Провадження № 1-кс/522/ 5515/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 30.09.2025 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), виник злочинний умисел на пошкодження транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , що належить на підставі права приватної власності ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пошкодження чужого майна, а саме транспортного засобу шляхом підпалу, ОСОБА_4 , заздалегідь підготував знаряддя вчинення злочину, а саме запальничку разом з пляшкою в середині якої містився бензин та 30.09.2025 приблизно о 21 годині 55 хвилин прибув до місця паркування транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 1/2.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 та спричинення шкоди останньому, продовжив реалізацію свого злочинного умислу.

Так, ОСОБА_4 взяв до рук заздалегідь заготовлену пляшку з бензином, облив її вмістом передню праву частину транспортного засобу, який обрав предметом свого злочинного посягання з метою його пошкодження шляхом підпалу та достовірно розуміючи, що його дії призведуть до підпалу транспортного засобу, за допомогою раніше заготовленою запальнички ініціював горіння пластикової пляшки з бензином яку залишив на кузові транспортного засобу.

У подальшому, внаслідок підпалу транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , в передній правій частині автомобіля розпочалася пожежа.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , в ході пожежі було заподіяно шкоду у вигляді пошкоджень деталей кузову транспортного засобу марки «BMW», моделі «Х1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову НОМЕР_2 , який знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, буд. 1/2, у вигляді пошкодження правої фари та капоту внаслідок дії на них високих температур.

Загальна сума завданого матеріального збитку внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілим ТОВ «УЛФ-ФІНАНС», та ОСОБА_8 , встановлюється.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

02.10.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме, - умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: оглядом місця події від 01.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , додатковим оглядом місця події від 01.10.2025 за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, 1/2, заявою про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_9 , допитом свідка ОСОБА_9 , показами потерпілого ОСОБА_8 , оглядом відеозапису з камери відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Добровольців, , якою зафіксовано момент вчинення кримінального правопорушення, оглядом мобільного телефону належного ОСОБА_4 , який було вилучено в ході його затримання в порядку ст. 208 КПК України та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, запобігання наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведення в судді його вини, підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи його особистість, може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування, суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 неодружений, дітей та утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, тобто не має підтверджених джерел для існування. Вказані обставини в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність та вчиняти нові кримінальні правопорушення, в першу чергу з числа корисливих з метою отримання доходу, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як зазначає слідчиц, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості злочину у якому підозрюється особа, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 ігноруючи та спростовуючи будь-які принципи правового життя в суспільстві, правові обмеження щодо вчинення протиправних дій у суспільстві, за вище описаних обставин, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. У зв`язку із чим обрання альтернативи у вигляді внесення застави підозрюваним не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обирати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини. Також неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 пов`язана з тим, що останній немає міцних соціальних зв`язків, не підтримує близькі відносини з родиною, що підтверджується наданими ним показами та відсутністю переліку близьких осіб, яким можна було повідомити про його затримання в порядку ст. 208 КПК України. Вищевказане може призвести до невиправданого затягування часу.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, доданих до клопотання, та обґрунтовують доводи сторони обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обгрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються слідчі та процесуальні дії.

Судом враховано особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_4 є громадянином України, неодружений, дітей та утримані не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, не працевлаштований, тобто не має підтверджених джерел для існування, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення..

Наведені обставини щодо особи підозрюваного та його поведінка, характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан та вік, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, в межах, зазначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 29.11.2025 включно.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 01.10.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 29.11.2025 включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження по справі 1-кс/522/5515/25.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою такою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: