Справа № 482/310/25
Номер провадження 1-кп/482/125/2025
ВИРОК

Іменем України

21 листопада 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 , захисника - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355 від 30.11.2024 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин Хотинського району Чернівецької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей, з яких одна дитина неповнолітня, раніше не судимого, військовослужбовця, який проходить військову службу на посаді командира інженерно-технічного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший лейтенант, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

30.11.2024 року близько 18:10 (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) старший лейтенант ОСОБА_10 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді командира інженерно-технічного взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , знаходячись у приміщенні військового намету на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 неподалік АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на умисне вбивство ОСОБА_9 , з мотивів особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, розуміючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, використовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю - пістолет ТТ серії НОМЕР_2 , калібру 7,62 мм, споряджений бойовими патронами вказаного вище калібру, здійснив у напрямку ОСОБА_9 3 постріли та влучивши три рази в область тулуба останнього, в результаті чого ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального кульового поранення грудної клітки справа з пошкодженням середньої долі правої легені, переломів 7,8 ребер справа, з пошкодженням діафрагми, з наскрізним пораненням печінки, пошкодженням малої кривизни шлунку, поперекової ділянки праворуч з наявністю гематоми передньої черевної стінки, сліпого вогнепального кульового проникаючого поранення грудної клітки зліва, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечею, двобічним гемотораксом, геморагічним шоком 3-4 ступеню, вогнепального кульового поранення правого передпліччя.

У подальшому ОСОБА_10 , вважав, що виконав усі дії які необхідні для доведення злочину до кінця, оскільки ОСОБА_9 отримавши вказані тілесні ушкодження, пройшов декілька кроків та впав на підлогу. Однак довести свій злочинний умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині до кінця ОСОБА_10 не зміг, оскільки у середині палатки знаходилися інші військовослужбовці, які зупинили протиправні дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 відразу було доставлено до медичного закладу, де останньому надано медичну допомогу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, визнав, однак не погодився із кваліфікацією інкримінованого йому правопорушення. Показав, що даний випадок, за яким він обвинувачується, мав місце 30 листопада 2024 року неподалік м. Нова Одеса, у лісі, де тимчасово базувалася військова частина. Перебуваючи в палатці, він збирався чистити зброю, однак в цей момент до палатки зайшов ОСОБА_9 та зробив йому зауваження, щоб він сховав зброю, і між ними виникла словесна перепалка, в ході якої він вистрілив в ОСОБА_9 , який знаходився від нього на відстані не більше п`яти метрів, три рази. Не зміг пояснити причини своїх дій, вказавши що його або «переклинило» або відбулася «панічна атака» після контузії, в палатці було темно.

На запитання прокурора повідомив, що є військовослужбовцем уже 13 років, має досвід володіння зброєю, зокрема і пістолетом ТТ. Вказав, що стріляє влучно та з 5-ти метрів зможе попасти в ціль. Підтвердив, що того дня вживав спиртні напої, скільки точно випив не пам`ятає, може десь близько 100 грамів. Погодився із фактичними обставинами вчиненого ним діяння, які викладені в обвинувальному акті, підтвердив надані ним свідчення під час слідчого експерименту. Після першого пострілу, він не бачив чи влучив у потерпілого, оскільки в палатці було темно, підтвердив, що даний пістолет не має автоматичного режиму ведення вогню, тому для вчинення трьох пострілів необхідно було тричі нажати на спусковий гачок. Розуміє, що в області живота - грудної клітини є важливі органи, і при потраплянні у них кулі, людина може померти. Вказав, що негативно відноситься до вчиненого, розкаюється, та має бажання повернутися до війська для проходження військової служби.

На запитання захисника повідомив, що здійснивши три постріли, він самостійно припинив стрільбу, і десь через хвилину у нього забрали зброю, всі постріли відбулися відразу, без якогось значного інтервалу, в обоймі ще залишався один патрон та була ще одна запасна повна обойма, не бачив чи влучив у ОСОБА_9 , а усвідомив це, коли той відійшов трохи і впав. Після цього він сів на ліжко та схватився руками за голову. Підтвердив, що розуміє те, що із даної відстані можна людину позбавити життя, але на той момент не знає, що з ним відбулося, зазначив, що не бажав нікому смерті. ОСОБА_9 допомоги не надавав, оскільки відразу його обступили інші військовослужбовці, у зв`язку з чим не зміг цього зробити.

Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати, оскільки на утриманні залишилося двоє дітей, які перебувають із його старенькою матір`ю.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 30.11.2024 року він виконував обов`язки чергового по наметовому містечку та близько 18:00 год. перевіряв палатки, чи всі військовослужбовці пішли на вечерю, зайшов в палатку, де знаходився обвинувачений, та помітив, що останній заряджає набої в магазин пістолета, після запитання чий це пістолет, обвинувачений мовчки зарядив набої, спорядив магазин до пістолета та розпочав стрільбу, бачив два постріли, після другого пострілу вже нічого не пам`ятає, третього пострілу не бачив, зазначив, що інтервал між пострілами був незначний, десь 1-2 секунди, під час пострілів встиг частково розвернутися боком, раніше з обвинуваченим вони не були знайомі, реабілітація після поранення тривала біля трьох місяців, до служби приступив 28.02.2025 року. На запитання захисника, повідомив, що при здійсненні пострілів обвинувачений не цілився в нього, вважає, що оскільки вони були не знайомі між собою, а обоє «пройшли ОСОБА_12 », де обвинувачений бачив багато горя, багато втрат побратимів, і міг ще не до кінця розуміти що він уже знаходиться на відновленні, та враховуючи психічний стан обвинуваченого, не думає що той хотів його вбивати, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Свідок ОСОБА_13 показав, що обвинувачений є його командиром і він перебував в його прямому підпорядкуванні, в момент пострілів знаходився в палатці та прямував до виходу, самих пострілів не бачив, оскільки до обвинуваченого знаходився спиною, після пострілів розвернувся та побачив потерпілого, який зробив пару кроків, сказав що він поранений та впав, і він одразу зосередився на наданні допомоги потерпілому, обвинувачений в цей момент сидів на ліжку, в палатці також знаходився ще один військовий на ім`я ОСОБА_14 , але що той робив, він не бачив, далі в палатку прибігли інші військові, та далі медики. На запитання захисника повідомив, що відстань між потерпілим та обвинуваченим була близько 4 метри, постріли пролунали миттєво, один за другим.

Свідок ОСОБА_15 показав, що особисто з обвинуваченим не знайомий, а з потерпілим знайомий, оскільки разом служать, повідомив що подія мала місце 30.11.2024 року, та почув по рації, що необхідний медик для пораненого ОСОБА_9 , коли він під`їхав до палатки, то якраз з неї виносили потерпілого, обвинувачений вже знаходився в кайданках та біля нього був вартовий. Далі він розрядив зброю, де ще знаходився один патрон, далі доповів керівництву та викликав ВСП і поліцію. Разом з працівниками поліції знайшли три гільзи поблизу ліжка обвинуваченого. Запам`ятав, що ОСОБА_10 знаходився в стані сп`яніння, оскільки спочатку останній взагалі не міг говорити, мова була не виражена, а вже далі, коли надавав покази поліції відразу після події, то від нього щодо потерпілого звучали фрази: «буде якийсь синок мене чомусь вчити», «та це пиль під моїми пальцями» і тому подібні. На запитання прокурора повідомив, що він мав справу з пістолетом марки ТТ, з відстані 2-3 метрів можливість влучити в ціль становить близько 80 відсотків, однак даний пістолет має велику убойну силу та його підкидає, тобто перший постріл це стовідсотково в ціль, а кожен наступний постріл може бути не в ціль, тим більше якщо стріляти в стані алкогольного сп`яніння. Для того, щоб наступні постріли були в ту ж область цілі, необхідно коригувати розташування пістолету.

Свідок ОСОБА_16 показала, що вона є тактичним медиком, знає обвинуваченого та потерпілого ще з попередніх місць служби, про подію почула від свого командира і відразу поїхала на зустріч машини швидкої допомоги, куди пересіла для супроводу потерпілого в лікарню. Вважає завдані потерпілому поранення дуже важкими, і якби не його добре здоров`я, то він міг би і не вижити.

Свідок ОСОБА_17 показав, що з обвинуваченим особисто не знайомий, а з потерпілим разом служать, того дня почув постріли, та почав по рації з`ясовувати, що відбувається, на зв`язок вийшов потерпілий та повідомив, що у нього внутрішня кровотеча, і за 2-3 хвилини він відразу добіг до палатки потерпілого, в палатці лежав ОСОБА_9 , уже майже втрачаючи свідомість, на дальньому ліжку сидів обвинувачений, свідок підійшов до нього та запитав що сталося, однак побачив, що ОСОБА_10 знаходиться в стані сильного алкогольного сп`яніння і навіть не може відповісти, від нього йшов сильний запах перегару. Піднявши обвинуваченого, знайшов при ньому, ззаду за ремінцем, його табельну зброю пістолет, та забрав її, далі інший офіцер її розрядив.

У судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідка обвинувачення ОСОБА_18 , оскільки такий не був очевидцем даної події. Відмовився також від допиту свідка ОСОБА_19 , оскільки не зміг забезпечити його явку, так як останній перебуває на службі в ЗСУ.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 свою вину у здійсненні ним пострілів визнав, однак не погодився із кваліфікацією інкримінованого йому правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд розцінює це як часткове визнання вини.

Крім часткового визнання своєї вини, вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, підтверджується наступними належними, допустимими, достовірними доказами:

- протоколом огляду місця події від 30.11.2024 року з фототаблицею, складеним т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, який містить відомості про огляд місця події 30 листопада 2024 року в період часу з 22 год. 01 хв. по 23 год. 51 хв. - місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 за географічними координатами 47.2526140, 31.7587020, розташованого неподалік АДРЕСА_2 , а саме військового намету, виготовленого із зеленого брезенту, де було виявлено та вилучено речові докази пістолет типу ТТ, вз 1392 з 1 магазином та 1 набоєм, які упаковано до спеціального пакету PVP 3065684, які перебувають у користування (закріплені) у ОСОБА_10 ; кобуру з шомполом, які упаковано до спеціального пакету KIV 3105380, які належать ОСОБА_10 ; 2 гільзи, які упаковано до спеціального пакету PSP 1059934, які належать ОСОБА_10 ; магазин та 8 набоїв вилучені з кобури, які упаковано до спеціального пакету PSP 1059933, які перебувають у користування (закріплені) у ОСОБА_10 ; змив речовини бурого кольору вилучений з поверхні армійського рюкзака та поміщено в паперовий конверт №1, який опечатано печатками ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області; змив з руків`я пістолету ТТ який поміщено в паперовий конверт №2 та опечатано печатками ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області; змив із затвору пістолета ТТ, який упаковано до паперового конверту №3 та опечатано печатками ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області; змив з спускового гачка пістолету ТТ який поміщено в паперовий конверт №4 та опечатано печатками ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- протоколом огляду місця події від 01.12.2024 року з фототаблицею, складеним т.в.о. начальника СВ відділу поліції № 6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, який містить відомості про огляд місця події 01 грудня 2024 року в період часу з 00 год. 26 хв. по 00 год. 58 хв. кімнати прийомного відділення МЛШМД по вул. Корабелів, 14 В в м. Миколаїв, де було виявлено та вилучено речові докази пару чоловічого взуття зимових берців оливкового кольору 43 розміру, які поміщено до спеціального пакету QYH 0056590; чоловічий кітель в камуфляжний «піксель», з наявними пошкодженнями у вигляді розрізу по центру, в низу якого мають місце плями бурого кольору, які нагадують кров, який поміщено до паперового конверту №1 та опечатано; чоловічу фліску темно-зеленого кольору з пошкодженням у вигляді розрізу по центру, на передній та задній частині справа мають місце плями бурого кольору, які нагадують кров, яку поміщено до паперового конверту №7 та опечатано; чоловічу футболку зеленого кольору з пошкодженнями у вигляді розрізу по центру, на задній частині якої мають місце плями бурого кольору, які нагадують кров, поміщено до паперового конверту №2 та опечатано: чоловічу футболку типу «піксель» з пошкодженнями у вигляді розрізу по центру, з плямами бурого кольору, схожими на кров, яку поміщено до паперового конверту №3 та опечатано; чоловічі спортивні штани з пошкодженнями у вигляді розрізу на правій штанці з плямами темного кольору, які поміщено до паперового конверту №4 та опечатано; чоловічі штани типу «піксель», які з задньої сторони вгорі мають плями бурого кольору, які нагадують кров, поміщено до конверту №5 та опечатано; чоловічу спідню білизну, а саме труси та шкарпетки, які поміщено до паперового конверту №6 та опечатано;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, від 01 грудня 2024 року, який містить відомості про фактичне затримання обвинуваченого, виявлений та вилучений при ньому предмет, схожий на гільзу від патрону 7.63 мм з написом на денці «1957 ПГ», яку поміщено до спеціального пакету WAR 1125210;

