УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 Справа №607/19739/25 Провадження №1-кс/607/5579/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000726 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за №0000726 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , шляхом заборони її відчуження.

Клопотання мотивоване тим, що групою слідчих Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000726 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як зазначає слідчий, проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що до Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшов рапорт про те, що працівникам ВКП Тернопільського РУ поліції під час виконання службових обов`язків стало відомо про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює незаконний збут психотропних речовин.

Так, при невстановлених слідством обставинах місці та часі у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) особам схильним до їх вживання з метою отримання за це грошових коштів та особистого збагачення, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі - Закону).

З метою реалізації свого злочинного умислу, за невстановлених досудовим розслідуванням обставинах місці та часі, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 7 Закону, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, усвідомлюючи незаконність такої злочинної діяльності та її небезпеку, 03.09.2025 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно, перебуваючи біля під`їзду житлового будинку №3, що по вул. Володимира Винниченка, в м. Тернополі, маючи в наявності заздалегідь незаконно придбану особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальна маса якої в перерахунку на діючу речовину становить 0,1062 грама, незаконно збув її ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), за що отримав від останнього грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень.

Згідно ст. 2, 7 Закону та Списку №2, Таблиці №І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

23.09.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України є тяжкий злочин, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Слідчий вказує, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна 1/2 частка квартири АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 .

Ураховуючи вищевикладене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна ОСОБА_5 .

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 170 ч. 1 абз. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб..

Відповідно до ст. 170 ч. 2 п. 3 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно ст. 170 ч. 5 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до положень статті 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчими слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000726 від 11.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за фактом того, що 10.04.2025 до чергової частини Тернопільського РУ поліції надійшло повідомлення про виявлення кримінального правопорушення, а саме про те, що працівниками ВКП Тернопільського РУП під час виконання службових обов`язків стало відомо про те, що громадянин ОСОБА_7 спільно з невстановленими особами на території м. Тернопіль, здійснюють збут особливо небезпечної психотропної речовини споживачам наркотичних засобів.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 23.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбані, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 443203676 від 11.09.2025 за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на частку квартири, за адресою: АДРЕСА_2

Вищенаведене свідчить про те, що станом на день розгляду справи у власності підозрюваного ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває вищевказане нерухоме майно.

Згідно ст. 170 ч. 10 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладені обставини та враховуючи те, що вказане майно, належить підозрюваному, до якого можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого застосування до підозрюваного конфіскації майна, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає за необхідним накласти арешт на вищевказане майно, оскільки незастосування такої заборони може привести до відчуження майна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173,174,309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000726 від 11.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпоряджання та відчуження, на частку квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Копію ухвали вручити/направити слідчому ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1