Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

22 січня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/101/26

Провадження № 11-сс/4815/30/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0011172 від 11.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією в м. Рівному) ТУ ДБР, розташованого в м. Хмельникому, ОСОБА_9 та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 березня 2026 року. Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 271 000 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з рішенням суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді від 08 січня 2026 року в частині визначення розміру застави та визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн..

Вказує, що під час судового розгляду в суді першої інстанції було встановлено, що підозрюваний одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, скарг щодо його неналежної поведінки за місцем проживання не надходило, тому вважає, що матеріали клопотання не містять жодних даних, які б стверджували про те, що підозрюваний перешкоджає будь-яким чином досудовому розслідуванню чи ухиляється від участі в процесуальних діях. Вважає, що за таких обставин процесуальна поведінка підозрюваного на даній стадії кримінального провадження може бути дотримана із визначенням застави у межах розміру згідно ч.5 ст.182 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного та захисника на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти її задоволення, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 не оспорює правильність та законність ухвали в частині обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тому в цій частині ухвала слідчого судді не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із визначеним розміром альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, вийшовши за межі встановленого даною статтею розміру застави за вчинення тяжкого злочину. На переконання апеляційного суду, в даному кримінальному провадженні наявна виключність випадку, оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 , набув значного суспільного резонансу у зв`язку з діями підозрюваного, спрямованими в очах громадськості на дискредитацію Збройних Сил України та є негативним прикладом можливого ухилення від виконання військового обов`язку по захисту держави для чоловіків призовного віку, які підлягають призову за мобілізацією або ж проходять таку військову службу, що підриває обороноздатність держави у воєнний час. При цьому слідчий суддя застосував менший розмір застави, ніж вказаний в клопотанні слідчого, тобто врахував матеріальне становище, особу підозрюваного та визначив заставу в розмірі, здатному забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання ним покладених обов`язків.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди у великому розмірі, а саме 12 000 дол. США, що згідно з курсом Національного банку становив 506 218 грн..

Під час апеляційного розгляду підозрюваний зазначив, що він перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки має четверо неповнолітніх дітей, дружина працює, однак отримує низьку заробітну плату близько 200 тис. грн. на рік, тому внести заставу в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 271 000 грн. не має змоги, проте в разі визначення застави в розмірі, передбаченому ч.5 ст.182 КПК України, зокрема в сумі 199 680 грн. за нього зможе його матір з коштів, наданих державою після загибелі під час виконання бойових завдань старшого сина.

Разом з тим з матеріалів клопотання вбачається, що слідчим встановлено, що на момент повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, він має в постійному користуванні автомобіль марки «BMW Х5» 2016 року випуску вартістю 33 000 дол. США, що згідно курсу НБУ становить 1 404 480 грн., за період з січня 2024 року по грудень 2024 року він отримав грошове забезпечення та інші виплати на загальну суму 1 065 036 грн. та за період з січня 2025 року по листопад 2025 року отримав грошове забезпечення та інші виплати на загальну суму 608 135 грн.. Крім того, ОСОБА_7 задекларував грошові активи в сумі 8 000 дол. США, що за курсом НБУ становить 340 507 грн.. Дана інформація підтверджується копіями декларацій, долучених до матеріалів справи, що свідчить про високий рівень матеріального забезпечення ОСОБА_7 та пов`язаних з ним осіб.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, особу підозрюваного та його матеріальний стан, суспільний резонанс справи, що проявився у негативній реакції громадянського суспільства на його дії, колегія суддів вважає, що застава в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не є непомірною і саме такий розмір застави здатний забезпечити стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання ним обов`язків (вказаний висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії»).

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою і підстав для її скасування та зменшення розміру альтернативного запобіжного заходу, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0011172 від 11.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3