- висновком експерта №КСЕ-19/115-24/22925 від 20.12.2024 року, складеним за результатами проведення судової експертизи зброї, яким встановлено, що наданий на дослідження пістолет є ручною короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - 7,62-мм пістолетом зразку 1930/33 р. конструкції Токарева («ТТ»), серії/№ НОМЕР_2 , 1947 року виготовлення, виготовлений промисловим способом, знаходиться у справному стані, придатний до стрільби. Надані на дослідження магазини у кількості 2 шт. є складовою частиною зброї - магазинами до самозарядних 7,62-мм пістолетів зразку 1930/33 р. конструкції Токарева («ТТ»), виробництва СРСР. Надані на дослідження 3 гільзи не є боєприпасами, а є їх складовими частинами - стріляними гільзами 7,62-мм патрону до пістолета зразку 1930-1933 р. конструкції Токарева («ТТ»), виготовлені промисловим способом, стріляні з наданого на експертизу 7,62-мм пістолету зразку 1930/33 р. конструкції Токарева («ТТ»), серії/№ НОМЕР_2 , 1947 року виготовлення. Надані на дослідження патрони у кількості 9 шт. є боєприпасами - 7,62-мм патронами до пістолета зразку 1930-1933 р. конструкції Токарєва («ТТ»), виготовлені промисловим способом, призначені для стрільби з : пістолетів "Балтієц", "Cz52", "ОЦ- 27 Бєрдиш", "ПП-19 Бізон", "Пістолет обр. 1933 г. (ТТ, Тульский Токарева; пістолетів-кулеметів "К-50М", "Zastava М56", "ПП-27 "Клін-2", "7,62-мм пістолети-кулемети зразків 1934, 1934/38 і 1940 рр. системи Дегтярьова (ППД)", "7,62-мм пістолети-кулемети зразків 1942 і 1943 рр. системи Судаєва (ППС)", "7,62-мм пістолет-кулемет зразка 1941 р. системи Шпагіна (ППШ)", " ОСОБА_20 ", "Sa.25", "Sa-48b", "Samopal vz.48b"; протипіхотних мін "ПМП (противопіхотна Міна Пулєвая)", можуть використовуватися для стрільби з вогнепальної зброї, виготовленої саморобним способом відповідного калібру та у якості патронів-замінників до вогнепальної зброї відповідного калібру, придатні до стрільби. Відповісти на питання "Чи проводились з наданого на дослідження предмета, схожого на пістолет ТТ, № НОМЕР_2 , постріли після останнього чищення?" не є можливим з причин, що вирішення даного питання виходить за межі компетенції судового експерта з правом проведення експертиз зброї;

- висновком експерта №КСЕ-19/115-24/22925 від 18.12.2024 року з ілюстративною таблицею, складеним за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 5.1. «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу», яким встановлено, що з наданого на дослідження предмету, зовні схожого на пістолет з маркуванням « НОМЕР_2 » проводився постріл (постріли) після останнього чищення;

- висновком експерта №СЕ-19/115-24/22923-БД від 28.04.2025 року, складеним за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено, що у змиві з затвору пістолета (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). У змиві з руків`я пістолету (об`єкт № 1), змиві зі спускового гачка пістолета (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених у змиві з затвору пістолета (об`єкт № 2) збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1 у BE Миколаївського НДЕК1Д МВС від 08.04.2025 № СЕ-19/115-24/22517-БД). Ймовірність походження даного ДНК-профілю від підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 становить не менше ніж 99.99999999 %. Висловитись про походження генетичних ознак клітини з ядрами без домішки крові людини виявлених у змиві з руків`я пістолету (об`єкт № 1), змиві зі спускового гачка пістолета (об`єкт № 3) від підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не представляється за можливе, у зв`язку з зазначеним в п. 1 даного висновку (для ідентифікації непридатні);

- висновком експерта №142-МК від 25.12.2024 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи речових доказів, за яким на наданих на дослідження речах потерпілого ОСОБА_9 встановлено: на куртці (камуфляж) є чотири ушкодження: №1 та №2 - утворились від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має велику кінетичну енергію та мають ознаки вхідного вогнепального ушкодження. Ушкодження №3 та №4 могли утворитись від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки вихідного вогнепального ушкодження; на кофті (армійського зразка) є чотири ушкодження: №1 та №2 утворились від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має велику кінетичну енергію та мають ознаки вхідного вогнепального ушкодження. Ушкодження №3 та №4 могли утворитись від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки вихідного вогнепального ушкодження; на фуфайці з довгим рукавом є чотири ушкодження: №1 та №2 утворились від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має велику кінетичну енергію та мають ознаки вхідного вогнепального ушкодження. Ушкодження №3 та №4 могли утворитись від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки вихідного вогнепального ушкодження; на фуфайці з коротким рукавом (армійського зразка) є чотири ушкодження: №1 та №2 утворились від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має велику кінетичну енергію та мають ознаки вхідного вогнепального ушкодження. Ушкодження №3 та №4 могли утворитись від дії предмету з обмеженою контактуючою поверхнею та мають ознаки вихідного вогнепального ушкодження. Не виключається можливість утворення ушкоджень №1, №2, №3, №4 на куртці, кофті, фуфайці з довгим рукавом, фуфайці з коротким рукавом, в результаті пострілу з вогнепальної зброї, дистанція пострілу не близька (за межами дії додаткових факторів пострілу);

