Справа № 308/9518/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/919/25 (справа № 308/9518/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 22.06.2025 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця Луганської обл., Брянського р-н., с. Брянка, з середньою спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ч. 4 ст. 185 ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/919/25 (справа № 308/9518/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001322 від 22.06.2025 року, про обвинувачення, ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями у від 02.07.2025 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 03 липня 2025 року судом було призначено зазначений обвинувальний акт до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

За ухвалою від 31 липня 2025 року судом було призначено обвинувальний акт до судового розгляду, прийнято до розгляду цивільні позови та застосовано (обрати) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 26 вересня 2025 року включно.

За ухвалою від 09 вересня 2025 року судом продовжено строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 06 листопада 2025 року включно та визначено розмір застави достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120,00 (Сто двадцять одна тисяча сто двадцять гривень 00 копійок).

При цьому судом була перевірена наявність ризиків, на існування яких наполягає прокурор та встановлене наступне.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у повторному вчиненні двох епізодів умисного, корисливого кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь підтверджується тим, що зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом ще не допитані, проте обвинувачений має реальну можливість спілкуватися із ними та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується довідкою про судимість, згідно якої останній неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а також ОСОБА_4 раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, однак на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні цих двох епізодів умисного корисливого злочину проти власності під час випробувального терміну. Обвинувачений ОСОБА_4 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

З огляду на викладене судом встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час об`єктивно існують.

Суд також враховував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Брянка, Луганської обл., громадянин України, українець за національністю, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ч. 4 ст. 185 ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК

України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, тобто є внутрішньо переміщеною особою, не має свого житла, міцних соціальних зв`язків та роботи, раніше судимий за аналогічні корисливі злочини проти власності в умовах воєнного стану.

Стороною захисту суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде впливати на свідків та не вчинить інше кримінальне правопорушення.

Суд вважав недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеними п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, тому суд дійшов висновку про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні 05.11.2025 року прокурором було подане клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне.

Враховуючи той факт, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим.

Крім того, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 ніде не працює, а від так його майновий стан залишається незадовільним, тому відносно нього не представляється можливим обрати запобіжний захід у вигляді застави.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки останній розуміючи невідворотність призначення йому покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинене ним тяжкого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває та останній має реальну можливість спілкуватися з ними, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілого даного кримінального провадження;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується довідкою про судимість, згідно якої останній неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а також ОСОБА_4 раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, однак на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин під час випробувального терміну. Обвинувачений ОСОБА_4 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого заперечив проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід щодо свого підзахисного у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Як зазначено у ч. 3 ст. 331 КПК України За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження строку дії раніше застосованого (обраного) запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, суд, враховуючи тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжкими і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте на цей час обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності під час іспитового строку, при цьому обґрунтованість обвинувачення судом ще не перевірена, свідки не допитані, докази не досліджувалися.

Судом перевірено чи продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, на існуванні яких наполягає прокурор та встановлене наступне.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування, підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у повторному вчиненні двох епізодів умисного, корисливого кримінального правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним.

Ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь підтверджується тим, що зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідки: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 судом ще не допитані, проте обвинувачений має реальну можливість спілкуватися із ними та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується довідкою про судимість, згідно якої останній неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, а також ОСОБА_4 раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2024 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 2 роки, однак на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні цих двох епізодів умисного корисливого злочину проти власності під час випробувального терміну. Обвинувачений ОСОБА_4 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що він надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

З огляду на викладене судом встановлено, що ці ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на цей час продовжують об`єктивно існувати.

Стороною захисту на цей час суду не надано жодних доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що він залишаючись на волі, не буде впливати на свідків та не вчинить інше кримінальне правопорушення.

При цьому, аргументи, на які покликаються обвинувачений та його захисник, не спростовують доводи сторони обвинувачення і не є такими, що гарантують виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відтак на цей час існують всі підстави задля продовження строку дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 січня 2026 року включно.

Керуючись ст.ст. 128, 177-178, 183, 186, 193, 194, 314-316, 369, 372, 376, 393, 394 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 січня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1