Справа № 361/1016/25
Провадження № 1-кп/361/36/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002114 від 04 вересня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, з середньою освітою, неодружену, офіційно не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Відповідно до змісту обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується в тому, вона 03 вересня 2024 року близько 18 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Seat» моделі «Cordoba», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Січових Стрільців в напрямку до вул. Лісова в м. Бровари Київської області, не була уважною та не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагувала на її зміну, чим порушила п. 2.3б) Правил дорожнього руху, яким передбачено: «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», продовжуючи рух у вище зазначеному напрямку, діючи з необережності, почала виконувати маневр повороту ліворуч до АЗС «Avantage» за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Січових Стрільців, буд. 15-А, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасниками руху та своїми діями й бездіяльністю порушила п. п. 10.1, 1.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», внаслідок чого, виїхавши в зустрічну смугу для руху сталось зіткнення передньою частиною мотоциклу марки «Lifan» моделі «KR 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який на той момент вже рухався по зустрічній смузі в попутному напрямку, з лівою боковою частиною керованого нею автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу марки «Lifan» моделі «KR 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого уламкового перелому правої п`яткової кістки зі зміщенням уламків, рани 3-го пальця правої кисті, садень на верхніх та нижніх кінцівках.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 2.3б), 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудового колективу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України, разом із клопотанням цієї військової частини, у якому остання просить розглянути питання про передачу їм на поруки обвинувачену ОСОБА_6 . Крім того, захисник у клопотанні просить звільнити обвинувачену від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки вона вперше вчинила кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, свою вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України і викладеному в обвинувальному акті, визнала повністю, не заперечувала та не оспорювала щодо обставин його вчинення, щиро розкаялася. Крім того, підтримала клопотання свого захисника та трудового колективу, просила його задовольнити та звільнити її від кримінальної відповідальності. Зазначила, що дійсно на даний час є військовослужбовцем військової служби за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України. Їй зрозумілі наслідки закриття даного кримінального провадження, а саме що ці підстави є нереабілітуючими.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що на даний час існують всі законні підстави для задоволення клопотання трудового колективу військової частині НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України про передачу їм на поруки обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки остання раніше не судима, щиро розкаялася у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Трудовий колектив військової частині НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України виявив бажання про взяття на перевиховання обвинувачену, що також слідує з протоколу наради від 15 жовтня 2025 року. З огляду на це, є підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про передачу на поруки обвинуваченої на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що в обвинуваченої відсутнє щире каяття, оскільки остання не вибачилася перед потерпілим, як і не має відшкодування завданої шкоди останньому.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні також заперечили про передачу обвинуваченої на поруки. При цьому потерпілий підтвердив, що шкода йому не відшкодована.

Заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання трудового колективу військової частині НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України з додатками, дійшов такого.

Так, кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Частина друга статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вчинене ОСОБА_6 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Частиною першою статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку.

Також звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

Виходячи з наведених положень закону, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який є нетяжким злочином, вчинений вперше, свою винуватість ОСОБА_6 визнала повністю, щиро розкаюється, з 25 квітня 2025 року прийнята на посаду начальника ремонтної майстерні техніки та майна тилу ремонтного взводу спеціальних робіт ремонтної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України.

Так до клопотання військової частині НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 на поруки трудового колективу додано протокол наради трудового колективу від 15 жовтня 2025 року, витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 30 квітня 2025 року № 121 та службову характеристику відносно військовослужбовця ОСОБА_6 .

З долучених документів вбачається, що ОСОБА_6 на підставі командира військової частини НОМЕР_3 від 25 квітня 2025 року № 9-РС призначена на посаду начальника ремонтної майстерні техніки та майна тилу ремонтного взводу спеціальних робіт ремонтної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_3 , яка з 30 квітня 2025 року посаду прийняла та приступила до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з протоколом наради від 15 жовтня 2025 року за участі командира військової частини НОМЕР_3 , начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_3 , заступника командира військової частини НОМЕР_3 з психологічної підтримки персоналу начальника групи, помічника командира військової частини з правової роботи начальника юридичної служби останні вирішили: взяти на поруки трудового колективу військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України начальника ремонтної майстерні техніки та майна тилу ремонтного взводу спеціальних робіт ремонтної роти батальйону логістики військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_6 , за умовим, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку: клопотати перед Броварським міськрайонним судом Київської області про звільнення останньої від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки трудового колективу військової частини НОМЕР_3 Міністерства оборони України.

