Провадження № 11-сс/4823/510/25
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

10 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю захисника адвоката ОСОБА_6

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2025 року, з визначенням розміру застави в сумі 242 240 гривень.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, дають підстави вважати, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, як альтернативний запобіжний захід слідчим суддею визначений розмір застави.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою до його підзахисного застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, зобов`язавши ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого, суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим, слідчим суддею або судом. Мотивує тим, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, визнає.

При цьому, захисник вказує на те, що сторона захисту вважає підозру необґрунтованою, оскільки належними доказами вина ОСОБА_7 не доводиться.

Вказує на те, що ні слідчий у своєму клопотанні, ні прокурор у судовому засіданні не довели наявність ризиків для застосування до ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене захисник переконаний, що не існує реальних ризиків можливості вчинити підозрюваним інше кримінальне правопорушення та перешкодити досудовому розслідуванню, в той час як застосування більш м`якого запобіжного заходу зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.

Підозрюваний повідомлений про день і час розгляду справи 08.10.2025 під розписку. Про його доставку в суд апеляційної інстанції не просив.

Прокурор Чернігівської окружної прокуратури також повідомлений про день і час розгляду справи 07.10.2025, його неявка не перешкоджає розгляду судового провадження.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги про пом`якшення запобіжного заходу його підзахисному, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з судової справи, у провадженні слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке 03 вересня 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, а також у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30 вересня 2025 року, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, був затриманий ОСОБА_7 та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, як безпідставно вважає захисник, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, а також у незаконному придбанні і зберіганні з метою збуту та незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених повторно, що віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може ухилитися від явки до слідчого та суду.

Твердження захисника про те, що стороною обвинувачення не була обґрунтована наявність заявлених та встановлених під час судового розгляду ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не приймаються до уваги.

Так, тяжкість обвинувачення та можливого покарання яке загрожує у разі визнання особи винною за обсягом оголошеної підозри, є одним з головних ризиків того, що усвідомлюючи суворість та безальтернативність можливого строку ув`язнення, особа може ухилитися від органу досудового розслідування та суду.

Більш того, матеріали провадження не можуть містити доказів, які б вказували, що підозрюваним вчинялись дії, направлені на ухилення від органу досудового розслідування чи впливу на свідків, адже ризик це лише ймовірність, яка підтверджується сукупністю певних обставин, про які докладно вказано у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.

У той же час, наявність відомостей про те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є корисливим, направленим на розповсюдження особливо небезпечної психотропної речовини серед мешканців міста, на даний час не встановлене можливе місце зберігання підозрюваним психотропних речовин, а також доходів, отриманих від злочинної діяльності, відомості про свідків будуть відомі стороні захисту, що в сукупності свідчить про обґрунтованість встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, в апеляційній скарзі захисника не наведено жодного доказу чи доводу на спростування цих ризиків, як і не вказано відомостей про особу підозрюваного, які б свідчили, що більш м`який запобіжний захід зможе ним запобігти.

Відомості про особу підозрюваного давали суду об`єктивні підстави вважати доведеним ризик можливості вчинення ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, адже він має три непогашені судимості, в тому числі й за вчинення особливо тяжкого злочину, був звільнений умовно-достроково, однак, висновків для себе не зробив.

З урахуванням обставин, які були встановлені на час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, колегія суддів переконана, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що встановлені обставини дійсно викликають підозру в тому, що ОСОБА_7 дотримуватиметься належної процесуальної поведінки та утворюють реальні ризики, про які вказали як слідчий у своєму клопотанні, так і прокурор у судовому засіданні, з чим погодився слідчий суддя.

Питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й домашнього арешту, буде передчасним та не забезпечить виконання завдань у кримінальному провадженні, сприятиме ухиленню підозрюваного від органу досудового розслідування та його не належній процесуальній поведінці.

Доводи захисника не спростовують тих встановлених обставин та даних про особу підозрюваного, які ставлять під сумнів виконання ОСОБА_7 всіх покладених на нього процесуальних обов`язків при обранні більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, суперечливою є позиція сторони захисту, де поряд із визнанням підозрюваним своєї вини за оголошеною підозрою, захисник не погоджується з обґрунтованістю цієї підозри та звертає увагу на відсутність належних доказів винуватості його підзахисного.

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом психотропних речовин, саме в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Отже, як слідчим у клопотанні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

За таких обставин, належне обґрунтування доцільності обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання слідчого.

Тим більше, судом прийнято рішення про визначення суми застави, сплативши яку ОСОБА_7 буде звільнений з-під варти, а визначена слідчим суддею сума буде здатна гарантувати виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та дотримання ним належної процесуальної поведінки.

Запропонований захисником вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби не буде дієвим та не зможе утримати підозрюваного від не процесуальної поведінки, а тим більше не забезпечить дотримання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 жовтня 2025 року про обрання запобіжного заходу підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10