ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2172/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника підозрюваної - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дарницького районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002434 від 19.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вугледар, Донецької області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, із середньою освітою, незаміжньої, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у нарколога та психіатра не перебуваючої, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві майора поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002434 від 19.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0002434 від 19.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2025 року приблизно о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Київ, вул. Центральна, 13д у стані алкогольного сп`яніння, де біля магазину «АТБ» зустріла ОСОБА_7 з яким виник словесний конфлікт на побутовому грунті.

В ході даного конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла обопільна штовханина, під час якої ОСОБА_4 повалила ОСОБА_7 на тротуар. Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, стала наносити взутими ногами численні хаотичні удари в область голови та тулубу потерпілого, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з формуванням гострої субдуральної гематоми під правою гемісферою головного мозку, набряк головного мозку. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 був доставлений до лікарні ШМД у відділення реанімації, де ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер, від отриманих тілесних ушкоджень.

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Вугледар, Донецької області, українка, громадянка України, офіційно не працююча, із середньою освітою, незаміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання на території м. Києва.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 18.06.2025; - довідкою №4626 КМКЛ ШМД від 19.06.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.06.2025; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.06.2025; - протоколом огляду документів (відеозаписів) від 21.07.2025; - протоколом огляду місця події від 19.06.2025; - протоколом огляду місця події (трупа) від 21.06.2025; - лікарським свідоцтвом про смерть №020-1503-2025; - протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 19.06.2025; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 19.06.2025; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

19 червня 2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , о 09 годині 58 хвилин (час фактичного затримання о 07 годині 30 хвилин 19 червня 2025 року) затримана в порядку ст. 208 КПК України.

19 червня 2025 ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0002434 від 19.06.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

20 червня 2025 року до ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києві підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 19.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 та покладено на неї обов`язки: - не відлучатися з міста Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду; - прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; - не залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду, крім випадків надання невідкладної медичної допомоги цілодобово;

24 червня 2025 ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0002434 від 19.06.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, оскільки у зв`язку зі смертю потерпілого у даному кримінальному провадженні було змінено правову кваліфікацію.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Під час досудового розслідування встановлені ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_4 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні яжкого злочину за який, передбачено відбуття винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винною у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду актуальний й по теперішній час у зв`язку із тим, що перебування на волі підозрюваної ОСОБА_4 , яка усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)). Крім того, достатні фінансові можливості (наявність постійного доходу), можливість безперешкодного виїзду за кордон (в тому числі втеча на тимчасово окуповані території), а також враховуючи вид та міру можливого покарання та можливе бажання його уникнення - все це в сукупності підтверджує ризик переховування підозрюваної або в Україні, або за кордоном. Наявне місце проживання та роботи не може бути тим фактором, що може гарантувати відсутність ризику втечі внаслідок страху кримінальної відповідальності та тривалого терміну позбавлення волі. Враховуючи викладене, а також той факт, що підозрювана ОСОБА_4 порушила покладені ухвалою слідчого судді на неї обов`язки при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, даний ризик має достатні підстави на існування; 2) незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні з метою зміни ними свідчень. Оскільки інкримінований ОСОБА_4 злочин було вчинено із застосуванням насильства, остання може здійснювати на свідків вплив, шляхом залякування, погроз, тощо. Допитані у провадженні свідки є важливими для досудового розслідування та встановлення істини у кримінальному провадженні, оскільки є прямими очевидцями вчиненого правопорушення, а підозрюваній з наданих в ході досудового розслідування матеріалів відоме їх місце проживання, тому нею може бути здійснений тиск на останніх з метою полегшення свого становища та зміни показів на свою користь. На даний час враховуючи відомі органу досудового розслідування обставини вчинення даного кримінального правопорушення є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 після повідомлення їй про підозру у тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, розуміючи що її дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу або грошової винагороди стосовно осіб, які є свідками вчинення ним кримінального правопорушення. Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення ним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваної ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що остання вчинила умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та фактично такий запобіжний захід не зможе запобігти встановленим в ході досудового розслідування ризикам.

До підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те що, вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте, з оточення підозрюваної вказані особи, які могли б виступати в якості поручителя відсутні.

Також, до підозрюваної ОСОБА_4 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде абсолютно не дієвою, зважаючи на обставини кримінального правопорушення та встановлені і обґрунтовані у даному клопотанні ризики.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, просить суд застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 щодо заявленого клопотання поклалась на свого захисника.

В судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що підозра є необґрунтованою, а ризики недоведеними з огляду на письмові заперечення. Зазначив, що посилання прокурора на ризики є лише її припущенням. Доказів того, що підозрювана ОСОБА_4 раніше здійснювала незаконний вплив на інших учасників кримінального провадження, матеріали клопотання не містять. Відтак відсутні й будь-які об`єктивні дані, які б свідчили про реальність або ймовірність виникнення відповідного ризику в подальшому.

Захисник зазначає, що самі по собі посилання сторони обвинувачення на відсутність у підзахисної офіційного місця роботи, сім`ї та постійного місця проживання не можуть розцінюватися як обставини, які свідчать про її схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень.

З огляду на викладене, захисник просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту частини 1 статті 177 КПК України слідує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог, передбачених в ст. 178 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, повинен оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України. Яка передбачає, що клопотання про застування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР №0002434 від 19.06.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 6).

19.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано у порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) (а.с. 51-55).

19.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.с. 65-67).

20.06.2025 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/12848/25 (провадження № 1-кс/753/1774/25) до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 19.08.2025 року включно (а.с. 69).

24.06.2025 року постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0002434 від 19.06.2025 року кримінальне правопорушення з ч. 1 ст. 121 КК України перекваліфіковано на ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 63-64).

24.06.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с. 65-67).

29.07.2025 року постановою старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у розшук (а.с. 80-82).

31.07.2025 року ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва у справі № 753/15939/25 (провадження № 1-кс/753/2171/25) надано дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою її приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 85-88).

18.12.2025 року о 12 год. 21 хв. підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в м. Херсон, на підставі ухвали слідчого судді (а.с. 89).

19.12.2025 року підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було доставлено в судове засідання для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваної до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами, а саме: протоколом огляду документів (відеозаписів) від 21.07.2025 року (а.с. 9-15), протоколом огляду місця події від 19.06.2025 року (а.с. 17-19), довідкою № 4626 від 19.06.2025 року (а.с. 20), протоколом огляду місця події (трупа) від 21.06.2025 року (а.с. 22-27), лікарським свідоцтвом про смерть № 020-1503 від 23.06.2025 року (а.с. 28-29), висновком експерта № 021-1503-2025 від 25.07.2025 року (а.с. 30-33), протоколом допиту свідка від 19.06.2025 року (а.с. 36-38), протоколом допиту свідка від 19.06.2025 року (а.с. 39-41), протоколом допиту свідка від 19.06.2025 року (а.с. 42-43), протоколом допиту підозрюваного від 19.06.2025 року (а.с. 56-59), протоколом допиту свідка від 28.07.2025 року (а.с. 78-79), та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, віднесено до тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчим суддею враховуються данні про особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хоча і є раніше не судимою особою, однак неодноразово на виклики не з`являлася, змінила місце проживання, не повідомивши суд та прокурора, прибула до іншого регіону країни, і як наслідок була оголошена у розшук.

Усвідомлюючи міру покарання за кримінальне правопорушення, підозрювана порушила домашній арешт встановлений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20.06.2025 року, навмисно переховувалась від суду з метою уникнення відповідальності.

Така поведінка підозрюваної оцінюються судом як підтвердження існування високого ризику переховування від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з тим, суд вважає, що відсутній ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих, адже стороною обвинувачення не надано жодного доказу, на підтвердження його існування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд також враховує характер інкримінованого кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану. Не можна залишити поза увагою і відомості щодо особи підозрюваної, яка не має міцних соціальних зв`язків, зокрема, не заміжня, офіційно не працевлаштована та не має утриманців.

Суд констатує, що інші, більш м`які запобіжні заходи не в змозі запобігти ризикам, встановлених під час судового засідання.

В розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_4 під вартою, а тому підстав для обрання до підозрюваної інших запобіжних заходів, не пов`язаних з позбавленням волі, слідчий суддя не вбачає.

Вказані висновки заперечення сторони захисту не спростовують.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, на підставі підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий не визначає підозрюваній ОСОБА_4 розміру застави, оскільки остання підозрюється у злочині вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково, в межах строку досудового розслідування, оскільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 18 (вісімнадцять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.01.2026 року включно, з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 18.12.2025 року з 12 год. 21 хв.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дарницьку окружну прокуратуру міста Києва.

Копію ухвали вручити підозрюваній, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений та проголошений 24.12.2025 року о 16 год. 45 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1