Судом ОСОБА_6 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 47 КК України.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є вчинення вперше нетяжкого злочину, а підставою звільнення - клопотання колективу установи про передачу цієї особи на поруки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено передумову та підстави звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так в судовому засіданні ОСОБА_6 зазначила, що вона розкаюється у вчиненому. Щодо можливого відшкодування шкоди потерпілому, то обвинувачена зазначила, що ОСОБА_4 було запропоновано укласти мирову угоду, в якій би була вказана сума відшкодування, проте останній не погодився на таке, оскільки вважає, що страхова компанія не виплатить йому грошові кошти за дорожньо-транспортну пригоду.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 травня 2021 року в справі № 161/17452/19 (провадження № 51-417км21), згідно з якою «…оцінюючи факт наявності або відсутності відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки за приписами ст. 47 КК України здійснюється за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації».

У даній конкретній справі на пропозицію сторони захисту потерпілий не висловив бажання укласти мирову угоду із обвинуваченою щодо суми відшкодування, з огляду на те, що він не впевнений, що в майбутньому зможе отримати кошти від страхової компанії.

Також суд зауважує, що прокурором не наведено аргументів, які б вказували на те, що трудовий колектив військової частини не здатний здійснювати виховні заходи щодо винної.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання трудового колективу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки ОСОБА_6 , в зв`язку з чим кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, в рамках кримінального провадження в порядку ст. 128 КПК України потерпілим було пред`явлено цивільний позов, який підлягає залишенню без розгляду, роз`яснивши право на його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

При цьому потерпілий подав до суду документи, які підтверджують витрати на правову допомогу в розмірі 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасниківкримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки трудового колективу, є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Ця підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і застосування до обвинуваченої більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє особу, стосовно якої кримінальне провадження закрито, від сплати процесуальних витрат пов`язаних із правовою допомогою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 577/5002/20 (провадження № 51-6871км23).

Процесуальні витрати на залучення експерта на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 судом не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47 КК України, ст. ст. 100, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, 288, 374 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України, за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу та не порушуватиме громадського порядку.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі порушення нею умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України вона буде притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на загальних підставах.

Повідомити трудовий колектив військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України про передачу ОСОБА_6 - на поруки, направивши копію даної ухвали.

Роз`яснити трудовому колективу військової частини НОМЕР_3 Збройних Сил України Міністерства оборони України, що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_6 на поруки колективу, вона не виправдає довіру колективу та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0002114 від 04 вересня 2024 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити, у зв`язку з передачею її на поруки трудовому колективу.

Цивільний позов ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 28 000 (двадцять вісім тисяч) гривень 00 коп витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 22 285 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) гривень 20 коп. (висновок експерта № СЕ-19/111-24/51880-ІТ від 23.10.2024 на суму 3 183,60 грн; висновок експерта № СЕ-19/111-24/51878-ІТ від 22.10.2024 на суму 3 979,50 грн; висновок експерта № СЕ-19/111-24/57506-ІТ від 25.11.2024 на суму 5 571,30 грн; висновок експерта № КСЕ-19/111-24/59836-ІТ від 26.11.2024 на суму 9 550,80 грн).

Речові докази:

- автомобіль марки «Seat» моделі «Cordoba», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити в останньої, знявши з цього транспортного засобу арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року;

- мотоцикл марки «Lifan» моделі «KR 200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , - залишити в останнього, знявши з цього транспортного засобу арешт, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2024 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год. 50 хв. 15 грудня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Суддя: ОСОБА_1