Справа № 289/1296/24
Номер провадження 1-кп/289/36/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000112 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Біла Криниця, Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2024 року ОСОБА_4 вирішив незаконно проникнути до житла, а саме житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 з метою крадіжки її майна.

З цією метою 14 травня 2024 року близько 16 години ОСОБА_4 прийшов до домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за вказаною раніше адресою, де без дозволу власника будинку, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер своїх дій, незаконно через незамкнену хвіртку проник на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Після чого без розриву у часі, ОСОБА_4 перебуваючи на території вказаного домоволодіння, реалізуючи свій злочинний умисел, підійшов до будинку, який знаходиться на території вищевказаного домоволодіння, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному громадянину недоторканість житла чи іншого володіння особи, ст. 233 КПК України, яка передбачає, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, якою закріплено права людини на недоторканість житла або іншого володіння особи, всупереч волі законного володільця, шляхом відкриття навісного замка на вхідних дверях вказаного домоволодіння викрав з нього чавунну ванну, вартістю 933 гривні 33 копійки, тим самим порушив конституційне право недоторканності житла.

Таким чином, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив у своїх показаннях скоєння вказаного кримінального правопорушення за вищенаведених обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак звернулася до суду з клопотанням, в якому просить розглянути кримінальне провадження без її участі, щодо призначення покарання ОСОБА_4 поклалася на розсуд суду, претензій до останнього не має (а.с. 12, 62).

З врахуванням думки учасників судового провадження щодо можливості з`ясування всіх фактичних обставин справи суд вирішив проводити судовий розгляд за відсутності потерпілої.

Водночас, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і не має сумнівів у добровільності та істинності їхніх позицій. При цьому, ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Призначаючи покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України.

Враховуючи вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують обвинуваченому покарання, дані про особу ОСОБА_4 , який раніше несудимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, та приймаючи до уваги зазначені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілої, яка при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи у сумі 1514,56 грн.

Арешт на майно не накладався. Цивільний позов потерпілою не заявлено. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у сумі 850 (вісімсот п`ятдесяти) грн.

Речовий доказ, а саме: ванну, яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити останній.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 1514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень 56 копійок.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1