Справа №463/545/26
Провадження №1-кс/463/1001/26
У Х В А Л А

26 січня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 15.12.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003059 від 14.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 15.12.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003059 від 14.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. Просить таку скасувати.

Скаргу мотивує тим, що в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 є потерпілим так як внаслідок вчинення кримінального правопорушення йому спричинено шкоду. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст. 55 КПК України.

ОСОБА_3 до судового засідання подав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги скарги підтримує.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, з врахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що скаргу слід розглянути у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник суб`єкта оскарження - Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. Заперечення на скаргу суду не подано. У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003059 від 14.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Відомості в ЄРДР внесено на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.08.2025 року, за заявою ОСОБА_3 . У своїй заяві ОСОБА_3 повідомив, що 12.04.2023 близько 10.45 год. працівники СБУ, знаходячись у ТОВ «Епіцентр К», що по вул Городоцька, 302, м. Львів, вчинили відносно нього незаконні дії, а саме заволоділи його документами (паспорт громадянина рф, закордонний біометричний паспорт громадянина рф, посвідчення водія, мобільний телефон та ін.)

Постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 17.10.2025 року, відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003059 від 14.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

Слідчий дану постанову обґрунтував тим, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, на даний час, не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_3 завдано будь-яку моральну, фізичну або майнову шкоду.

Встановивши обставини та мотиви винесення оскаржуваної постанови приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Тобто, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною нормою мають бути належним чином мотивовані.

Таким чином, слідчий, виносячи оскаржувану постанову, повинен був надати аналіз та вказати мотиви прийняття оскаржуваної постанови, виходячи з дослідження всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних щодо можливого спричинення заявнику шкоди та врахувати те, що саме за його заявою були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення та те, що права і обов`язки потерпілого виникли в особи з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні його потерпілим слідчим належним чином не мотивована. Зокрема, слідчий в оскаржуваній постанові обмежився мотивами, в яких констатовано відсутність доказів заявника щодо спричинення останнім шкоди та констатацією, що завдання будь-якої фізичної чи моральної шкоди заявнику не встановлено, однак слідчий в оскаржуваній постанові не зазначив які слідчі та інші процесуальні дії вчинені в даному кримінальному провадженні, в тому числі з метою перевірки факту спричинення такої шкоди, та чи встановлював він у заявника факту заподіяння такої шкоди. Відсутня інформація, чи заявник викликався до органу досудового розслідування, чи відбирались в такого пояснення, чи з`ясовувались питання завдання такому шкоди.

Тому слідчий суддя погоджується з доводами заявника, що відмова у визнанні потерпілими слідчим належним чином не мотивована.

Таким чином, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить належних мотивів прийнятого рішення, не відповідає вимогам процесуального закону, тому підлягає до скасування.

Що стосується вимоги скарги зобов`язати слідчого прийняти нове, законне та мотивоване рішення з урахуванням поданих заявником доказів та вимог ухвал суду від 09.10.2025 та 04.12.2025, то слід зазначити, що слідчий суддя не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, у тому числі і функцію процесуального керівництва досудового розслідування, а також втручатись у закріплену ст. 40 КПК України процесуальну самостійність слідчого, а тому така вимога не підлягає до задоволення. Крім цього, дана вимога не конкретизована.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити частково .

Постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 15.12.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0003059 від 14.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1