1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/9791/25 1-кп/335/487/2026
06 січня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого (в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)») ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, -
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на вагомість наявних доказів про вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор також зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу без визначення застави, посилаючись на тяжкість і суспільну небезпечність злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , їх вчинення в умовах воєнного стану та наявність ризиків, що не можуть бути усунуті шляхом застосування застави чи інших більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , під час вирішення даного питання поклався на розсуд суду.
Заслухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого, та захисника, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 року ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 листопада 2025 року з визначенням розміру застави у розмірі 80 мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн.
18.11.2025 ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя задоволено клопотання прокурора, та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до 16 січня 2026 року включно.
Відповідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України, які відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років.
Обґрунтування висунутого обвинувачення будуть перевірятися судом на підставі доказів на предмет їх належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку.
ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованих діянь й суворість можливого покарання, може переховуватися від суду, що дає підстави для висновку про обґрунтованість ризику, передбаченого п. ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того суд зазначає про те, що свідки по даному кримінальному провадженню не були допитані безпосередньо у судовому засіданні, а тому вони можуть змінити свої покази у разі впливу на них ОСОБА_4 шляхом залякування, вмовляння або іншим шляхом.
З урахуванням зазначеного суд вважає доведеним стороною обвинувачення існування ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконний вплив на свідків.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені військових злочинів в умовах воєнного стану за неодноразове самовільне залишення місця розташування підрозділу військової частини. Зазначене свідчить про відсутність у останнього бажання до проходження подальшої військової служби та, як наслідок, може призвести до вчинення ним нових, в тому числі і більш тяжких військових злочинів в умовах воєнного стану. Вказаний факт свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, які не зменшились та існують на цей час, з огляду на характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та відомості про особу обвинуваченого. Інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цих ризиків.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд крім тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, враховує те, що ОСОБА_4 не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, є військовослужбовцем за мобілізацією, який проходив службу на посаді зовнішнього пілота (оператора) безпілотних літальних апаратів 1-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «солдат», має зареєстроване місце проживання та місце проживання, раніше не судимий. Даних щодо наявності у обвинуваченого захворювань, що виключають можливість утримання його під вартою, суду не надано.
Разом з цим, для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави та покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у раніше визначеному розмірі та умовах встановлених ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 року.
Керуючись ст.ст. 197, 331 КПК України, суд, -
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 06 березня 2026 року включно,з продовженням дії застави в порядку та на умовах визначених ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2025 року.
Визначити строк дії ухвали до 06 березня 2026 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню, її оскарження не зупиняє виконання ухвали.

Повний текст ухвали складено 07 січня 2026року.

Суддя ОСОБА_1