ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3058/25 Справа № 205/736/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000741 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронного засобу контролю.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що за тривалий час перебування під вартою в нього погіршився стан здоров`я, а також, що прокурором не доведено наявність ризиків.

Зазначає, що він має важко хвору матір, яка потребує догляду.

Стверджує, що на цей час судом досліджені письмові докази, обвинувачені допитані.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 серпня 2025 року ОСОБА_8 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17 жовтня 2025 року, також застосовано заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому враховано особу обвинуваченого, а саме його вік, соціальні зв`язки та стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт № 0000741 щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 307 КК України.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 21.09.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції 21.08.2025 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості, в тому числі, про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані не в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, може:

- переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, та особу обвинуваченого, який страждає на тяжкі захворювання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений раніше судимий та відповідно до клопотання прокурора не працевлаштований.

Водночас, посилання суду на ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу ОСОБА_8 вказаний ризик не був заявлений.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є частково обґрунтованими, оскільки ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення зазначені в клопотанні прокурора та встановлені в ухвалі суду.

Однак відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції не в повному обсязі враховано те, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час (майже 4 роки) перебуває під вартою, а саме з 20.09.2021 року, також судом не враховано, що стороною обвинувачення не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема такий як домашній арешт, не здатний забезпечити в належному обсязі виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків, оскільки судове слідство триває більше трьох років, за цей час відповідно до ухвали суду не було допитано всіх свідків, матеріалів, які б свідчили про такий ступінь ризиків, що вказує на можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до суду не надано, тому зазначене свідчить про те, що для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні ЄСПЛ від 12 січня 2012 р. у справі «Тодоров проти України», - «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою», а також правовій позиції, викладеній у рішенні ЄСПЛ від 11 лютого 2021 року у справі «Куроченко та Золотухін проти України», - «не вжиття державою заходів для вирішення справи, зменшення негативних для заявника наслідків у результаті відсутності доступу до матеріалів справи, відсутність ухвалення остаточного рішення є порушенням права на справедливий розгляд справи протягом розумного строку».

З урахуванням зазначеного, а також, що у цьому провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі, передбачені ст.178 КПК України, а саме, що обвинувачений раніше судимий, страждає на тяжкі захворювання, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та враховуючи те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які дають можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, та зможуть запобігти переховуванню від суду, колегія суддів дійшла висновку, що обвинуваченому необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту, що передбачено ст. 181 КПК України, із забороною ОСОБА_8 цілодобового залишати місце постійного проживання до 17 жовтня 2025 року, з покладенням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ст. 407 КПК України, а апеляційна скарга обвинуваченого - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 серпня 2025 року - задовольнити.

Ухвалу Новокодацького районного суду міста Дніпра від 21 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 17 жовтня 2025 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі зобов`язання:

- прибувати до суду за першою вимогою на визначений час;

- не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти негайно.

Копію ухвали направити на виконання до ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 Міністерства юстиції України для звільнення ОСОБА_8 з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних керівників в кримінальному провадженні Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4