Справа №534/2315/24
Провадження №1-в/534/76/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000514 від 03 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишено без задоволення, а вирок Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 залишено без змін.

Вирок Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області набрав законної сили 17 листопада 2025 року.

Засуджений ОСОБА_4 09 грудня 2025 року звернувся до суду з клопотанням про відстрочку виконання вироку на підставі ст. 536 КК України, мотивуючи тим, що його дружина ОСОБА_6 є особою з інвалідністю ІІ групи, потребує допомоги в побуті, має обмеження у трудовій діяльності та значні витрати на лікування та обстеження. Без його фізичної та матеріальної допомоги дружина потрапить у важке становище. Крім того, засуджений має відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У судовому засіданні засуджений підтримав клопотання, пояснив, що його дружина потребує його допомоги у побутовому обслуговуванні, має певні обмеження трудової діяльності, що підтверджується витягом з рішення експертної команди оцінювання повсякденного функціонування особи та рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю № 146/25/361/І. У зв`язку з цими обмеженнями його дружину перевели на іншу роботу. Осіб, які б могли фізично та матеріально допомагати дружині у той час, коли засуджений буде реально відбувати покарання, немає. Батьки ОСОБА_4 померли, мати дружини є особою похилого віку, не працює, також потребує матеріальної допомоги. Таким чином відбування покарання може потягти для його дружини винятково тяжкі наслідки.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви засудженого про відстрочку виконання вироку.

Заслухавши засудженого, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 536 КПК України виконання вироку про засудження особи до виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі може бути відстрочено у випадках:

1)тяжкої хвороби засудженого, яка перешкоджає відбуванню покарання, - до його видужання;

2)вагітності засудженої або наявності у неї дитини віком до трьох років - на час звільнення вагітної від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною трирічного віку;

3)якщо негайне відбування покарання може потягти за собою виключно тяжкі наслідки для засудженого або його близьких родичів через пожежу, стихійне лихо, тяжку хворобу або смерть єдиного працездатного члена сім`ї чи інші надзвичайні обставини - на строк, встановлений судом, але не більше одного року.

Згідно з ч. 2 ст. 536 КПК України відстрочка виконання вироку не допускається щодо осіб, засуджених за тяжкі (крім випадків, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті) та особливо тяжкі злочини.

У даній справі ОСОБА_4 засуджений за ст. 336 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як злочин середньої тяжкості. Таким чином, заборона на відстрочку, передбачена ч. 2 ст. 536 КПК України, на нього не поширюється.

Згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_6 має інвалідність 2 групи за загальним захворюванням строком до 01.04.2027.

Засуджений є єдиним працездатним членом сім`ї, здатним забезпечувати догляд, оскільки інших близьких родичів, які могли б це робити, немає, що підтверджено свідоцтвами про смерть батьків засудженого серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 та поясненнями засудженого.

Крім того, факт необхідності постійного догляду засудженим за дружиною підтверджується рішенням ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) про надання йому відстрочки від мобілізації відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", де зазначено, що відстрочка надається особам, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю І чи ІІ групи, якщо немає інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, суд вважає підстави, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 536 КПК України, встановленими.

Відповідно до ст. 536 КПК України строк відстрочки не може перевищувати одного року, тому суд вважає за доцільне задовольнити заяву засудженого частково та надати відстрочку на один рік.

Застосування відстрочки не суперечить меті покарання, а відповідає принципам гуманізму, передбаченим ст. 5 Кримінально-виконавчого кодексу України, коли збереження сімей та підтримка осіб з інвалідністю є пріоритетом державної політики.

На підставі викладеного, керуючись ст. 536, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про відстрочку виконання вироку Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області від 05 червня 2025 року задовольнити частково.

Відстрочити виконання покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, призначеного ОСОБА_4 вироком від 05 червня 2025 року, на один рік, тобто до 17 листопада 2026 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1