Справа №:755/393/26
Провадження №: 1-кс/755/121/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" січня 2026 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання ОСОБА_2 про невідкладну перевірку підстав позбавлення волі особи та її звільнення, у порядку ст. 206 КПК України,

в с т а н о в и л а :

12 січня 2026 року до Дніпровського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» надійшло клопотання ОСОБА_2 , в порядку ст. 206 КПК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що заявниці став доступний аудіозапис, на якому журналіст ОСОБА_3 , який з її слів з 16.12.2025 року незаконно утримується в підвалі ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляє про обставини свого перебування під вартою.

Зі змісту аудіозапису вбачається, що ОСОБА_3 перебуває в умовах, які принижують людську гідність, зазначає фізичного та психологічного тиску, що має ознаки катування (ст. 127 КК України). Також він підтверджує, що жодних процесуальних документів про його затримання не складалося, а судового рішення про обмеження його волі не існує.

У зв`язку з тим, що відсутні будь-які правові підстави для затримання та утримання органами ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , посилаючись на положення ст. 206 КПК України, заявниця просить слідчу суддю зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 або іншу уповноважену особу негайно доставити ОСОБА_3 до слідчої судді для перевірки законності підстав його позбавлення волі; в межах засідання заслухати наданий аудіозапис як джерело відомостей про незаконне тримання та насильство; за результатами доставки особи, у разі відсутності судового рішення чи протоколу затримання, негайно звільнити ОСОБА_3 з під-варти; зобов`язати відповідні органи забезпечити невідкладне медичне обстеження ОСОБА_3 для фіксації тілесних ушкоджень.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя приходить до такого висновку.

Статтею 206 КПК України передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) не перевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставлені особи до суду.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, розгляду у порядку ст. 206 КПК України підлягають клопотання/скарги, які виникають зі кримінально-правових відносин, та обов`язки щодо захисту прав людини у слідчого судді виникають під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається зі змісту поданого ОСОБА_2 клопотання, вона звернулась до слідчої судді у порядку ст. 206 КПК України, у якій просила зобов`язати службових осіб працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити ОСОБА_3 до слідчої судді для перевірки законності підстав його позбавлення волі та звільнити останнього з під-варти.

Зі змісту поданої заяви слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, у тому числі й у зв`язку зі застосованим стосовно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України, та не є особою, затриманою неуповноваженою службовою особою, у порядку ст. 207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку з розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Заявниця фактично не погоджується із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо затримання та утримання ОСОБА_3 .

Водночас, незгода із діями працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 не належить до юрисдикції та повноважень слідчої судді, компетенція якої розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

При цьому, слідча суддя звертає увагу на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами ТЦК та СП чи військової частини при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту будь-яка особа вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, у слідчої судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст. 206 КПК України клопотання, поданого не в рамках кримінального провадження.

Слідча суддя зазначає, що затримання ОСОБА_3 працівниками ТЦК та СП та утримання його без відповідного судового рішення, не підлягає оскарженню до слідчого судді, оскільки такі правовідносини врегульовані чинним законодавством про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, перевірка законності дій яких у такому разі не належать до повноважень слідчої судді та не підлягають розгляду в порядку КПК України.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст. 206 КПК України.

У частині 4 статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У положеннях ч. 6 ст. 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідча суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 26, 206, 309 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а :

у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про невідкладну перевірку підстав позбавлення волі особи та її звільнення, у порядку ст. 206 КПК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_4