Справа № 585/7/26
Номер провадження 1-кс/585/16/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Ромни

Слідчий суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ромниклопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2025 року до слідчого судді звернувся прокурор Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в резолютивній частині просить: Клопотання задовольнити та накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000275 від 30.12.2025 за ч. З ст. 357 КК України на вилучене 30.12.2025 майно, а саме: посвідчення водія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_3 ; посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; свідоцтво про неповну середню освіту на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_5 ; посвідчення № 7208 за досягнуті успіхи в розвитку народного господарства СРСР на ім`я ОСОБА_5 ; банківську карту ПУМБ № НОМЕР_6 ; повістку ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; обкладинку паспорта без документа. Вказане майно відповідно до ст. 98 КПК України є речовими доказами у кримінальному провадженні та має суттєве значення для досудового розслідування, у зв`язку з чим з метою запобігання його приховуванню, пошкодженню, знищенню або відчуженню виникла необхідність у накладенні арешту. Визначити місцем зберігання зазначених речових доказів місце проживання потерпілого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язку забезпечення їх збереження до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні. Своє клопотання мотивувала тим, що у провадженні сектору дізнання Роменського РВП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 30.12.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України. 30.12.2025 до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що з його незачиненого автомобіля марки ВАЗ 2104, днз НОМЕР_3 , що був припаркований на відкритій ділянці місцевості в с. Сміле, Роменського району, 30.12.2025, близько 13 год. 50 хв. невідома особа викрала офіційні документи (паспорт, посвідчення та ін.), які знаходилися на сидінні в барсетці чорного кольору. В ході досудового розслідування встановлено, що до чергової частини Роменського РВП надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця села Сміле, про викрадення документів з його автомобіля. У своїй заяві потерпілий вказав, що 30.12.2025, близько 13 год. 45 хв. він залишив свій автомобіль марки ВАЗ-2104 з номерним знаком НОМЕР_3 на вулиці Базарній у селі Сміле. У цей час він, будучи працівником благоустрою, показував трактористу, як проїхати, і залишив у машині барсетку з документами. Коли він повернувся, помітив, що барсетка зникла. У ході допиту потерпілий ОСОБА_4 повідомив, що він проживає разом із матір`ю ОСОБА_5 та сином ОСОБА_7 . 30 грудня 2025 року він прибув на вулицю Базарну в селі Сміле, щоб показати трактористу напрямок, адже він працює працівником благоустрою. Залишивши свій автомобіль незачиненим, він проїхав із трактористом. У цей момент ОСОБА_8 залишив у машині барсетку з документами та пакет із печивом. Коли він повернувся й почав розвертати автомобіль, він помітив що барсетки вже немає. Паршин звернув увагу, що неподалік був лише один чоловік - ОСОБА_9 , і він запідозрив його, оскільки інших людей поблизу не було. Пізніше ОСОБА_8 попросив свого брата ОСОБА_9 - ОСОБА_10 навідатися до ОСОБА_9 .. ОСОБА_11 повернувся з частиною документів і повідомив, що знайшов їх у будинку ОСОБА_12 , який був удома в стані алкогольного сп`яніння. Барсетка ж і решта документів не були знайдені. 30.12.2025 в ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , надав для огляду документи, що були йому повернуті ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 жителем АДРЕСА_2 , а саме: Посвідчення водія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21043, днз НОМЕР_3 ; Посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; Свідоцтво про неповну середню освіту на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_5 ; Посвідчення №7208 за досягнуті успіхи в розвитку народного господарства СССР на ім`я ОСОБА_5 ; Банківська карта ПУМБ № НОМЕР_6 ; Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Обкладинка паспорта без документа. Постановою дізнавача від 30.12.2025, вилучені предмети, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000275 від 30.12.2025. Вилучене майно, що після проведеного огляду повернуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 безпосередньо є предметом кримінального проступку, передбаченого ч. З ст. 357 КК України, оскільки зазначені документи були об`єктом протиправного посягання та тимчасово вибули з володіння потерпілого внаслідок їх незаконного заволодіння. Зазначені речі містять відомості, які мають доказове значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, зокрема підтверджують факт викрадення офіційних документів, їх належність потерпілому та іншим особам, а також обсяг і характер заподіяної шкоди. Накладення арешту на вказане майно є необхідним та обґрунтованим, оскільки у разі відсутності такого заходу забезпечення кримінального провадження існує реальний ризик втрати, пошкодження, приховування або відчуження речових доказів, що унеможливить їх подальше використання під час досудового розслідування та судового розгляду. Вказані документи можуть бути пред`явлені для впізнання, огляду, а також досліджені судом під час розгляду кримінального провадження по суті. З урахуванням того, що вилучене майно має індивідуально визначений характер, не є забороненим у цивільному обігу та належить потерпілому та членам його сім`ї, з метою дотримання принципу пропорційності втручання у право власності, доцільним є визначення місцем зберігання речових доказів місце проживання потерпілого із забороною їх відчуження та розпорядження до прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. З метою збереження речових доказів, які мають суттєве значення у кримінальному провадженні та з метою запобігання їх знищення, псування, перетворення, розпорядження, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно. У разі не застосування заборони щодо обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном існує ризик зміни чи знищення доказів, слідів злочину та неможливості використання зазначені речі та інформацію, яка в них міститься в якості доказів.

