Справа №: 343/1444/25
Провадження №: 1-кп/343/124/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/343/124/25, внесеного до ЄРДР за № 0000186 від 03.07.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, особа з інвалідністю 2-ї групи, ФОП, вчителя музичного мистецтва Пшеничківської гімназії, одруженого , на утриманні одна неповнолітня дитина , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

з участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2025 у справі № 343/854/24, яка набрала чинності 20.06.2025, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність даної постанови Долинського районного суду, та будучи ознайомленим з нею, оскільки в подальшому оскаржував вказану постанову до Івано-Франківського апеляційного суду, ігноруючи встановлену судом заборону, з метою невиконання рішення суду про позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини 1 статті 129-1 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами.

Так, працівниками сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції № 1 (м. Долина) Калуського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області під час несення служби в селищі Вигода Калуського району Івано-Франківської області по вул. Данила Галицького, 02.07.2025, приблизно об 18 годині 20 хвилин, був зупинений транспортний засіб - легковий автомобіль марки VOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що водій не був пристебнутий ременем безпеки, хоча транспортний засіб обладнаний засобами пасивної безпеки.

Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, працівниками поліції було виявлено, що ОСОБА_3 , відповідно до рішення суду, є особою яка позбавлена права керувати транспортними засобами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав суду показання, що він зареєстрований та проживає разом з малолітньою дитиною - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Його дружина, а відповідно мати дитини - ОСОБА_7 , на протязі останніх років перебуває за межами України в Чехії та повертатись додому не виявляє бажання. Він являється особою з інвалідністю 2-ї групи. Крім цього він являється ФОП та надає ритуальні послуги. Місце здійснення його підприємницької діяльності - селище Вигода Калуського району, Івано-Франківської області. Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.01.2025 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вказану постанову він оскаржував в апеляційному порядку, однак постановою Івано-Франківськго апеляційного суду в задоволенні його скарги було відмовлено, а постанову Долинського районного суду було залишено без змін. 02 липня 2025 року біля 18.00 год. йому зателефонувала невідома особа, та повідомила, що в с.Старий Мізунь, Калуського району, хтось помер і необхідно,щоб він привіз все потрібне для здійснення обряду поховання. Оскільки сусід, який його возив після позбавлення права керування транспортними засобами, на той час був відсутнім, він сів за кермо автомобіля VOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 та поїхав в селище Вигода. Біля його приміщення, де він зберігає товар для поховання, його уже чекали працівники поліції, які його зупинили та почали провіряти документи. Під час цього вони встановили, що він постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області позбавлений права керування транспортними засобами. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу, яка приїхала через певний період часу .

Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнає повністю, щиросердечно кається в скоєному, просить врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те , що він являється особою з інвалідністю 2-ї групи та сам виховує малолітню дочку - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить суворо його не карати, призначивши покарання у вигляді штрафу, який він зможе оплатити. В разі призначення іншої міри покарання малолітня дочка залишиться без догляду.

Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи , які вказані в обвинувальному акті, учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24), зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28), являється особою з інвалідністю 2-ї групи загального захворювання (а.с.25) позитивно характеризується по місцю проживання (а.с.27), раніше несудимий (а.с.26), під спостереженням в лікаря-психіатра КНП "Долинська БПЛ" з приводу психічних захворюваня - не знаходиться (а.с.29).

Згідно з досудової доповіді провідного інспектора сектору Калуського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області ОСОБА_9 від 01.09.2025 - ризик вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства - середній, виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в.ч. окремих осіб). На думку Калуського РС №1 виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень (а.с.18-22).

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 , передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справі «Ізмайлов проти росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також у справах «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 року) та «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових

кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, являється особою з інвалідністю 2-ї групи, має на утриманні малолітну дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які обтяжують покарання, в судовому засіданні не здобуто.

Суд враховуючи всі обставини справи, особу винного, приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень 00 коп.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, речових доказів - немає.

Керуючись ст.ст.349,368,373, 374, 394 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп.

На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: