100, 110, 369-371, 373-374, 395 КПК України, ст.ст. 16, 23, 1166-1168 ЦК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, призначивши покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Позов ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 25000 (двадцять п?ять тисяч) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди.

Речовий доказ: флеш-носій, ємністю 32 GB, із відеозаписами - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1