Справа № 991/9232/25
Провадження № 1-кп/991/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2024 року, за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Грушівка Куп`янського району Харківської області, є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з повною вищою освітою, одружений, раніше не судимий, директор ТОВ «Глобал інвест сістемс»,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

09.09.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 23.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.09.2025 для розгляду кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 10.09.2025 призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

2. Формулювання обвинувачення та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

ОСОБА_4 у результаті місцевих виборів, які відбулися 25.10.2020, був обраний депутатом Харківської обласної ради VIII скликання. Відповідно до вимог частини другої статті 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93-ІV повноваження ОСОБА_4 розпочалися 11.12.2020 на засіданні першої сесії Харківської обласної ради VIII скликання.

Згідно з частиною третьою статті 8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» на депутатів місцевих рад поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції». Депутати місцевих рад зобов`язані щороку до 1 квітня подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», а також дотримуватися інших вимог фінансового контролю, передбачених зазначеним Законом.

Здійснюючи повноваження депутата Харківської області ради VIII скликання, згідно з пунктом «б» пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, ОСОБА_4 був особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування. Тобто був суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону та який відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1700-VII зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі за текстом НАЗК) декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі за текстом декларація), за минулий рік за формою, що визначається НАЗК.

Форма декларації та порядок її заповнення і подання, затверджена наказом НАЗК від 23.07.2021 № 449/21 (який діяв на момент вчинення злочину).

Перелік відомостей, які зазначаються у декларації, визначений у статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Так у декларації серед іншого зазначаються:

- відомості про цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року, що належить суб`єкту декларування або членам його сім`ї на праві приватної власності, у тому числі спільної власності, або перебуває в її володінні або користуванні незалежно від форми правочину, внаслідок якого набуте таке право (абзац перший пункту 3 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про інші корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його організаційно-правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, частки у статутному (складеному) капіталі товариства, підприємства, організації у грошовому та відсотковому вираженні (пункт 5 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї (пункт 5-1 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, аліменти, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки, а також соціальні виплати та субсидії у разі виплати їх у грошовій формі та інші доходи (абзац перший пункту 7 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, поворотна фінансова допомога, надана третім особам, та кошти, які не сплачені третіми особами і строк сплати яких настав відповідно до умов правочину або рішення суду, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року (пункт 8 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про фінансові зобов`язання суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів у рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредитом), залишок позики (кредиту) станом на кінець звітного періоду, зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення. Такі відомості зазначаються лише у разі, якщо розмір зобов`язання перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року. (абзац перший пункту 9 частини першої статті 46 Закону);

- відомості про видатки, а також будь-які інші правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті. Такі відомості зазначаються у разі, якщо розмір відповідного видатку перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року (пункт 10 частини першої статті 46 Закону).

Згідно з абзацом третім частини другої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» дані про об`єкт декларування, що перебуває у володінні або користуванні суб`єкта декларування або членів його сім`ї, зазначаються в декларації, якщо такий об`єкт перебував у володінні або користуванні станом на останній день звітного періоду (за умови що право володіння або користування виникло у суб`єкта декларування не менше ніж за 30 календарних днів, що передували останньому дню звітного періоду) або протягом не менше половини днів протягом звітного періоду.

31.01.2024 року о 16 годині 44 хвилини, перебуваючи у місті Мукачево Закарпатської області, здійснивши вихід у мережу Інтернет з ІР-адреси НОМЕР_1 та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК (https://nazk.gov.ua) затверджену НАЗК форму декларації із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, ОСОБА_4 подав щорічну електронну декларацію за 2021 рік, якій присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_18. До цієї декларації умисно вніс завідомо недостовірні відомості, а саме:

1) у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» не відобразив відомості про належний йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2021, укладеного із ТОВ «АД «Соллі-Плюс», автомобіль MERCEDES-BENZ GLS 450, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 , вартістю 3 461 267,00 гривень;

2) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про належні йому корпоративні права у таких юридичних особах:

- ТОВ «КВАРЦ +» () у розмірі 117 040,00 гривень, що становить 16,72% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ГІС МАНУФАКТУРІНГ» () у розмірі 40 000 гривень, що становить 40% статутного капіталу товариства;

3) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про корпоративні права, що належать його дружині ОСОБА_6 - ТОВ «ГІС КЕПІТАЛ» () у розмірі 793 910,10 гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства;

4) у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не відобразив відомості про:

- дохід, одержаний від відчуження автомобіля MERCEDES-BENZ, 2008 року випуску, модель: S500L4MATIC, VIN-номер НОМЕР_4 у розмірі 299 750,00 гривень;

- дохід, одержаний дружиною - ОСОБА_6 сукупно у розмірі 279 630, 00 гривень, з яких 204 187,31 гривень - заробітна плата, 5 618,80 гривень - дохід від здачі майна в оренду, 69 823,60 гривень - дохід, виплачений самозайнятій особі;

5) у розділі 12 «Грошові активи» не відобразив відомості про:

- надання 08.07.2021 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги ТОВ «ГІС ЕКСІМ» () у розмірі 2 715 000,00 гривень, з яких протягом 2021 року повернуто 695 000,00 гривень;

- грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 4 385,75 гривень та 41,24 долари США (за курсом НБУ станом на 31.12.2021 становило 1 124,95 гривень);

- грошові коши на банківських рахунках, відкритих у АТ «ПУМБ», у сумі 4 832,46 гривень;

- грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «ОЩАДБАНК», у сумі 900,00 гривень;

- грошові кошти на банківських рахунках, відкритих у АТ «УКРСИББАНК», у сумі 51,95 гривень та 594,73 долари США (за курсом НБУ станом на 31.12.2021 становило 16 223,16 гривень;

6) у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» не відобразив відомості про наявність фінансового зобов`язання за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0882 від 14.06.2021 у розмірі 2 337 847,35 гривень;

7) у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування не відобразив відомості про видатки у вигляді сплати збору під час набуття права власності на автомобіль у сумі 145 661,70 гривень згідно з квитанцією № 72 від 09.06.2021.

Отже, ОСОБА_4 , будучи депутатом Харківської обласної ради, 31.01.2024 умисно вніс завідомо недостовірні відомості до декларації за 2021, які відрізняються від достовірних на загальну суму 10 187 624,40 гривень, що більш ніж у 2000 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Тим самим ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 3,5, 5-1, 7, 8, 8-1, 9, 10 частини першої та абзацу третього частини другої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

31.01.2024 року о 17 годині 01 хвилини, перебуваючи у місті Мукачево Закарпатської області, здійснивши вихід у мережу Інтернет з ІР-адреси НОМЕР_1 та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК (https://nazk.gov.ua) затверджену НАЗК форму декларації із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису, ОСОБА_4 подав щорічну електронну декларацію за 2022 рік, якій присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_19. До цієї декларації умисно вніс завідомо недостовірні відомості, а саме:

1) у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» не відобразив відомості про належний йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2021, укладеного із ТОВ «АД «Соллі-Плюс», автомобіль MERCEDES-BENZ GLS 450, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 , вартістю 3 461 267,00 гривень;

2) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про належні йому корпоративні права у таких юридичних особах:

- ТОВ «КВАРЦ +» () у розмірі 117 040,00 гривень, що становить 16,72% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ГІС МАНУФАКТУРІНГ» () у розмірі 40 000 гривень, що становить 40% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «КІТ» () у розмірі 250 000,00 гривень, що становить 25% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «СІЛЬВЕРЛЕНД ІНДАСТРІАЛ ПАРК» () у розмірі 204 000,00 гривень, що становить 34 % статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ХАРБОР ТРЕЙД» () у розмірі 300 000 гривень, що становить 33,33 % статутного капіталу товариства;

- ТОВ «КАРПАТ МАНУФАКТУРІНГ» () у розмірі 200 000, 00 гривень, що становить 20 % статутного капіталу товариства;

- ТОВ «КАРПАТ ХАРБОР» () у розмірі 225 000,00 гривень, що становить 25 % статутного капіталу товариства;

3) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про корпоративні права, що належать його дружині ОСОБА_6 - ТОВ «ГІС КЕПІТАЛ» () у розмірі 793 910,10 гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства;

4) у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не відобразив відомості про:

- дохід, одержаний від продажу частки у статутному капіталі ТОВ «КАРПАТ ХАРБОР» () у розмірі 8,33 % вартістю 75 000,00 гривень на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2022;

