Провадження № 1-кп/761/4209/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Цегів Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в рамках кримінального провадження №0004817, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.08.2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в рамках кримінального провадження №0004817, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.08.2025 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що відповідно до ст. 17, 65, 68 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє дотепер.

Наказом № 207/ДСК від 19.07.2024 солдата ОСОБА_4 , призначеного на посаду стрільця десятого відділення, який уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком до закінчення особливого періоду, зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

09.05.2025 року ОСОБА_4 згідно з посвідченням про відрядження убув до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом № 135ДСК від 09.05.2025 солдата ОСОБА_4 вважати таким що прибув у відрядження до п`ятнадцятого управління військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, додержуватися військової дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, не допускати негідних вчинків.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця десятого відділення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ч.ч. 1, 3, 9 ст. 1, ч.ч. 1-4, 6, 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою тимчасово ухилитись від військової служби, 26.03.2025 без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , дислоковану у АДРЕСА_2 , до 16.09.2025 проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби за наявності реальної можливості для цього.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто у не з`явленні вчасно з лікувального закладу до військової частини без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

У подальшому, 16.09.2025 року солдат ОСОБА_4 добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Києві (м. Київ, вул. Олени Теліги, 8) та заявив про себе.

Так, під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_3 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, під час дії воєнного стану.

Разом з цим, у кримінальному провадженні роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, однак, підозрюваний не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності з підстави, визначеної ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з цим.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби, прокурор просить звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підтримав та просив суд задовольнити на підставі наведених у ньому доводів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, підтвердивши, що має намір продовжити проходження військової служби та усвідомлює наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 287 КПК України визначені вимоги до змісту клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності та зазначено, що до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Згідно із ч. 3-5 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акту до суду. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Положеннями п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 407, 408 КК України не притягувався.

В подальшому командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на проходження ОСОБА_4 військової служби.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміє зміст ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, добровільно звернувся із клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Судом також у відповідності до ч. 3 ст. 285 КПК України роз`яснено підозрюваному ОСОБА_4 як особі, яка може бути звільнена від кримінальної відповідальності, суть підозри за ч. 5 ст. 407 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави (з нереабілітуючих підстав), а також право на проведення досудового розслідування та судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, якщо підозрюваний заперечує проти такого закриття.

Проте підозрюваний ОСОБА_4 після проведених роз`яснень наполягав на розгляді клопотання прокурора та просив суд його задовольнити.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_3 , факт звернення підозрюваного до військової частини підтверджується письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_3 , суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та звільнити ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 -задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження №0004817, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування 10.08.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходженнявійськової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Києва ОСОБА_1