Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/2804/25
Номер провадження1-кп/173/233/2025
11 листопада 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, громадянина України,українця, із середньою освітою, який не працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту.
ОСОБА_4 , в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» №60/95-ВР від 15.02.1995 р. та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВР від 15.02.1995 р., влітку 2025 року, більш точний день та час не встановлено, на земельній ділянці за місцем свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу «канабіс» для особистого вживання, без мети збуту, усвідомлюючи протиправність своїх дій, руками зірвав невстановлену слідством кількість верхів`я та листя рослини коноплі, яку раніше самостійно посіяв та виростив, і тим самим умисно, незаконно, без мети збуту придбав наркотичний засіб.
В той же період часу, раніше придбані верхів`я та листя рослини коноплі ОСОБА_4 переніс в господарське приміщення за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де за допомогою фізичної сили рук подрібнив та залишив їх там сушитися. Через декілька днів, після того як рослина висохла, переклав до поліетиленового мішку, таким чином виготовив та почав зберігати наркотичний засіб без мети збуту за адресою свого мешкання.
04 вересня 2025 року в період часу з 06 години 50 хвилин до 08 години 34 хвилин в ході проведення обшуку в господарській будівлі на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_4 , в присутності останнього було виявлено та вилучено сухе листя рослини, ззовні схожої на рослини коноплі у двох поліпропіленових мішках білого кольору. У житловому будинку в коридорі на столі у сковороді було виявлено та вилучено суху подрібнену речовину зеленого кольору, ззовні схожу на «канабіс», на підвіконні виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, ззовні схожу на рослини конопель, в приміщенні будинку виявлено та вилучено верхів`я рослин (суцвіття, голови) рослин, зовні схожих на рослини коноплі.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання обвинуваченим ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю, пояснив, що кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості.
У зв`язку з цим суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , досягнуто та підписано угоду від 07 жовтня 2025 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі строком на три роки, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 309 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Щодо покарання, яке узгоджено сторонами, суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, є особою з інвалідністю, не одружений, на утриманні нікого не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий в силу ст. 89 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
За таких підстав, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде достатньою карою для обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення, та сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
В той же час, враховуючи обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд погоджується, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно звільнити з випробуванням згідно ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання з випробуванням.
Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , не обирався і суд дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання із встановлення строку випробування та враховуючи, що під час розгляду справи обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , при ухваленні вироку.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 07 жовтня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , процесуальні витрати:
Речові докази: два мішки білого кольору, які опечатано стяжками жовтого кольору НПУ: Н45653574, Н45653591, із поміщеними до них рослинами зеленого кольору (загальною кількістю 2 рослини) зі специфічним запахом, за зовнішніми ознаками схожих на рослини «коноплі» та спец, пакет НПУ № NPU 2057696, міститься сухе листя рослини, яке за специфічним запахом та зовнішнім виглядом схоже на листя рослини «конопля»; спец, пакет НПУ № WAR 1598278, у якому міститься суха подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка за своїм специфічним запахом схожа на «коноплю» та верхні частини рослини з насінням, схожими на верхів`я рослини коноплі; спец, пакет НПУ № СRI 1160881, у якому містяться ковпачок з залишками речовини рослинного походження у кількості 1 шт., які зберігаються у кімнаті речових доказів відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1