- висновком експерта №1108 від 31.12.2024 року, складеним за результатами проведення судово-медичної експертизи по медичним документам на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої у ОСОБА_9 мають місце тілесні пошкодження у вигляді наскрізного проникаючого вогнепального кульового торакоабдомінального поранення грудної клітки справа з пошкодженням середньої долі правої легені, переломів 7,8 ребер справа, з пошкодженням діафрагми, з наскрізним пораненням печінки, пошкодженням малої кривизни шлунку, поперекової ділянки праворуч з наявністю гематоми передньої черевної стінки, сліпого вогнепального кульового проникаючого поранення грудної клітки зліва, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечою, двобічним гемотораксом, геморагічним шоком 3-4 ступеню, вогнепального кульового наскрізного поранення правого передпліччя. Дані тілесні пошкодження могли утворитися від дії тупого твердого предмету кулі, маючого високу кінетичну енергію, не виключно при пострілі із будь-якої вогнепальної зброї. Утворення даних тілесних пошкоджень в строк вказаний в постанові - 30.11.2024 року, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться: наскрізне проникаюче вогнепальне кульове торакоабдомінального поранення грудної клітки справа з пошкодженням середньої долі правої легені, переломи 7,8 ребер справа, з пошкодженням діафрагми, з наскрізним пораненням печінки, пошкодженням малої кривизни шлунку, поперекової ділянки праворуч з наявністю гематоми передньої черевної стінки, сліпе вогнепальне кульове проникаюче поранення грудної клітки зліва, які ускладнились внутрішньочеревною кровотечою, двобічним гемотораксом, геморагічним шоком 3-4 ступеню - до категорії тяжких тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя; вогнепальне кульове наскрізне поранення правого передпліччя - до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Згідно наданих медичних документів поранення в ділянці грудної клітини справа являється наскрізним, в ділянці грудної клітки зліва - сліпим, в ділянці лівої верхньої кінцівки - наскрізним. Вхідними ранами на грудній клітці являються рана в 6 міжребер`ї справа розміром 0,4x0,4см та рана на грудній клітці зліва розміром 5x5см. В поперековій ділянці справа мається вихідна рана, розміром 5x5 см. Поранення в ділянці лівого передпліччя в середній третині являється наскрізним з розміром вхідної рани 0,5см. Відповісти на питання «З якої відстані здійснений постріл або постріли у ОСОБА_9 .?» не представляється можливим, так як воно не входить до компетенції судово-медичного експерта. Враховуючи дані медичних документів, характер та локалізацію ран в ділянці грудної клітки та лівої верхньої кінцівки, постріли були здійснені спереду назад. Потерпілому було спричинено 3 постріли із будь-якої вогнепальної зброї. Тілесні пошкодження в ділянці грудної клітки являються небезпечними для життя потерпілого згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень». При нанесенні тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (нападників);

- слідчим експериментом, за результатами якого складено протокол проведення слідчого експерименту від 23.01.2025 року з флеш накопичувачем з відеозаписом слідчого експерименту, за якими 23.01.2025 року в період часу з 11 год. 10 хв. по 11 год. 34 хв. старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області в приміщенні службового кабінету №41 адміністративної будівлі СУ ГУНП в Миколаївській області, за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. №12, проведено слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , який детально розповів і показав обставини спричинення ОСОБА_9 вогнепальних поранень, яке мало місце 30.11.2024 близько 18:30 на території тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , зокрема перебуваючи у приміщенні службового кабінету, яке імітує собою приміщення військової палатки, де відбувалися вказані вище події та максимально відтворює обстановку на місці вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_9 , повідомив, що 30.11.2024 року у вечірній час, він перебував всередині військового намету на території тимчасової дислокації в/ч НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , сидів на ліжку та вирішив дістати з поясної кобури закріплений за ним пістолет марки ТТ, калібру 7,62 мм, для того щоб здійснити його чищення. В цей час у приміщення намету зайшов військовослужбовець ОСОБА_9 , який побачив, що ОСОБА_10 тримав в руках пістолет, тому зробив йому зауваження з приводу цього. В результаті між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час перебігу якого ОСОБА_9 почав рухатися до виходу з палатки. Коли ОСОБА_9 відійшов від ОСОБА_10 на відстань не більше 5-ти метрів, ОСОБА_10 направив в його сторону пістолет, дослав патрон в патронник, та здійснив з нього 3 постріли в область живота ОСОБА_9 , на момент здійснення пострілів в магазині пістолету було 4 патрони. Також у кобурі для носіння пістолету знаходився ще один магазин, споряджений 8-ма патронами. Після вчинення пострілів у ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сів назад на ліжко, пістолет поклав поряд із собою на ліжко, місце події не полишав. Відразу після пострілів в палатку забігли інші військовослужбовці, які забрали ОСОБА_9 до лікарні та утримували ОСОБА_10 на місці, до прибуття поліції.

У судовому засіданні переглянуто вказаний відеозапис від 23.01.2025 року, на якому зафіксовано хід та результат проведення цього слідчого експерименту.

Відповідно до положень, викладених у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до вимог ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно вимог ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України , суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Всі вищезазначені докази у даному кримінальному провадженні є належними, тобто згідно вимог ст. 85 КПК України, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також їх достовірність чи недостовірність, при цьому заперечення сторони захисту щодо їх належності та допустимості відсутні.

У судовому засіданні та у нарадчій кімнаті судом, на виконання вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, ретельно, всебічно та об`єктивно проаналізовано всі вищенаведені, надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності та взаємозв`язку, які узгоджуються між собою та з поясненнями обвинуваченого та прямо вказують на те, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час вищезазначених подій мав прямий умисел на позбавлення життя вбивства потерпілого ОСОБА_9 , здійснивши умисно у напрямку ОСОБА_9 три постріли та влучивши три рази в область тулуба останнього, де знаходяться життєво-важливі органи людини.

Тому суд вважає необґрунтованим і спростованим наявними доказами у кримінальному провадженні твердження захисника щодо відсутності в обвинуваченого ОСОБА_10 умислу на умисне вбивство, і необхідності перекваліфікації його дій на ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки, як вже зазначено вище, обвинувачений здійснив у напрямку потерпілого три постріли та влучив три рази в область тулуба останнього, де знаходяться життєво-важливі органи людини, що у свідомості осудної людини може вказувати лише як намір на позбавлення життя іншої людини.

При цьому суд враховує, що обвинувачений розумів, що здійснює постріли з пістолета, який є вогнепальною зброєю та заряджений бойовими патронами, знаючи при цьому, що в області живота - грудної клітини є важливі органи, і при потраплянні у них кулі, людина може померти.

Наявність умислу у діях обвинуваченого також підтверджується тим, що він здійснив три постріли, оскільки після першого пострілу, він не бачив чи влучив у потерпілого, так-як в палатці було темно.

Суд вважає доведеним, що вчинений ОСОБА_10 замах на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 є закінченим, оскільки із зібраних доказів та пояснень обвинуваченого вбачається, що стрільбу він припинив, побачивши, що ОСОБА_9 , пройшовши пару кроків, впав, що підтверджує ту обставину, згідно якої обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

При цьому суд вважає доведеним, що кримінальне правопорушення, а саме умисне вбивство, не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, так-як протягом хвилини до нього підбігли інші військовослужбовці, перегородивши йому доступ до потерпілого, та відібрали у нього пістолет, тим самим зупинили протиправні дії обвинуваченого.

Враховуючи характер тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , частина з яких, у відповідності до висновку експерта від 13.12.2024 року, по ступеню тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень, які являються небезпечними для життя потерпілого згідно «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень», та досліджені в судовому засіданні докази в своїй сукупності, дають підстави вважати, що смерть потерпілого не настала лише тому, що його відразу було доставлено до медичного закладу та надано необхідну медичну допомогу. Зазначене також узгоджується із показами свідка ОСОБА_16 , яка є тактичним медиком, та займалася поміщенням потерпілого до медичного закладу, і яка показала, що якби не добре здоров`я потерпілого, то він міг би і не вижити.

Щодо аргументів обвинуваченого та захисника про відсутність в діях обвинуваченого умислу, оскільки обвинувачений не був особисто знайомим з потерпілим, та в потерпілого відсутні будь-які претензії до обвинуваченого, у зв`язку з чим, на їх думку, мотив особистих неприязних відносин не знайшов свого підтвердження при розгляді справи, а навпаки досліджені докази не свідчать про наявність прямого умислу, то вказане спростовується дослідженими під час розгляду справи доказами, зокрема і наданими обвинуваченим показами, згідно яких він підтвердив конфлікт з потерпілим - словесну перепалку, підтвердив також, що розуміє те, що із відстані, з якої здійснював постріли, можна людину позбавити життя, але на той момент не знає, що з ним відбулося, і здійснив три влучних постріли. Про наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим і негативне ставлення обвинуваченого до потерпілого, додатково свідчать покази свідка ОСОБА_15 , який вказав на покази, які надавав обвинувачений працівникам поліції відразу після події, зокрема від нього щодо потерпілого звучали фрази: «буде якийсь синок мене чомусь вчити», «та це пиль під моїми пальцями».

