Провадження № 1-кс/344/6584/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 22.05.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000147 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у червні 2025 року ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підшукали чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження). Відтак, 24.06.2025 ОСОБА_7 , за допомогою мобільного зв`язку зв`язавшись із ОСОБА_11 та запропонував за грошову винагороду в сумі 8000 Євро посприяти незаконному переправленню через державний кордон України.

В подальшому, в період часу 27.06.2025 з 14 год. 39 хв. по 15 год. 27 хв. ОСОБА_11 за вказівкою ОСОБА_7 прибув на територію АЗС «AvtoDrive», за адресою: вул. Грушевського в м. Коломия, та сівши в автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDІ», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 яким попередньо приїхав та керував ОСОБА_7 , прибув у м. Косів Косівського району Івано-Франківської області,а саме до попередньо визначеного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 місця - приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 . Крім того, у ході поїздки ОСОБА_7 надавав ОСОБА_11 вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону.

Надалі, ОСОБА_7 , отримавши попередньо від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 8000 Євро, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в період часу з 06 год. 11 хв. по 06 год. 49 хв. 28.06.2025 на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDІ», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_11 із м. Косів до с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, а саме до визначеного ОСОБА_6 , місця зустрічі із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .

У ході зустрічі ОСОБА_9 провів з ОСОБА_11 інструктаж щодо його поведінки при подальшому русі в напрямку кордону та за допомогою автомобіль марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , розпочали рух в напрямку Державного кордону України через такі населені пункти Верховинського району Івано-Франківської області як: Верхній Ясенів, Рівня, Яблуниця, Гринява, Пробійнівка, Грамотне.

При цьому ОСОБА_8 , керуючи іншим автомобілем марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався по-переду автомобіля ОСОБА_9 , спілкуючись із ним впродовж всього часу за допомогою станцій радіозв`язку, дотримуючись тим самим заходів конспірації та повідомляючи про наявність/відсутність правоохоронців чи військових на їхньому шляху, з метою недопущення викриття їхньої злочинної діяльності.

Неподалік с. Буркут Верховинського району Івано-Франківської області, у місці посеред гірської, лісової місцевості ОСОБА_11 , зустріли ОСОБА_4 та ОСОБА_10 які діяли за вказівкою ОСОБА_6 , та по визначеному ними маршруту руху привели його до лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія та вказали напрямок руху до неї, яку він, за їх вказівкою буде перетинати самостійно.

В свою чергу ОСОБА_11 28.06.2025 близько 17 год. 14 хв. пішки незаконно перетнув державний кордон України із Республікою Румунія, за що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , отримали від нього за організацію незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти загальною сумою 8000 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 28.06.2025 становило 389 040 грн.

Зазначено, що крім того установлено, що впродовж липня 2025 року ОСОБА_9 та ОСОБА_8 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , підшукали чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження). Відтак, 30.07.2025 приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_9 за допомогою мобільного зв`язку зв`язавшись із ОСОБА_12 та, за грошову винагороду в сумі 8000 Євро, запропонував йому механізм перетину кордону поза межами пунктів пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в межах Івано-Франківської області, на що останній погодився.

Крім того, ОСОБА_9 про підшуканого ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_6 , який з метою організації та керівництва подальшими діями інших співучасників групи, повідомив про вказану особу ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , які за його вказівкою, після транспортування ОСОБА_12 на своїх транспортних засобах ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до визначеного місця зустрічі по-серед гірської місцевості Верховинського району Івано-Франківської області, повинні прибути туди ж, у визначений час, для подальшого супроводу ОСОБА_12 в пішому порядку до напрямку лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія.

В подальшому, 31.07.2025 ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_9 прибув до с. Старий Косів, де останній зустрівся з ним та надавши вказівку сідати у салон його автомобіля марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_12 до попередньо визначеного із ОСОБА_6 місця - приватного домоволодіння по АДРЕСА_2 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_13 отримував від ОСОБА_9 вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону,

Надалі, ОСОБА_9 , перебуваючи спільно із ОСОБА_12 , на території вказаного домоволодіння, отримав від нього, а саме о 15 год. 39 хв., 31.07.2025, грошові кошти в сумі 8000 Євро, та вказав йому на необхідність перебування у вказаному житлі до ранкового періоду часу 01.08.2025.