Прокурор в судове засідання не прибула.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Суду пояснив, що він хоче щоб документи не забрали, а залишалися у нього.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов такого висновку.

У витягу з ЄРДР №0000275, кваліфікація якого передбачена ч. 3 ст. 357 КК України, вказано, що 30.12.2025 до ЧЧ Роменського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що з його незачиненого автомобіля марки ВАЗ 2104, днз НОМЕР_3 , що був припаркований на відкритій ділянці місцевості в с. Сміле, Роменського району, 30.12.2025, близько 13 год. 50 хв. невідома особа викрала офіційні документи (паспорт, посвідчення та ін.), які знаходилися на сидінні в барсетці чорного кольору(а.с.3).

З постанови про визнання речових доказів від 30.12.2025 року вбачається, що Посвідчення водія № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 на автомобіль ВАЗ 21043, днз НОМЕР_3 ; Посвідчення ветерана праці серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 ; Свідоцтво про неповну середню освіту на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_6 № НОМЕР_5 ; Посвідчення №7208 за досягнуті успіхи в розвитку народного господарства СССР на ім`я ОСОБА_5 ; Банківська карта ПУМБ № НОМЕР_6 ; Повістка ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Обкладинка паспорта без документа, залишено на відповідальному зберіганні потерпілому ОСОБА_4 (а.с.17).

До клопотання також додано: витяг є ЄРДР від 30.12.2025 року, постанову про призначення групи дізнавачів від 30.12.2025 року, рапорт поліцейського СРПП Роменського РВП ГУНП України в Сумській області, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.12.2025 року, протокол допиту потерпілого від 30.12.2025 року, протокол огляду місця події від 30.12.2025 року, фототаблиця до протоколу, протокол огляду місця події від 30.12.2025 року, протокол обшуку від 30.12.2025 року, постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження як речовий доказ від 30.12.2025 року, інформацію з ДРРП на нерухоме майно та Реєстрацію прав власності на нерухоме майно, копію актового запису про народження ОСОБА_9 , довідку характеристику на ім`я ОСОБА_9 , довідку старости Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області, копію паспорта гр. України на ім`я ОСОБА_9 , пояснення ОСОБА_9 .

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України до такого майна закон, крім іншого, відносить речі, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Всупереч вимог ст. 170, 171 КПК України в клопотанні прокурора відсутнє обґрунтування необхідності накладення арешту, не конкретизованого його підстав та мети.

На думку слідчого судді прокурором не доведено необхідності застосування арешту взагалі, а також наявність ризиків передбачених абзацом другим частини першої статі 170 КПК України.

Так, у клопотанні мова йде про документи, які належать потерпілому, і прокурор не обґрунтував які є підстави вважати що за умови передачі цих речових доказів потерпілому, як просить сам прокурор, потерпілий буде їх приховувати, пошкоджувати, псувати, знищить, перетворить чи здійснить відчуження.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що в клопотанні взагалі відсутнє обґрунтування мети накладення такого арешту, не вказано які саме сліди злочину маються на вказаних речах і чи маються взагалі і чому їх збереження можливе лише шляхом накладення арешту, з урахуванням тієї обставини що потерпілий зацікавлений у вирішені даного кримінального провадження і цілком очевидно не буде продавати чи іншим чином відчужувати належні йому чи його рідним документи.

Окремо слідчий суддя відмічає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, проте в поданому прокурором клопотанні відсутня вказівка який саме вид обмеження прав особи слід застосувати, а саме - позбавити права користуватися цим майном, розпоряджатися ним чи відчужувати.

Слідчий суддя, діючи з урахуванням засад кримінального провадження, не повинен вирішувати питання, які не поставлені на його вирішення сторонами кримінального провадження, у зв`язку з чим не вбачає підстав самостійно визначати спосіб обтяження, який може бути застосований в даному випадку.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Також, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання вважає, що подане прокурором клопотання взагалі виглядає сумнівним, оскільки в поданому до суду клопотанні прокурор вказує на необхідність накладення арешту на вилучене під час огляду майно зазначивши, що відповідно до ст.98 КПК України визнані в клопотанні речі визнані речовими доказами, проте в постанові про визнання та визначення місця зберігання речових доказів, яка долучена до матеріалів клопотання, вилучене в ході огляду майно не було визнано речовим доказом.

Дана обставина взагалі позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність визначеного в клопотанні майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для його арешту з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено необхідності накладення арешту на майно та наявність ризиків, а тому приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170 - 173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора Роменської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена особою, інтересів якої вона стосується, безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1