Справа №345/7267/25
Провадження № 1-кп/345/390/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 03.12.2025, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Дубно Рівненської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , офіційно непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, на утриманні якого перебуває неповнолітня дитина, у скоєнні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до пп. б п.2 Розділу 3 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила № 52/5), передбачено, що підставами для державної реєстрації народження є один з документів: медичне свідоцтво про народження, форма якого за № 103/0 затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України наказом № 1150/13024 від 25.10.2006 (далі наказ № 545).

Пунктом 8 Розділу 3 Правил № 52/5 також передбачено, що державна реєстрація народження проводиться за заявою про державну реєстрацію народження батьків дитини або одного з них, а в разі смерті батьків або в разі, якщо вони з інших причин не можуть зареєструвати народження,- за заявою родичів, інших осіб, уповноваженого представника закладу охорони здоров`я, в якому народилася дитина або в якому наразі перебуває.

Відповідно до п.1.1. затвердженої наказом № 545 «Інструкції щодо заповнення та видачі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о)» встановлено, що для забезпечення реєстрації народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану заклад охорони здоров`я видає «Медичне свідоцтво про народження, форма № 103/о». Пунктами 1.2.-1.4., 2.13. цієї ж Інструкції також передбачено: видачу медичного свідоцтва про народження будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров`я, де приймаються пологи; перший примірник медичного свідоцтва про народження видається будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров`я, другий примірник зазначеного свідоцтва залишається в закладі охорони здоров`я; медичне свідоцтво форми № 103/о засвідчується підписом лікаря (фельдшера, акушерки), одержувача та круглою печаткою закладу, де приймали пологи.

У жовтні 2025 року, точна дата і час не відома, ОСОБА_3 за місцем тимчасового проживання у м.Калуші Калуської ТГ Калуського району Івано-Франківської області (більш точна адреса також не встановлена) вирішив виготовити підроблені медичні свідоцтва про народження форми № 103/о для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на виготовлення підробленого документа, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що для реєстрації народження дітей потрібні медичні свідоцтва про народження форми № 103/о і вони видаються будь-кому з батьків або іншим особам, які провадитимуть реєстрацію народження дитини, усіма закладами охорони здоров`я, де приймаються пологи, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч установленому порядку, видрукував на комп`ютерній техніці два бланки медичного свідоцтва про народження форми № 103/о, після чого самостійно заповнив їх, вказавши усю необхідну інформацію про народження дітей, яких у нього немає. Після цього, ОСОБА_3 проставив у бланках медичних свідоцтв про народження форми № 103/о підписи від імені лікаря-акушера та від імені матері вигаданих дітей, а також відтиски круглої печатки «Міністерство охорони здоров`я України Тернопільська міська рада КНП «Тернопільська комунальна міська лікарня №2» «Для довідок», надалі присвоївши вказаним документам випадкові реєстраційні номери 147-25 та 148-25 з датою їх видачі 23.09.2025, вчинивши таким чином підроблення офіційних документів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який видається державною установою і надає права та звільняє від виконання обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

Крім того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що медичні свідоцтва про народження форми № 103/о за номерами 147-25 та 148-25 від 23.09.2025 є підробленими, а вказана у них інформація є недостовірною, з метою отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи їх настання, всупереч установленому порядку, 30.10.2025 пред`явив їх до Калуського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, отримавши на їх підставі того самого дня свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Зазначені вище дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.358 КК України, тобто використання особою завідомо підробленого документа.

Частинами 2,3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінальних проступків він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

Також у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того зазначено, що його згода на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, заяву ОСОБА_3 у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається державною установою і надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, та використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 обставини вчинених ним кримінальних проступків не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування такі обставини встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 та ч.4 ст.358 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. При цьому, у матеріалах справи немає жодних доказів, які б підтверджували щирість каяття обвинуваченого за скоєне, окрім формального визнання ним своєї вини після виявлення факту підроблення офіційних документів органом державної реєстрації актів цивільного стану, який ініціював 02.12.2025 внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, отримавши письмову відповідь із закладу охорони здоров`я за наслідками проведеної перевірки.

Водночас, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених санкцією ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, як необхідне і достатнє для його виправлення і перевиховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Натомість, визначаючи розмір основного покарання за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі суд враховує обставини скоєння цього кримінального правопорушення ОСОБА_3 , який з метою отримання свідоцтв про народження в один день двох вигаданих дітей звернувся до органу державної реєстрації актів цивільного стану, попередньо вдягнувшись у одяг, який носять священнослужителі. До того ж, на підставі підроблених медичних свідоцтв про народження дітей станом на 10.12.2025 ОСОБА_3 отримано в ІНФОРМАЦІЯ_2 незаконну відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації як чоловіком, на утриманні якого буцімто перебуває троє або більше дітей віком до 18 років. Очевидно, що відповідні дії обвинуваченого є зневажливими стосовно усіх військовослужбовців Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які мужньо та самовіддано, жертвуючи власними життям і здоров`ям боронять Україну, перебуваючи на варті свободи і незалежності кожного громадянина, даючи гідну і достойну відсіч російським окупантам.

Згідно з приписами ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне чи пов`язане з корупцією кримінальне правопорушення та окремо визначених цією частиною статті Кодексу інших кримінальних правопорушень, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень (проступків) згідно з вимогами ч.1 ст. 70 КК України необхідно призначити із застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд зважає на відсутність потерпілих у кримінальному провадженні, матеріали, які характеризують обвинуваченого, зокрема, що останній на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий та має на утриманні неповнолітню дитину, тому до остаточно призначеного покарання у виді обмеження волі є можливим застосування ст.75 КК України

Витрати у кримінальному провадженні на проведення судово-технічних експертиз документів необхідно стягнути з обвинуваченого. Питання про речові докази вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирається.

Керуючись ст. 369,374,382,394 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, призначивши йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України обмеження волі на строк 1 (один) рік.

за ч. 4 ст. 358 КК України штраф у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком суду остаточного покарання з випробуванням протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Враховуючи звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього згідно з п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України виконання упродовж іспитового строку таких обов`язків:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислюється з моменту оголошення цього вироку.

Визначені постановою дізнавача сектору дізнання Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області від 19.12.2025 речові докази, а саме :

оригінал заяви про державну реєстрацію народження ОСОБА_4 №6, оригінал актового запису про народження № 442 від 30.10.2025, оригінал заяви про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 № 7, оригінал актового запису про народження № 441 від 30.10.2025, оригінал запиту № 441-442 від 30.10.2025, оригінал відповіді директора амбулаторії сімейної медицини під № 11 з оригіналом конверту поштового відправлення № 673, що поміщені до спецпакету Національної поліції України PSP2245782 та здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області;

оригінали медичних свідоцтв про народження № 147-25 та № 148- 25 від 23.09.2025 з взірцями відтисків печатки «Для довідок» КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня» з помітками пологовий та стаціонар, які упаковані в сейф-пакети під номерами 700816705, 700816704 та передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути Калуському відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Калуш, вул. Б.Хмельницького,20) як законному володільцю цих документів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, зокрема:

5 348,40 грн. за проведення судово-технічної експертизи документів згідно з висновком СЕ-19/109-25/17730-ПЧ від 18.12.2025;

5 348,40 грн. за проведення судово-технічної експертизи документів згідно з висновком СЕ-19/109-25/17732-ПЧ від 15.12.2025.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381,382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя