Справа № 181/1445/24
Провадження № 1-кп/185/332/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в період воєнного стану клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002214 від 25 липня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарубинці Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом в посаді стрільця третього мотопіхотного спеціалізованого відділення першого мотопіхотного спеціалізованого взводу першої спеціалізованої мотопіхотної роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (дистанційно),

обвинуваченого - ОСОБА_3 (дистанційно),

ВСТАНОВИВ:

Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст. 408 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави, яке мотивоване тим, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, що враховуючи тяжкість покарання у виді позбавлення волі від п`яти до дванадцяти років, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_3 своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до уповноважених осіб Збройних Сил України, під чиїм контролем мав знаходитися як підлеглий їм військовослужбовець. Також обвинувачений має мотив та можливість вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом вмовляння, підкупу, залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Окрім цього, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, існує реальна можливість вчинення останнім злочинів, передбачених ст.ст.407, 408 КК України. Крім того, ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 31.05.2024 звільнений умовно-достроково від відбування покарання за вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 19.12.2023 на 4 роки 6 місяців для проходження військової служби. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 , думку якого підтримав його захисник адвокат ОСОБА_5 , проти клопотання прокурора заперечував, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання, заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Відповідно до ч.7 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 4 ст. 408 КК України карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На час розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою ризики, які були підставою для обрання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, не відпали.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд, на даному етапі розгляду провадження не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, виходячи з характеру пред`явленого обвинувачення, даних про особу обвинуваченого, а також, з метою запобігання перешкодити встановленню істини по справі.

Водночас, даних про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 суду не надано.

Суд вважає, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів з утриманням на гауптвахті.

Також суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розмір застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 369 - 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_4 , без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 14.03.2026 включно.

Відлік строку продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_3 рахувати з 14.01.2026.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 14.03.2026 о 23 год. 59 хв.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про застосування більш м`якого запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам та надіслати до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1