- дохід, одержаний дружиною - ОСОБА_6 у вигляді заробітної плати у сумі 186 471,33 гривень;

- кошти одержані на особистий рахунок № НОМЕР_5 , відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», від ТОВ «ГІС» () сукупно у розмірі 848 647,52 гривень;

- кошти одержані дружиною - ОСОБА_6 на особистий рахунок № НОМЕР_6 , відкритий у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», від ТОВ «ГІС» () сукупно у розмірі 1 085 654,25 гривень;

5) у розділі 12 «Грошові активи» не відобразив відомості про надання 09.08.2022 поворотної безвідсоткової фінансової допомоги ТОВ «КАРПАТ ХАРБОР» () у розмірі 390 000,00 гривень;

6) у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» не відобразив відомості про:

- наявність фінансового зобов`язання за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0882 від 14.06.2021 у розмірі 2 192 534,75 гривень;

- наявність на рахунку № НОМЕР_7 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», заборгованості у розмірі 199 926,50 гривень;

- отримання від ТОВ «ГІС» () поворотної фінансової допомоги у розмірі 234 500,00 гривень, яка не була повернута протягом 2022 року;

- отримання дружиною - ОСОБА_6 від ТОВ «ГІС» () поворотної фінансової допомоги у розмірі 184 072,00 гривень, яка не була повернута протягом 2022 року;

- фінансові зобов`язання щодо формування статутного капіталу ТОВ «КІТ» () у розмірі 246 000,00 гривень та ТОВ «ХАРБОР ТРЕЙД» () у розмірі 300 000,00 гривень;

7) у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування не відобразив відомості про:

- поповнення статутного капіталу ТОВ «СІЛЬВЕРЛЕНД ІП» () шляхом внесення на рахунок товариства № НОМЕР_8 , відкритий в АТ «ПУМБ», грошових коштів у розмірі 125 000, 00 гривен;

- поповнення статутного капіталу ТОВ «КАРПАТ ХАРБОР» () шляхом внесення на рахунок товариства № НОМЕР_9 , відкритий в АТ «ПУМБ», грошових коштів у розмірі 295 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи депутатом Харківської обласної ради, 31.01.2024 умисно вніс завідомо недостовірні відомості до декларації за 2022 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 10 958 023,40 гривень, що більш ніж у 2000 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Тим самим ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 3,5, 5-1, 7, 8, 8-1, 9, 10 частини першої та абзацу третього частини другої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Також 29.03.2024 року о 21 годині 17 хвилини, перебуваючи у місті Мукачево Закарпатської області, здійснивши вихід у мережу Інтернет з ІР-адреси НОМЕР_10 та заповнивши на офіційному веб-сайті НАЗК (https://nazk.gov.ua) затверджену НАЗК форму декларації, ОСОБА_4 із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису подав щорічну електронну декларацію за 2023 рік, якій присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_20. До цієї декларації умисно вніс завідомо недостовірні відомості, а саме:

1) у розділі 6 «Цінне рухоме майно - транспортні засоби» не відобразив відомості про належний йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.06.2021, укладеного із ТОВ «АД «Соллі-Плюс», автомобіль MERCEDES-BENZ GLS 450, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN-номер НОМЕР_3 , вартістю 3 461 267,00 гривень;

2) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про належні йому корпоративні права у таких юридичних особах:

- ТОВ «КВАРЦ +» () у розмірі 117 040,00 гривень, що становить 16,72% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ГІС МАНУФАКТУРІНГ» () у розмірі 40 000 гривень, що становить 40% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «КІТ» () у розмірі 250 000,00 гривень, що становить 25% статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ФАУНДЛЕНД ІНДАСТРІАЛ ПАРК» () у розмірі 204 000,00 гривень, що становить 34 % статутного капіталу товариства;

- ТОВ «ХАРБОР ТРЕЙД» () у розмірі 225 000,00 гривень, що становить 25 % статутного капіталу товариства;

3) у розділі 8 «Корпоративні права» та розділі 9 «Юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або член його сім`ї» не відобразив відомості про корпоративні права, що належать його дружині ОСОБА_6 - ТОВ «ГІС КЕПІТАЛ» () у розмірі 793 910,10 гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства;

