ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 Справа №607/3853/25 Провадження №1-кп/607/1220/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження №0000068 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно таксистом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в :

дізнавачем сектору дізнання Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення наступного змісту:

«11 січня 2025 року близько 19.30 год., у ОСОБА_4 , який перебував на території автовокзалу, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, на грунті неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 виник протиправний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій протиправний умисел, 11.01.2025 близько 19.50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території автовокзалу, що за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в своїй правій руці ніж підійшов до ОСОБА_6 спереду та наніс ним удар в область його живота зліва, удар посередині його живота, удар по внутрішній стороні бедра його правої ноги, удар в область лівої стопи потерпілого ОСОБА_6 . В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді поранення передньої черевної стінки зліва та лобкової ділянки справа, які не проникли в черевну порожнину, тобто не були небезпечними для життя, рани правого стегна і першого пальця лівої стопи, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я».

Враховуючи викладені обставини, дізнавач за погодженням з прокурором дійшли висновку, що ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Однак суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, необхідно виправдати з наступних мотивів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не визнав та суду пояснив, що 11.01.2025 року перебував за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, де спілкувався з чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , який також як і він працює таксистом. У цей час у їхню розмову втрутився ОСОБА_6 , який також працює таксистом, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між ним та ОСОБА_6 виник конфлікт, щодо правил таксування на автовокзалі м. Тернополя, що переріс у шарпанину. Перший удар у голову йому наніс ОСОБА_6 , після чого він відштовхнув його, і той упав. Намірів продовжувати бійку у нього не було, однак ОСОБА_6 знову піднявся і продовжив сутичку. Він попередив ОСОБА_6 , що буде захищатися, дістав з кишені ніж у чохлі. Надалі він тримав ніж у чохлі перед собою на відстані витягнутої руки, щоб ОСОБА_6 не наближався. Він зазначив, що умислу завдавати будь-які тілесні ушкодження не мав, а діяв у межах самозахисту.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 11.01.2025 він перебував у гаражному кооперативі поблизу об`їзної дороги м. Тернополя, де вживав алкогольні напої, в подальшому вважаючи себе таким що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння вирішив поїхати за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, де займається неофіційним таксуванням. Прибувши на територію автовокзалу розпочав конфлікт щодо правил таксування на автовокзалі з ще одним таксистом. У цей конфлікт втрутився ОСОБА_4 і між ними виникла словесна перепалка, яка згодом переросла у шарпанину. Під час сутички він першим завдав удару, у відповідь на що ОСОБА_4 відштовхнув його, проте він продовжив дії агресивного характеру по відношенню до ОСОБА_4 , продовжив його штовхати животом, наносити удари коліном та ногою. Спочатку ОСОБА_6 болю не відчув, однак згодом побачив на собі кров та зрозумів, що отримав поранення. Також стверджує, що ніж у руках ОСОБА_4 він не бачив. Пізніше до них підійшли невідомі особи, які розборонили бійку.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, разом зі своєю дівчиною почув сварку. Він попросив її зателефонувати до поліції. З його слів, у правій руці ОСОБА_4 був ніж. Моменту початку конфлікту не бачив і не знає, з приводу чого виникла суперечка. Нанесення ударів він також не спостерігав, оскільки знаходився на відстані близько 15 метрів від місця події. Також зазначив, що штовханина відбувалася з обох сторін. На місці події він перебував тривалий час.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, біля магазину «Рошен», стала свідком конфлікту між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Спочатку чоловіки штовхалися, після чого між ними почалася бійка. ОСОБА_10 зазначила, що побачила у руках ОСОБА_4 ніж. У зв`язку з цим присутні викликали поліцію. До приїзду правоохоронців ОСОБА_10 залишалася на місці події. Нанесення ударів вона не бачила.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, почула сварку та побачила, що ОСОБА_6 і ОСОБА_4 штовхаються. Вона намагалася їх розборонити, оскільки знайома з обома. Після цього ОСОБА_11 побачила ОСОБА_6 , який попросив принести йому кави, при цьому з нього капала кров. Вона почала надавати йому першу медичну допомогу до приїзду карети швидкої. Безпосереднього моменту виникнення конфлікту не бачила, але знає, що сварка почалася через правила таксування. З її слів, обидва чоловіки поводилися агресивно. Конфлікт тривав недовго. Також стверджує, що ножа у ОСОБА_4 не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що перебував на території автовокзалу за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7. Стався конфлікт між двома знайомими йому особами, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Стверджує, що конфлікт виник через те, що ОСОБА_4 заступився за ОСОБА_13 у зв`язку з правилами таксування. ОСОБА_6 агресивно поводився щодо ОСОБА_13 , коли підійшов ОСОБА_4 , між ними виник словесний конфлікт, який переріс у шарпанину. Хто першим завдав удару, ОСОБА_12 не знає. Також він не бачив хто саме завдав удару ножем ОСОБА_6 , та ножа у руках ні в кого не бачив. ОСОБА_12 пояснив, що розборонив конфліктуючих, після чого відійшов, а повернувшись приблизно через 15 хвилин, побачив ОСОБА_6 з пораненням.

