У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , подане в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000376 від 30.07.2024, про арешт майна,

встановив:

З вищевказаного клопотання слідчого з`ясовано, що упровадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, за процесуальним керівництвом Закарпатської обласної прокуратури, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 30.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Вказано, що в ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, кваліфікуючими ознаками якого є розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинена умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Надалі 12.09.2025 в проміжку часу з 07 години 18 хвилин по 09 годину 43 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 № 308/12925/24 від 05 вересня 2025 року, проведено обшук у камерному приміщенні № 31, внутрішнього поста № 2, режимного корпусу ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Довженка, 8А, за місцем утримання ОСОБА_5 , в ході проведення якого виявлено та у подальшому вилучено:

-Накази первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на 66 арк.;

-Список (таблицю) проваджень на 5 арк.;

-Рішення первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 20 арк.;

-Статут первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 10 арк.;

-Список членів профспілки, які вийшли за період липень-серпень, на 3 арк.;

-Чорнові записи на 6 арк.;

-Іменний блокнот синього кольору з написом «Голова ППС «Правозахисники країни» ОСОБА_5 , з наявними в ньому чорновими записами;

-Додатки (чорнові записи в блокноті) на 51 арк.

У подальшому все вищеперелічене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вказане, слідчий просить накласти арешт на вилучене.

В судове засідання учасники не з`явилися, захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала заяву про розгляд клопотання за їх відсутності, проти задоволення клопотання заперечують, просить відмовити у накладенні арешту на майно; слідчий просив розглянути клопотання за його відсутності, задовольнивши клопотання в повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000376 від 30.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою від 05.09.2025 з урахуванням ухвали від 10.09.2025 у справі №308/12925/24 (провадження № 1-кс/308/5286/25) слідчим суддею постановлено надати дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000376 від 30.07.2024 на проведення обшуку в камерному приміщенні №31, внутрішнього поста № 2, режимного корпусу ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9 за адресою м. Ужгород, вул. Довженка 8А, Закарпатської області за місцем утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, стаціонарних комп?ютерів, ноутбуків, флешнакопичувачів, жорстких дисків, іншого електронного обладнання, документації ППС «Правозахисники країни», у тому числі бухгалтерської.

З протоколу обшуку від 12.09.2025 видно, що означена слідча дія проведена у камерному приміщенні № 31, внутрішнього поста № 2, режимного корпусу ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Довженка, 8А, за місцем утримання ОСОБА_5 , в ході проведення якого вилучено:

-Накази первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на 66 арк.;

-Список (таблицю) проваджень на 5 арк.;

-Рішення первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 20 арк.;

-Статут первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 10 арк.;

-Список членів профспілки, які вийшли за період липень-серпень, на 3 арк.;

-Чорнові записи на 6 арк.;

-Іменний блокнот синього кольору з написом «Голова ППС «Правозахисники країни» ОСОБА_5 , з наявними в ньому чорновими записами;

-Додатки (чорнові записи в блокноті) на 51 арк.

Вилучене за постановою слідчого від 12.09.2025 визнано речовими доказами.

12.09.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

-Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на виявлені та вилучені під час обшуку майно, документи та речі, окрім як на Чорнові записи на 6 арк.; Іменний блокнот синього кольору з написом «Голова ППС «Правозахисники країни» ОСОБА_5 , з наявними в ньому чорновими записами; Додатки (чорнові записи в блокноті) на 51 арк.

У випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

-Разом з тим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення розглядуваного клопотання в частині накладення арешту на Чорнові записи на 6 арк.; Іменний блокнот синього кольору з написом «Голова ППС «Правозахисники країни» ОСОБА_5 , з наявними в ньому чорновими записами; Додатки (чорнові записи в блокноті) на 51 арк., оскільки слідчим не доведено, яке значення для кримінального провадження мають означені речі, а також не обґрунтовано їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України.

Більш того слідчий суддя зауважує, що при постановленні ухвали про надання дозволу на обшук було визначено конкретний перелік речей, що підлягають вилученню.

Відтак, враховуючи вищевикладене, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно, документи та речі, вилучені 12.09.2025 в ході проведення обшуку у камерному приміщенні № 31, внутрішнього поста № 2, режимного корпусу ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9», що знаходиться за адресою: Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Довженка, 8А, за місцем утримання ОСОБА_5 , а саме: накази первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на 66 арк.; список (таблицю) проваджень на 5 арк.; рішення первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 20 арк.; статут первинної професійної спілки «Правозахисники країни», на 10 арк.; список членів профспілки, які вийшли за період липень-серпень, на 3 арк.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1