4) у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» не відобразив відомості про:

- дохід, одержаний від продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ХАРБОР ТРЕЙД» () у розмірі 8,33 % вартістю 75 000,00 гривень на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2023;

- дохід, одержаний дружиною - ОСОБА_6 сукупно у розмірі 5 962 186,00 гривень, з яких: 5 514 723,00 гривень - дохід, виплачений самозайнятій особі, 177 463,00 гривень - заробітна плата;

5) у розділі 13 «Фінансові зобов`язання» не відобразив відомості про:

- наявність фінансового зобов`язання за договором про споживчий кредит (для придбання транспортного засобу) № 450/0882 від 14.06.2021 у розмірі 1 806 541,78 гривень;

- наявність на рахунку № НОМЕР_7 , відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості у розмірі 199 764,29 гривень;

- отримання від ТОВ «ГІС» () поворотної фінансової допомоги у розмірі 394 000,00 гривень, яка не була повернута протягом 2023 року;

- отримання дружиною - ОСОБА_6 від ТОВ «ГІС» () поворотної фінансової допомоги у розмірі 754 145,00 гривень, з яких лише 55 000 гривень були повернуті ТОВ «ГІС» протягом 2023 року;

- фінансові зобов`язання щодо формування статутного капіталу ТОВ «КІТ» () у розмірі 246 000,00 гривень та ТОВ «ХАРБОР ТРЕЙД» () у розмірі 294 000,00 гривень.

Отже, ОСОБА_4 , будучи депутатом Харківської обласної ради, 31.01.2024 умисно вніс завідомо недостовірні відомості до декларації за 2023 рік, які відрізняються від достовірних на загальну суму 13 927 854,10 гривень, що більш ніж у 2 000 разів перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік». Тим самим ОСОБА_4 порушив вимоги пунктів 3,5, 5-1, 7, 8, 8-1, 9, 10 частини першої та абзацу третього частини другої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції»

За таких обставин ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України, а саме в умисному внесенні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», що відрізняються від достовірних на суму понад 2 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

3. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості

03.09.2025 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій ОСОБА_4 із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, яка є тотожною змісту обвинувального акта.

За змістом угоди ОСОБА_4 зобов`язався:

1) повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину;

2) протягом 10 днів з дня затвердження угоди перерахувати (забезпечити перерахування третіми особами) 1 000 000 (один мільйон) гривень на один з рахунків з реквізитами:

- НОМЕР_11 (АТ «Ощадбанк»);

- НОМЕР_12 (АТ КБ «Приватбанк»);

- НОМЕР_13 (АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»);

- НОМЕР_14 (АТ «ПУМБ»),

отримувач: Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим», , призначення платежу: «Благодійна допомога для ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_15 );

3) протягом 6 місяців з дня затвердження угоди додаткового перерахувати (забезпечити перерахування третіми особами) 1 000 000 (один мільйон) гривень на один із рахунків з реквізитами:

- НОМЕР_11 (АТ «Ощадбанк»);

- НОМЕР_12 (АТ КБ «Приватбанк»);

- НОМЕР_13 (АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»);

- НОМЕР_14 (АТ «ПУМБ»), отримувач: Благодійна організація «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим», , призначення платежу: «Благодійна допомога для ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_15 ).

При укладенні угоди прокурор врахував:

- ступінь та характер сприяння ОСОБА_4 у кримінальному провадженні щодо нього: надання детальних та правдивих показань, беззаперечне визнання своєї винуватості, належну процесуальну поведінку;

- характер і тяжкість інкримінованого злочину, відсутність матеріальної шкоди внаслідок його вчинення;

- особу ОСОБА_4 : раніше не судимий, характеризується позитивно, одружений, активно сприяє Збройним Силам України у період воєнного стану;

- наявність суспільного інтересу у швидкому досудовому розслідуванні та судовому провадженні, яке забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення;

- наявність суспільного інтересу у запобіганні повторного вчинення кримінальних правопорушень як ОСОБА_4 , так і іншими особами, у тому числі більш тяжких;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

З урахуванням вищевикладених обставин сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за частиною другою статті 366-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням.

Сторони також узгодили, що іспитовий строк належить визначити у 1 (один) рік.

4. Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив її затвердити.

Зазначив, що умови угоди відповідають як вимогам КПК України, так і вимогам КК України. Існують фактичні підстави для визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину. Укладення угоди є добровільним актом усіх сторін.

Прокурор переконаний, що умови угоди у повному обсязі відповідають інтересам суспільства, у першу чергу, в частині забезпечення швидкого судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Також прокурор зазначив, що умови угоди не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

З огляду на наведені в угоді та у судовому засіданні обставини просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину. Не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Надав короткі пояснення щодо обставин обвинувачення, які узгоджуються із обставинами, викладеним в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Обвинувачений підтвердив, що обізнаний про вид та розмір покарання, яке йому буде призначено у випадку затвердження угоди, погоджується на призначення такого покарання та усвідомлює його наслідки.

Також обвинувачений підтвердив, що укладення угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, а визначені в угоді зобов`язання не є невиконуваними. Наголосив, що розуміє свій фінансовий стан, розраховує фінансові можливості, займається підприємницькою діяльністю та має можливість протягом визначеного в угоді строку перерахувати грошові кошти на потреби Збройних Сил України.

Обвинувачений також зазначив, що обізнаний про вид та розмір покарання, яке йому буде призначено у випадку затвердження угоди, погоджується на призначення такого покарання та усвідомлює його наслідки

Також обвинувачений зазначив, що розуміє наявність у нього прав на повний судовий розгляд, на мовчання, на допит під час судового розгляду свідків обвинувачення, на подання клопотання про виклик свідків і доказів, що свідчать на його користь. Запевнив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, визначені у статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 підтримала угоду про визнання винуватості. Зазначила, що угоду укладено за її участю. Під час її укладення вона роз`яснила обвинуваченому істотні умови угоди та наслідки її невиконання.

Угоду укладено добровільно, жодних скарг на дії слідчих та прокурорів вони не мають.

5. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства та при ухваленні вироку, а також положення законодавства, якими він керувався

При вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди суд має встановити її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд дійшов таких висновків.

5.1. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним вимогам статті 472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені означеною нормою.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 серед іншого містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

Суд також встановив, що правова кваліфікація діяння, інкримінованого обвинуваченому є правильною. Це з`ясовано та підтверджено у судовому засіданні. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечного діяння, вчиненого обвинуваченим, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

Суд не встановив допущення неправильної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке було б більш тяжким, ніж те щодо яких передбачена можливість укладання угоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив кожну із обставин інкримінованого йому злочину, що викладені в угоді про визнання винуватості та обвинувальному акті. У присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України.

Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді про визнання винуватості, підтвердження цих обставин обвинуваченим у присутності захисника дають суду підстави для висновку про існування фактичних підстав для визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України.

Згідно з частиною другою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (пункт 9 частини другої статті 52 КПК України).

За змістом пункту 4 частини другої статті 470 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків або нетяжкого злочину, досудове розслідування якого здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України або яке було направлено до суду прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури укладення угоди про визнання винуватості здійснюється за погодженням із заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особою, яка виконує його обов`язки) або його першим заступником чи заступником, керівником підрозділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 складена та підписана 03.09.2025 у присутності захисника ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останньої у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили і в судовому засіданні. Також угода погоджена із заступником керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 .

Згідно з пунктом 2-1 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути укладена у провадженнях щодо корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано).

Злочин, передбачений частиною другою статті 366-2 КК України, відноситься до нетяжких (частина четверта статті 12 КК України).

Згідно з приміткою до статті 45 КК України злочин, передбачений статтею 366-2 КК України, відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Злочин вчинено не у співучасті, збитки та шкода не заподіяні.

Отже, угода про визнання винуватості відповідає умовам, передбаченим пунктом 2-1 частини четвертої статті 469 КПК України.

Абзацом п`ятим частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно з обвинувальним актом потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні, кримінальним правопорушенням шкоди не заподіяно.

Означене кримінальне провадження не здійснюється щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи.

Отже, вимоги абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України при укладенні угоди сторонами також дотримано.

Відтак невідповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України суд не встановив.

5.2. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Невідповідність умов угоди про визнання винуватості інтересам суспільства є підставою для відмови у її затвердженні (пункт 2 частини сьомої статті 474 КПК України).

КПК України не містить визначення суспільного інтересу. В узагальненому вигляді суспільний інтерес являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідають інтересам суспільства з огляду на таке.

У першу чергу, затвердження угоди про визнання винуватості забезпечить скорочення часу розгляду цього кримінального провадження, мінімізує витрати державних ресурсів, особистих ресурсів учасників кримінального провадження, а також зменшить навантаження на прокуратуру та суд.

У випадку ухвалення судом рішення на підставі угоди про визнання винуватості відсутня необхідність у дослідженні доказів, зокрема допиті свідків. Адже обвинувачений не заперечує фактичні обставини кримінальних правопорушень та їх юридичну оцінку.

Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із корупцією з метою виправлення останнього. Зазначене сприятиме формуванню у суспільства правосвідомості та усвідомлення невідворотності покарання за вчинені правопорушення.

Суд також враховує, що у разі затвердження угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язався забезпечити перерахування значної суми на підтримку Збройних Сил України, а саме сукупно 2 000 000 гривень.

Вказане в умовах повномасштабної військової агресії з боку рф свідчить про додатковий суспільний інтерес - забезпечення фінансовим ресурсом Збройних Сил України для посилення їх спроможності протистояти ворогу та забезпечувати незалежність України.

Отже, з огляду на:

- беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості;

- відсутність потерпілих та шкоди від вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність таких факторів як економія процесуального та матеріального ресурсу, забезпечення фінансової підтримки Збройних Сил України,

суд дійшов висновку про недоцільність застосування по відношенню до ОСОБА_4 загального порядку кримінального провадження.

5.3. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб

Згідно з пунктом 3 частини сьомої статті 474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє, чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших сторін.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Цей висновок суду обґрунтовується таким.

При укладенні угоди про визнання винуватості забезпечено участь захисника відповідно до пункту 9 частини другої статті 52 КПК України. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутій, шкода та збитки не заподіяно.

Обставини пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до статті 17 КПК України не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб окрім обвинуваченого у цьому провадженні. Угодою також не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

При розгляді цього кримінального провадження не встановлено жодних преюдиційних фактів щодо інших осіб. Цей вирок не може бути належним та допустимим доказом причетності до вчинення будь якого злочину осіб, що не є учасниками цього кримінального провадження.

За таких обставин умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

5.4. Щодо добровільності укладення угоди

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність будь-яких скарг на дії сторони обвинувачення.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угодах умов, підтвердивши добровільність їх укладення як з боку прокурора, так і з боку обвинуваченого.

На підставі цього суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

5.5. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань

За змістом угод обвинувачений серед іншого зобов`язався:

- повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень;

- забезпечити перерахування протягом 10 днів з дня затвердження угоди 1 000 000 гривень Благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» на потреби Збройних Сил України;

- забезпечити перерахування протягом 6 місяців з дня затвердження угоди 1 000 000 гривень Благодійній організації «Міжнародний благодійний фонд «Повернись живим» на потреби Збройних Сил України.

У судовому засіданні обвинувачений підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, надав відповідні зізнавальні показання щодо себе.

Наведене свідчить про виконання обвинуваченим зобов`язання щодо беззастережного визнання своєї винуватості в обсязі висунутого обвинувачення.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив можливість виконання зобов`язання щодо перерахування грошових коштів у загальній сумі 2 000 000 гривень. Зазначив, що з огляду на умови угоди щодо строку перерахування грошових коштів це не становитиме для нього надмірного тягаря, оскільки займається підприємницькою діяльністю та має можливість протягом узгодженого терміну виконати взяті зобов`язання.

Наведене у сукупності вказує на можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за умовами угоди.

5.6. Щодо призначення покарання

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за частиною другою статті 366-2 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням.

При узгодженні покарання сторони врахували:

1) положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 65 КК України;

2) положення пункту 3 частини першої статті 65 КК України:

- характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину;

- особу обвинуваченого;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання;

- відсутність обставин, які обтяжують покарання;

Суд встановив, що покарання за злочин, інкримінований ОСОБА_4 , узгоджено сторонами у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачала відповідальність за вчинений злочин на час його скоєння.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, а також факт відсутності обставин, що обтяжують покарання:

- обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому злочину, активно сприяв його розкриттю;

- підтвердив зобов`язання по перерахуванню значної суми на підтримку Збройних Сил України;

- раніше не судимий, що підтверджується довідкою № ;

- одружений (а.п. 101-102);

- активно займається волонтерською діяльністю та сприяє Збройним Силам України, що підтверджується подяками начальника Курилівської сільської військової адміністрації, командира стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_16 , начальника Дворічанської селищної військової адміністрації (а.п. 103-106).

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 75 КПК України у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_4 основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Узгоджена міра покарання визнана судом є такою, що відповідає вимогам абзацу 1 частини другої статті 75 КПК України.

В угоді сторони порушили питання про встановлення ОСОБА_4 іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з частиною третьою статті 75 КК України визначаються виключно судом. Хоча визначення тривалості іспитового строку відноситься до повноважень суду, суд погоджується із умовами, що були досягнуті сторонами при укладенні угоди.

Згідно з частиною четвертою статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується із умовами, що були досягнуті сторонами при укладенні угоди та встановлює обвинуваченому ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

При звільненні від відбування покарання суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені статті 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Санкція частини другої статті 366-2 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

З огляду на вид та характер вчиненого кримінального правопорушення, а також беручи до уваги ту обставину, що на момент вчинення злочину ОСОБА_4 здійснював повноваження депутата обласної ради, призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік відповідає положенням закону про кримінальну відповідальність. Строк цього покарання визначено у межах санкції відповідної статті.

Отже, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України за своїм видом та розміром відповідає характеру тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченого, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, і здатне забезпечити досягнення мети призначення покарання.

5.7. Висновок суду

З урахуванням встановлених обставин угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України.

Тому суд дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

6. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди

6.1. Цивільний позов

Шкода (збитки) кримінальним правопорушенням не заподіяні, цивільний позов не заявлявся.

6.2. Процесуальні витрати

При ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (пункт 13 частини першої статті 368, частина четверта статті 374 КПК України).

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

6.3.Винагорода викривачу

Згідно з обвинувальним актом викривач у кримінальному провадженні відсутній.

6.4. Спеціальна конфіскація

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

6.5. Заходи забезпечення кримінального провадження

6.5.1 Запобіжний захід

Згідно з частиною третьою статті 475, пунктом 2 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.07.2025 у справі № 991/6850/25 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 560 гривень та на строк до 27.08.2025 покладено обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України (а.п. 117).

Застава у визначеному розмірі внесена ОСОБА_6 , що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 07.07.2025 (а.п. 116).

У подальшому строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_4 не продовжувався.

Отже, до ОСОБА_4 наразі застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Сторона захисту порушила питання про повернення застави.

Представник заставодавця подала відповідне клопотання про повернення застави (а.п. 111-112).

Прокурор не заперечував проти повернення застави. На застосуванні іншого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не наполягав.

Враховуючи позицію сторін кримінального провадження, тяжкість та характер пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, особу обвинуваченого, умови угоди, зокрема в частині узгодженого покарання, суд вважає за можливе скасувати застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.07.2025 у справі № 991/6850/25 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 560 гривень та до набрання вироком законної сили не застосовувати будь-який інший запобіжний захід.

Заставу належить повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

6.5.2. Арешти майна

Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна у цьому кримінальному провадженні не застосовувалися.

6.6. Про речові докази і документи

Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речові докази в цьому кримінальному провадженні суду не подавалися, документи надані сторонами належить залишити у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 12, 65-67, 75 КК України, статтями 100, 373-376, 469-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 вересня 2025 року між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000008, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 квітня 2024 року.

2. Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 366-2 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

3. Звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі з випробуванням на підставі абзацу 2 частини другої статті 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

4. На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

6 Покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік підлягає реальному виконанню та виконується самостійно.

7. Скасувати запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.07.2025 у справі № 991/6850/25.

8. Повернути заставодавцю ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_17 ), внесену згідно з квитанцією № 0.0..1 від 07.07.2025 заставу у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

9. Документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

10. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, та обмежень, визначених у частині другій статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

11. Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1