Крім показань свідків та потерпілого, стороною обвинувачення як докази вчинення ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суду надані, виключно наступні документи:

- протокол проведення слідчого експерименту від 05.02.2025 року згідно якого встановлено, що за участю потерпілого ОСОБА_6 проводився слідчий експеримент, під час якого останній розповів про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , що мало місце близько 19.30 год. 11.01.2025 року за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, після чого відтворив на статисті механізм та спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2025 року згідно якого встановлено, що свідок ОСОБА_9 впізнав на фото №1, на якому був зображений ОСОБА_4 , як чоловіка, котрий 11.01.2025 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Тоговиця, 7, був учасником конфлікту;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2025 року згідно якого встановлено, що свідок ОСОБА_10 впізнала на фото №1, на якому був зображений ОСОБА_4 , як чоловіка, котрий 11.01.2025 року близько 19 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Тернопіль, вул. Тоговиця, 7, був учасником конфлікту;

- протокол добровільної видачі від 28.01.2025 року, згідно якого ОСОБА_4 , добровільно видав наступні предмети які вилучаються: предмет ззовні схожий на ніж у чорному чохлі;

- протокол огляду предмету від 28.01.2025 року згідно якого встановлено, що за участі ОСОБА_6 проведено огляд ножа в чохлі чорного кольору, який добровільно видав ОСОБА_4 . В ході огляду даного предмету, ОСОБА_6 повідомив та підтвердив, що це той ніж, яким ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження;

- висновок експерта №75 від 18.02.2025 року згідно якого встановлено, що: 1. Згідно з даними медичної карти №402, у ОСОБА_6 при поступленні 11 січня 2025 року в стаціонар КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» були виявлені поранення м`яких тканин передньої черевної стінки зліва та лобкової ділянки (без уточнення локалізації), які не проникали в черевну порожнину; поверхнева рана правого стегна і «обширна» рана підошовної поверхні першого пальця лівої стопи. Рани в умовах вказаного вище лікувального закладу 11.01.2025 були піддані первинній хірургічній обробці. При судово-медичній експертизі 28 січня 2025 року у ОСОБА_6 виявлені рубці, що є слідами загоєння ран, бокової поверхні живота зліва, лобкової ділянки справа та правого стегна. 2. Виявлені у ОСОБА_6 рани, зважаючи на відмічений у медичній карті характер («колото-різані»), посилання на їх ножове походження та встановлені при експертному обстеженні властивості рубцевих змін, утворились від дії гострого(-их) предмета(-ів) незадовго до його поступлення у лікувальний заклад, не виключено у вказаний в постанові термін події. 3.За ступенем тяжкості виявлені у ОСОБА_6 поранення передньої черевної стінки зліва та лобкової ділянки справа, які не проникали в черевну порожнину, тобто не були небезпечними для життя, як і рани правого стегна і першого пальця лівої стопи, належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я. 4.6. Утворення виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень за наведених у постанові обставин події, не виключається. 5. Відмічені у п.1 цих підсумків тілесні ушкодження не властиві для утворення «при падінні навзнаки (положення при ходьбі) на поверхню землі»;

- протокол проведення слідчого експерименту від 24.02.2025 року згідно якого встановлено, що за участю підозрюваного ОСОБА_4 проводився слідчий експеримент, під час якого останній розповів про обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , що мало місце близько 19.30 год. 11.01.2025 року за адресою: м. Тернопіль, вул. Торговиця, 7, після чого відтворив на статисті механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень.

Так, суд дослідивши матеріали кримінального провадження №0000068, заслухавши доводи учасників процесу приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно виправдати, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ст.368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до частини 1 статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

У разі нанесення тілесних ушкоджень для правильного визначення, чи діяла особа в стані оборони та чи залишалися її дії в межах необхідності для оборони або перевищили ці межі, суд має оцінити наявність чи відсутність суспільно небезпечного посягання і, в разі його наявності, - якщо характер посягання не підпадає під ознаки, зазначені у частині 5 статті 36 КК України, - оцінити відповідність захисту небезпечності посягання.

Під час розгляду даного кримінального провадження, судом встановлено, що ініціатором виникнення даної конфліктної ситуації був безпосередньо сам потерпілий ОСОБА_6 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (що підтверджується крім показів самого потерпілого, так і описовою частиною висновок експерта №75 від 18.02.2025 року) розпочав конфлікт з одним таксистом, а в подальшому продовжив конфлікт по відношенню до ОСОБА_4 , саме потерпілим було нанесено першого удару в голову ОСОБА_4 , саме з метою свого захисту ОСОБА_4 дістав ножа в чохлі та скерував його в сторону ОСОБА_6 . Поява ножа, в руках ОСОБА_4 , потерпілого не зупинила і він продовжив дії агресивного характеру по відношенню до ОСОБА_4 , що додатково підтверджується і характером виявлених у нього тілесних ушкоджень (рана пальця ноги, поранення правого стегна 0,5см, два непроникаючих поранення живота 2см та 0,5см).

А тому суд вважає доведеним твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про пережите ним насильство зі сторони потерпілого ОСОБА_6 , а тому такі дії потерпілого мають кваліфікуватися як суспільно-небезпечне посягання в термінах визначених статтею 36 КК України. Відповідно дії обвинуваченого зумовлені необхідністю захисту від такого посягання та відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту.

Згідно частини 2 статті 36 КК України, кожен має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади для захисту від суспільно небезпечного посягання.

Таким чином, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 діяв у стані необхідної оборони, при цьому не допустив її перевищення, оскільки нанесення легких тілесних ушкоджень відповідало небезпечності посягання.

Дії вчинені у стані необхідної оборони згідно Розділу VIII КК України виключають кримінальну протиправність діяння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

З врахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, необхідно виправдати, оскільки не доведено, що в діянні ОСОБА_4 є склад вказаного кримінального правопорушення.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Згідно ч.3 ст.129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, Суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку із відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Заявлений цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Речовий доказ, а саме, предмет ззовні схожий на ніж в чорному чохлі знищити, після вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1