У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» про приведення вироку суду відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безбородьки Драбівського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.08.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,

засудженого 21.11.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у відповідність до вимог чинного законодавства, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія (№4)» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання просив вирішити відповідно до вимог чинного законодавства.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51Кодексу Українипро адміністративніправопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , який відбуває покарання у ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», засуджений:

1) 30.08.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі.

Згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 21.09.2021 на суму 1 325 гривень 10 копійок, який підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

За даним вироком ОСОБА_3 також засуджений за кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, яке є кримінально караним та не підлягає декриміналізації.

2) 21.11.2022 Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до даного вироку ОСОБА_3 вчинив діяння, які є кримінально караними та не підлягають декриміналізації, тому за їх скоєння не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, проте, після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний у ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинене засудженим діяння щодо таємного викрадення чужого майна на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не є кримінально - караними. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію такого діяння засудженого, враховуючи наступне.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» у 2021 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 у розмірі 2 270 грн.

З огляду на наведене, оскільки за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2022 ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 29.03.2021 на суму 1 325,10 грн, розмір якого менший ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тому вчинене ним діяння зач. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально караним та за його скоєння засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Натомість кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України щодо незаконного заволодіння транспортним засобом є кримінально караним діянням та не підлягає декриміналізації, відтак за його скоєння ОСОБА_3 не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.11.2022, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі декриміналізації не підлягає.

З урахуванням вищенаведеного, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.11.2022 за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Привести вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2022 стосовно ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.08.2022 по епізоду крадіжки майна за 29.03.2021 на суму 1 325 грн 10 коп., у зв`язку з усуненням караності діяння,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком за ч. 4 ст. 407, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 407, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 до 5 років 6 місяців позбавлення волі .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати відповідно до вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя