Провадження № 11-сс/4823/27/26 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий суддя вказав, що викладені у повідомленні заявника відомості не містять достатніх об`єктивних даних, які б вказували на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України. Також послався на зловживання заявником своїми процесуальними правами через повторне звернення з аналогічною скаргою до слідчого судді, в якій викладені ідентичні за змістом обставини події 18.11.2025.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді місцевого суду скасувати та зобов`язати уповноважених осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони внести відомості до ЄРДР за його повідомленням від 23.12.2025 про вчинене кримінальне правопорушення. Посилається на обставини незаконного затримання та утримання ОСОБА_6 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є фактичним позбавленням волі та порушенням прав останнього, передбачених ст.29 Конституції України. Такі дії відповідних посадових осіб містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, проте посадові особи Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, порушуючи норми ст.214 КПК України, не внесли відомості до ЄРДР, а слідчий суддя належним чином не перевірив обставини, які вказані в його скарзі. Також слідчий суддя вдався до оцінки наявності складу кримінального правопорушення, хоча такі обставини можуть встановлюватися виключно в ході досудового розслідування. Станом на дату подання заяви про кримінальне правопорушення і на дату її розгляду, рідні ОСОБА_6 не повідомлялись про його затримання, протокол про затримання не складався, а відповіді органами прокуратури надавались заявнику із порушенням строків, встановлених КПК України, що теж залишилось поза увагою слідчого судді. Крім того, висновки слідчого судді про наявність ознак зловживання заявником своїми процесуальним правами у зв`язку з повторним зверненням з аналогічною скаргою до суду, є помилковими, оскільки заява від 23.12.2025 містить нові відомості та докази, які слідчим суддею проігноровані.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР і розпочати розслідування.

Повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 23 грудня 2025 року адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 звернувся до Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони із повідомленням про вчинення, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, у якому зазначив, що 18.11.2025 близько 17:00 год., до ОСОБА_6 підійшли невстановлені працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , які без будь-яких пояснень, шляхом застосування примусу посадили ОСОБА_6 до свого автомобіля та у подальшому перемістили останнього до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 . У подальшому, у період з 18.11.2025 по теперішній час ОСОБА_6 утримується в приміщенні ТЦК, будучи фактично позбавленим волі. При цьому, працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагають від ОСОБА_6 примусово пройти огляд військово-лікарською комісією. ОСОБА_6 не перебуває в розшуку, відсутні відомості про порушення ним правил військового обліку та представники ІНФОРМАЦІЯ_1 не мають права затримувати громадян та доставляти примусово їх до територіальних центрів комплексування.

Відповідно до інформації, яка міститься у листі від 23.12.2025, Чернігівська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону повідомила адвокату ОСОБА_5 , що подана ним заява про вчинення злочину містить лише суб`єктивний виклад обставин та не містить відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим така не може бути підставою для внесення вказаних відомостей до ЄРДР. Одночасно повідомлено, що заява скерована до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як слідує з висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно з ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом офісу Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року. Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу 2 цього Положення, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПКУ).

Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових кримінального правопорушення. Разом з тим, відомості не за будь-якою заявою про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, яких адвокатом ОСОБА_5 наведено не було, а відтак не було і бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що заява адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не містить у собі відомостей, які б вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України, та слугували б підставою для їх внесення до ЄРДР, відповідно до ст.214 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 406, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 грудня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4