Вказане підтверджує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, зважаючи на три постріли, бажав їх настання, у зв`язку з чим, суд вважає доведеним прямий умисел ОСОБА_10 .

Аргументи захисника про те, що ОСОБА_10 самостійно припинив стрільбу, тим самим не бажаючи смерті потерпілому, окрім зазначеного вище, спростовуються також тим, що після трьох пострілів, обвинувачений сів на ліжко та схватився руками за голову, лише коли усвідомив та побачив, що потерпілий відійшов трохи і впав, що дає підстави вважати, що обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Окрім того, відповідно до позиції Верховного Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, викладеної у постанові від 13.02.2020 року по справі № 164/1826/17 (Провадження № 51-6292 км 19), у випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину - остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

На стадії закінченого замаху на вбивство добровільна відмова можлива лише в тих випадках, коли між здійсненим діянням і ймовірним настанням суспільно небезпечних наслідків є певний проміжок часу, у ході якого особа контролює розвиток причинного зв`язку, може втрутитися і перешкодити настанню суспільно небезпечного наслідку. Добровільна відмова у цих випадках можлива лише завдяки активним діям.

Відтак, враховуючи встановлені судом обставини події, за якими протягом хвилини після стрільби до обвинуваченого підбігли інші військовослужбовці, перегородивши йому доступ до потерпілого, та далі відібрали у нього пістолет, а при цьому обвинувачений сидів на ліжку, не вчиняючи жодних активних дій, припинення ОСОБА_10 стрільби не може бути розцінено судом як остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин.

Аргументи сторони захисту про те, що ОСОБА_10 не цілився у потерпілого, спростовуються кількістю попадань у ціль потерпілого ОСОБА_9 , яка відповідає кількості пострілів, і це при тому, що у палатці, де відбулася подія, було тьмяне освітлення, і як встановлено у судовому засіданні, пістолет ТТ має велику убойну силу, його підкидає при пострілі, та для того, щоб наступні постріли були в ту ж область цілі, необхідно коригувати розташування пістолету.

Відсутність претензій до обвинуваченого у потерпілого, його розуміння, що вони обоє з обвинуваченим «пройшли ОСОБА_12 », де обвинувачений бачив багато горя, багато втрат побратимів, і міг ще не до кінця розуміти що він уже знаходиться на відновленні, заслуговують на увагу, однак не спростовують дій обвинуваченого, направлених на вчинення кримінального правопорушення, та не можуть бути самостійною підставою для перекваліфікації обвинувачення чи звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Пояснення обвинуваченого про те, що його або «переклинило» або відбулася «панічна атака» після контузії також не є підставою для перекваліфікації обвинувачення чи звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Натомість суд вважає доведеним, що інкриміноване обвинуваченому діяння скоєне ним у стані алкогольного сп`яніння, і він міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Доказів щодо необхідності застосування до ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на вчинення відповідного злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Частина 2 вказаної статті визначає, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але такий не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії чи бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Замах на вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Замах на вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом, коли винний передбачав настання смерті потерпілого і бажав цього, але такі наслідки не настали з незалежних від його волі обставин. Якщо такий умисел не встановлено, замах на вбивство відсутній, а вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча і свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим.

Згідно з п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Зважаючи на викладене, суд вважає повністю доведеним, що реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_10 в цей же час, переслідуючи мотив, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи та бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті людини, використовуючи закріплену за ним вогнепальну зброю - пістолет ТТ, споряджений бойовими патронами, умисно здійснив у напрямку ОСОБА_9 три влучних постріли в область тулуба, після яких потерпілий пройшовши пару кроків - впав, тим самим обвинувачений виконав усі дії, які вважав необхідними та достатніми для доведення злочину до кінця, тобто настання смерті потерпілого, але смерть потерпілого не настала, у зв`язку із наданням йому вчасної медичної допомоги, тобто замах на умисне вбивство не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого.

Таким чином кваліфікація вчиненого ОСОБА_10 злочинного діяння за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК є правильною, а його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство, доведена повністю.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Врахування судом як пом`якшуючої обставини щирого каяття ОСОБА_10 , незважаючи на те, що він не погодився із кваліфікацією інкримінованого йому правопорушення та стверджував, що не хотів вбивати потерпілого, яке судом розцінено як часткове визнання вини, здійснено у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 свою вину у вчиненні ним пострілів визнав та висловив щирий жаль за свої дії.