Зазначено, що ОСОБА_9 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , за вказівкою останнього, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 01.08.2025, в період часу з 05 год. 53 хв. по 08 год. 10 хв., на автомобілі марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , почав транспортувати ОСОБА_12 із с. Старий Косів Косівського району Івано-Франківської області до прикордонних населених пунктів Верховинського район Івано-Франківської області, а саме до визначеного ОСОБА_6 місця зустрічі із ОСОБА_4 та ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 рухався по-переду автомобіля ОСОБА_9 , спілкуючись із ним через радіозв`язок, дотримуючись тим самим заходів конспірації та повідомляючи його про наявність/відсутність правоохоронців чи військових на їхньому шляху, з метою недопущення викриття їхньої злочинної діяльності.

В одному із прикордонних населених пунктів Верховинського району Івано-Франківської області, що наразі невстановлений та розташований по визначеному правопорушниками маршруту руху в сторону державного кордону України ОСОБА_9 здійснив зупинку транспортного засобу і у салон його автомобіля сів ОСОБА_4 , який прибув до зазначеного місця зустрічі за вказівкою ОСОБА_6 . У ході руху транспортного засобу ОСОБА_4 та ОСОБА_9 проводили додаткові інструктажі, надавали вказівки та поради ОСОБА_12 , щодо його дій та поведінки при його подальшому незаконному переправленні через кордон.

Після того як ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на своїх автомобілях завершили транспортування ОСОБА_12 та ОСОБА_4 в сторону державного кордону України, ОСОБА_10 , очікував прибуття останніх у попередньо визначному місці по-серед гірської, лісової місцевості Верховинського району Івано-Франківської області за межами населених пунктів.

У подальшому ОСОБА_10 , по визначеному ним пішому маршруту руху, періодично прямував через лісову місцевість по-переду ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , спілкуючись з останніми за допомогою наявних при собі станцій радіозв`язку та сповіщаючи про наявність/відсутність працівників Державної прикордонної служби України на їх маршруті руху.

О 17 год. 52 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_10 вказали ОСОБА_12 на розташування лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія, яку він, за їх вказівкою повинен перетинати самостійно.

В свою чергу ОСОБА_12 01.08.2025 близько о 18 год. 40 хв. пішки незаконно перетнув державний кордон України із Республікою Румунія, за що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 отримали від нього за організацію незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти у розмірі 8000 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 01.08.2025 становило 381 920 грн.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Матеріалами клопотання зазначається, що 18.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України та його затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини, просить клопотання задовольнити, визначивши підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 165 прожиткових мінімумів, зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення. На переконання прокурора застава у такому розмірі буде стримуючим фактором для підозрюваного.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні висловив позицію заперечення стосовно клопотання. Вказав, що клопотання будується на припущеннях, зазначені у ньому ризики є безпідставними, зазначені формально.

Сторона захисту просить врахувати, що ОСОБА_4 є учасником бойовх дій, брав участь у захисті Вітчизни, за станом здоров`я мобілізований. На утриманні ОСОБА_4 перебуває непрацездатний батько 1952 року народження та перестаріла бабуся 1933 року народження, вказав на міцність його соціальних зв`язків та позитивні характеристики. Тримання під вартою вважає занадто суворим запобіжним заходом для ОСОБА_4 . У разі, якщо суд прийде до переконання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона захисту просить призначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі в межах, визначених КПК України, який буде підйомним для родини ОСОБА_4 .

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, українець, уродженець селища Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, із зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_3 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дев`ять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Прокуром наведено навність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що передбачає можливість підозрюваного:

п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним тяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу;

п. 3 - незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Також ОСОБА_4 може здійснювати переслідування щодо вказаних учасників кримінального провадження, з метою створення у них враження можливості застосування насильства, тим самим впливати на їх показання;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду. Окрім того, ОСОБА_4 обізнаний із методами та способами перетину кордону України поза межами пункту пропуску та може залишити межі України чи завадити належному та об`єктивному досудовому розслідуванню;

п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Крім того джерело існування ОСОБА_4 не відоме, на даний час він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити кримінальні правопорушення, аналогічні вчиненим.

Інші види запобіжного заходу застосувати відносно підозрюваного неможливо, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу. При цьому, слідчий суддя враховує, що злочин вчинено під час дії воєнного стану, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , а також враховує наявність ризиків.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

При визначенні розміру застави ОСОБА_4 сторона обвинувачення просить врахувати, що застава у розмірі, визначеному п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Сторона обвинувачення вважає, що для забезпечення належного виконання ОСОБА_4 своїх обов`язків як підозрюваного та обов`язків, які можуть бути на нього покладені ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу необхідно визначити розмір застави більший, аніж вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме - заставу у розмірі 165 прожиткових мінімумів.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 52 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 157 456 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень.

На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_4 необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування - до 16 листопада 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу у розмірі 52 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 157 456 (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265). Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 22.09.2025 року.