Справа № 158/537/25
Провадження № 1-кп/0158/85/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження № 0000229 від 18.09.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Миколаїв Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із неповною вищою освітою, розлученого, на утримання двоє неповнолітніх дітей, згідно ст. 89 КК України, такого, що не має судимості, непрацюючого, непрацюючого, раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2024 року за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний, 24.10.2024 визнаний військово - лікарською комісією відповідно до ст. 15б, 526 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатним до проходження військової служби до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення та охорони та 26.11.2024 повідомлений про необхідність з`явитись о 09 годині 00 хвилин 27.11.2024, до пункту збору, розташованого у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , під час мобілізації, на особливий період.

Проте, ОСОБА_4 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином повідомленим про необхідність прибуття, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ухилився від призову за мобілізацією, на особливий період та без поважних причин, не прибув 27.11.2024 до пункту збору за адресою: АДРЕСА_2 для відправлення у складі команди до військової частини ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. Не заперечив, що, на визначену у повістці дату (27.11.2024 року), до пункту збору не прибув. Водночас, вважає, що суд повинен врахувати мотиви такого неприбуття.

Зокрема, ствердив, що вперше до ІНФОРМАЦІЯ_3 його доставили 09.09.2024 року. За результатами проходження ВЛК його визнано придатним до військової служби. Відповідальними працівниками було видано відразу повістку на відповідну дату для прибуття до пункту збору. Від отримання такої відмовився, до пункту збору не з`явився, оскільки попередньо у нього було діагностовано ряд захворювань. Вирішив самостійно пройти повторне ВЛК у іншому медичному закладі (у даному випадку - Волинська обласна клінічна лікарня).

З вересня по жовтень проходив обласне ВЛК, результатами якого визнаний обмежено придатним.

Підтвердив, що 27.11.2024 року не прибув до пункту збору. Поважність причини неприбуття, обґрунтовував потребою ліків, які мали прибути за державною програмою та недовірою до працівників РТЦК та СП.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на відсутність доказів, які б підтверджували вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Вказала, що на момент прибуття 27.11.2024 року до пункту збору, були відсутні чинні відомості ВЛК, які підтверджували б придатність ОСОБА_4 до військової служби. Вважає, що в обвинуваченого були реальні медичні показання, що потребували уточнення.

Незважаючи на часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його винуватість підтверджується показаннями, наданими в судовому засіданні показаннями свідків та письмовими доказами, яким суд надав ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили факт неприбуття ОСОБА_4 до пункту збору на 09 год. 00 хв. 27.11.2024 року.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України підтверджується дослідженими, у порядку ст. 358 КПК України документами.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 200/5075 від 10.09.2025 року ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 4-2, 55-б графи ІІ Розладу хвороб, графи ТДВ, визнано придатним до військової служби (а.с. 97).

Згідно картки професійно-психологічного відбору кандидата від 10.09.2024 року, ОСОБА_4 за своїми морально-діловими та індивідуально психологічними якостями придатний для прийняття на військову службу за мобілізацією (а.с.98).

Як встановлено з довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 № 33/1 від 23.10.2024 року, ОСОБА_4 , на підставі статті 15б, 52б графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ, придатний до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони (а.с.99).

Відповідно до повістки про відправку до в/ч НОМЕР_1 та Акту щодо відмови від отримання бойової повістки про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 від 26.11.2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про необхідність явки о 09 год. 00 хв. 27.11.2024 року, до пункту збору, розташованого у АДРЕСА_2 для подальшого проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_1 , під час мобілізації, на особливий період. Даними документами підтверджується, що ОСОБА_4 попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу (а.с.103-104).

Крім того, факт неприбуття ОСОБА_4 до пункту збору, згідно вищевказаної повістки підтверджено його особистими показами, даними в судовому засіданні.

Разом з цим, суд враховує відсутність у матеріалах справи даних, які б підтверджували наявність у ОСОБА_4 правових підстав на відстрочку від призову, зокрема, за станом здоров`я.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не лише дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку після вчинення злочину.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, проте, відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. В умовах збройної агресії з боку іншої держави, захист Вітчизни набуває особливого значення. Тому наслідки ухилення від військової служби в цих умовах через покарання, повинні досягати такої мети, яка зможе запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, про що зазначено у ст. 50 КК України.

Суд враховує особу винного, який має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, раніше притягався до кримінальної відповідальності, має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до повідомлення Комунального підприємства «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради № 12628/2-06.24 від 27.11.2024 року, останній неодноразово перебував на лікуванні у вказаному закладі.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 38 від 05.01.2025 року, у ОСОБА_4 , виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання кількох середників та інших психоактивних речовин, синдром залежності з помірними психічними розладами. У нього не проявлявся тимчасовий розлад психічної діяльності. Ступінь змін зі сторони психіки була не така, щоб позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ і керувати ними. На час проведення експертизи ОСОБА_4 виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання кількох середників та інших психоактивних речовин, синдром залежності з помірними психічними розладами. Виявляються ознаки залежності від психоактивних речовин (наркоманії). Примінення примусових заходів медичного характеру, а також, примусового лікування ОСОБА_4 не потребує (а.с. 109-110).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, у відповідності до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Заслухавши думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому реальну міру покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України, обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав частково; захисника, яка просила виправдати її підзахисного; враховуючи особу обвинуваченого, який будучи придатним до військової служби, в період воєнного стану, при оголошенні загальної мобілізації, вчинив умисний нетяжкий злочин, однак, який свідчить про підвищену суспільну небезпечність, оскільки відмова від захисту Батьківщини є недотриманням конституційного обов`язку, може призвести до підриву військової дисципліни, розлагодженості дій та значно впливає на захист суверенітету держави від збройної агресії рф., суд вважає за справедливе призначити обвинуваченому покарання у межах санкції статті 336 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, відповідатиме положенням ч. 2 ст.65 КК України.

На підставі ст. 71 КК України, із застосуванням положень пп. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, до покарання за зазначеним вироком ОСОБА_4 слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2024 року.

Підстав для призначення ОСОБА_4 покарання, із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, в судовому засіданні не встановлено.

Призначення такого покарання, на думку суду, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не застосовувався, підстави для його застосування - відсутні.

Керуючись ст. 615, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2024 року та, з врахуванням правил, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з яким одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1