При цьому, судом враховано, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання. Щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Суд вважає, що щирість каяття ОСОБА_10 щодо скоєного знайшло своє відображення у матеріалах кримінального провадження та підтверджується його поведінкою під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_10 суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, йому слід обрати покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним, направленим проти життя людини та відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, є незакінченим з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, відомості про особу обвинуваченого, який частково визнав свою винуватість у вчиненому, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, співпрацював зі слідством, щиро розкаявся у вчиненому, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина, є військовослужбовцем та бажає продовжити військову службу, усвідомив протиправний характер своїх дій, враховує відсутність претензій з боку потерпілого, а також ступінь здійснення кримінально протиправного наміру, що є закінченим замахом на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 115 КК України, та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, а саме надання потерпілому своєчасної медичної допомоги.

Враховуючи вказані обставини, суд призначає обвинуваченому покарання у розмірі, який забезпечить його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений у санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Зважаючи на тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення, направленого проти життя людини, вчинення його обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, негативну характеристику обвинуваченого за місцем служби, суд не вбачає підстав для застосування у цій справі положень ст. 69 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року у справі №482/2514/24 на речові докази, а саме: пістолет типу ТТ, № НОМЕР_2 з 1 магазином та 1 набоєм, кобуру з шомполом, 2 гільзи, магазин та 8 набоїв вилучені з кобури, предмет схожий на гільзу від патрону 7,62 мм з написом на денці «1957 ПГ», після вступу вироку в законну силу, скасувати.

На підставі ст.ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів при проведенні судових експертиз, загальною вартістю 30 950,84 грн., а саме витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз: №КСЕ-19/115-24/22925 від 20.12.2024 року у сумі 9 550,80 грн., №КСЕ-19/115-24/22925 від 18.12.2024 року у сумі 2 387,70 грн. та №СЕ-19/115-24/22923-БД від 28.04.2025 року у сумі 19 012,34 грн.

01 грудня 2024 року ОСОБА_10 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

03 грудня 2024 року ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, суд не вбачає підстав до зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку день за день.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-376, 615 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 діб.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_10 строк його затримання у порядку ст. 208 КПК України та перебування під вартою з 01 грудня 2024 року по день набрання вироком законної сили включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 30 950,84 грн.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2024 року у справі №482/2514/24 на речові докази, а саме: пістолет типу ТТ, № НОМЕР_2 з 1 магазином та 1 набоєм, кобуру з шомполом, 2 гільзи, магазин та 8 набоїв вилучені з кобури, предмет схожий на гільзу від патрону 7,62 мм з написом на денці «1957 ПГ», після вступу вироку в законну силу скасувати.

Надані суду документи та флеш накопичувачі з відео та аудіозаписами зберігати у матеріалах справи.

Речові докази у кримінальному провадженні, після вступу вироку в законну силу, а саме:

- пістолет типу ТТ, № НОМЕР_2 з 1 магазином, упаковані до спеціального пакету PSP 3065684, кобуру з шомполом, упаковані до спеціального пакету KIV 3105380, магазин, упакований до спеціального пакету PSP 1059933, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172, - передати військовій частині НОМЕР_1 ;

- гільзи, упаковані до спеціального пакету PSP 1059934; набої, упаковані до спеціальних пакетів PSP 1059933 та PSP 3065684; предмет схожий на гільзу від патрону 7,62 мм з написом на денці «1957 ПГ», яку поміщено до спеціального пакету WAR 1125210; змив з поверхні армійського рюкзака, поміщений до паперового конверту №1; змив з руків`я пістолету, поміщений до паперового конверту №2; змив із затвору пістолета, поміщений до паперового конверту №3; змив зі спускового гачка пістолета, поміщений до паперового конверту №4, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172, - знищити;

- пару чоловічого взуття зимових берців 43 розміру, які поміщено до спеціального пакету QYH 0056590; чоловічий кітель, поміщений до паперового конверту №1; чоловічу фліску темно-зеленого кольору, поміщену до паперового конверту №7; чоловічу футболку зеленого кольору, поміщену до паперового конверту №2; чоловічу футболку типу «піксель», поміщену до паперового конверту №3; чоловічі спортивні штани, поміщені до паперового конверту №4; чоловічі штани типу «піксель», поміщені до конверту №5; чоловічу спідню білизну, а саме труси та шкарпетки, які поміщено до паперового конверту №6, які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, що розташоване за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Центральна, 172, - повернути ОСОБА_9 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1