Провадження № 1-кс/554/1371/2026
У Х В А Л А

Іменем України

16 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу ВП №2 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000907 від 21.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Федіївка, Полтавського району, Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

в с т а н о в и в :

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у межах строку досудового розслідування, в якому зазначено, що слідчим СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000907 від 21.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України,

Досудовим слідством встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №261/нст від 09.09.2025 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_6 призначено на посаду командира 4 відділення кулеметного взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що увечері 20.11.2025 року, більш точного часу встановити не вдалося, у ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , перебуваючи за одним столом разом із ОСОБА_7 , на літньому майданчику поблизу залізничної станції в с. Покровське, Полтавського району, Полтавської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану (відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022), діючи таємно, переконавшись, що за його діями не спостерігає ОСОБА_7 чи інші особи, шляхом вільного доступу, зі столу за яким сидів ОСОБА_7 , викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» модель «SM A002G/DS» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 вартістю 1800 гривень та мобільний телефон марки «Samsung Galaxy» модель «SM A042F/DS» в корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 вартістю 1983 гривні 33 копійки, що належать потерпілому ОСОБА_7 .

Після скоєння крадіжки ОСОБА_6 з місця скоєння правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим довів свій злочинний намір до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду на загальну суму 3783 гривні 33 копійки.

21.11.2025 року, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу пасажирського зупинного пункту ПД «Південна Залізниця» 294 км. неподалік с. Лучки Решетилівської територіальної громади Полтавського району Полтавської області, побачив ОСОБА_8 , яка направлялась по ґрунтовій дорозі через лісосмугу в напрямку свого дому в с. Федіївка Решетилівської територіальної громади.

В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний злочинний умисел на здійснення нападу на ОСОБА_8 з метою заволодіння її майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи його настання, в умовах воєнного стану будучи одягненим у військову форму, ОСОБА_6 , близько 20 хвилин переслідував ОСОБА_8 йдучи за нею по ґрунтовій дорозі в глиб лісосмуги та приблизно о 09 год. 15 хв. пересвідчившись, що поряд крім потерпілої нікого не має та за його діями ніхто не спостерігає підійшов до ОСОБА_8 , та вчинив на неї психологічний тиск висловивши погрозу, про те, що він будучи на війні неодноразово вбивав людей і може зараз її вбити, якщо вона не віддасть йому грошові кошти.

ОСОБА_8 сприйняла погрозу як реальну, але оскільки грошей при собі не мала вимогу ОСОБА_6 не виконала.

У зв`язку з чим, ОСОБА_6 почав вимагати, щоб ОСОБА_8 вступила з ним в статевий акт, на що вона відмовилась.

Скориставшись значною фізичною перевагою та використовуючи психологічний тиск у виді погроз позбавлення життя потерпілої ОСОБА_6 проти волі ОСОБА_8 без добровільної згоди останньої здійснив відносно потерпілої дії сексуального характеру, а саме багаторазове вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_8 власним статевим органом.

Не отримавши повноцінного задоволення, ОСОБА_6 статевий акт припинив, після чого довів злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 до кінця заволодівши під загрозою позбавлення життя її мобільним телефоном ZTE Blade A52 (s/n НОМЕР_6 ) та електронною сигаретою VAPO Е550.

В подальшому ОСОБА_6 місце вчинення злочинів залишив, утримуючи пограбоване майно та маючи можливість ним розпоряджатись.

21.11.2025 о 20 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

21.11.2025 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України.

24.11.2025 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Полтава задоволено клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , на строк 60 діб, який закінчується 19.01.2026 року.

31.12.2025 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 22.02.2026 року.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказували, що ризики, які існували на час застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, інші запобіжні заходи не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний при вирішенні даного питання поклалися на розсуд суду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно положень ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У ході судового розгляду знайшло підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років, може вжити заходи для переховування від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_6 на даний час вважається таким, що самовільно залишив військову частину без поважних причин будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який перебуває в оперативному підпорядкуванні військової частини НОМЕР_7 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так як під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний, знає де проживає потерпіла ОСОБА_8 , та шляхом залякування може впливати на неї (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Установлено, що підозрюваний ОСОБА_6 може й надалі продовжувати вчиняти злочини, так як не має стійких соціальних зав`язків та засобів для існування (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, тому існує ризик, що він буде ухилятись від явки до органу досудового розслідування та суду, іншим чином уникати відповідальності, приховувати будь-які інші сліди вчинених кримінальних правопорушень, впливати на свідків та потерпілу у провадженні (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також те, що, на час розгляду даного клопотання наявні ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органі досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно вимогам, визначених ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження тримання під вартою, не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, строк тримання під вартою обмежується строком досудового розслідування і виключень з цього не має.

З огляду на наявність вказаних ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 309 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 22.02.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1