Провадження № 1-кс/554/486/2026
У Х В А Л А

про арешт майна

02 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000304 від 20.11.2025 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

встановив:

30.12.2025 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави надійшло клопотання сторони кримінального провадження - начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна.

Начальник відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, прохав його задовольнити.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що узгоджується з положеннями ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що до вищевказаної діяльності причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який безпосередньо, через можливості власного акаунту, являється адміністратором та користувачем чату загальнодоступної Viber-спільноті під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Даний чат створений для поширення текстових повідомлень, фото та відео файлів щодо місць знаходження спільних груп та екіпажів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_3 та Миргородського РВ ГУНП в Полтавській області, з метою інформування громадян, які підлягають військовому обліку та призову, для можливості їх ухилення від мобілізації.

Разом з цим, встановлено, що ОСОБА_4 здійснює доступ до глобальної мережі Інтернет та адміністрування вищевказаного акаунту через можливості мобільних терміналів, з використанням особистого мобільного телефону з номером сім-картки: НОМЕР_1 та ПЕОМ, що встановлений за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

29.12.2025 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено майно останнього, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ), сім-карту з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 , які використовувалися останнім, у тому числі при здійсненні можливої протиправної діяльності.

Вищевказані речі, предмети постановою слідчого від 29.12.2025 року визнані речовим доказом, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Крім того, з метою повного, швидкого та неупередженого розслідування під час досудового слідства необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим, речові докази будуть в подальшому передані до експертної установи для відповідного експертного дослідження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказану речі, предмети.

Виходячи з положення ч. 2 ст. 170 КПК України «Накладення арешту на майно» - п. 1): «Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів», що в даному випадку є дуже важливо і суттєво, так як для з`ясування обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановлення причинного зв`язку між діями учасників пригоди та наслідками, які настали, а в даному конкретному випадку - спричинення смерті, що неможливо встановити без дослідження транспортних засобів на яких залишилися сліди кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частина 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та відповідно до ч. 3 даної статті у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме: речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування кримінального провадження, для збереження слідової інформації, у зв`язку із забезпеченням проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також у зв`язку з тим, що вилучене майно визнано речовим доказом, клопотання необхідно задовольнити.

Залишення на даний час вказаного майна під арештом на початковій стадії кримінального провадження буде пропорційним та в повній мірі відповідатиме інтересам досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000304 від 20.11.2025 року на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене 29.12.2025 року під час обшуку житлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 7» (IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ),

- сім-карту з номером оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1