Єдиний унікальний номер 448/1957/25
Провадження № 1-кп/448/214/25
В И Р О К

Іменем України

17.12.2025 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні залу суду м.Мостиська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 03 червня 2025 року за №0000164, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що у червні 2025 року, але не пізніше 03.06.2025 року у громадянина України ОСОБА_3 , виник злочинний умисел незаконно перемістити контрабандним способом через митний кордон з Республіки Польща в Україну, з приховуванням від митного контролю, спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації. З цією метою 03.06.2025 у ранковий період часу (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи у м.Перемишль на території Республіки Польща, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи 9 технічних засобів (відеозаписуючих пристроїв, виконаних у вигляді зовнішнього акумулятора (Power Вank)), які відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, з метою їх незаконного переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Надалі, 03.06.2025 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 , перебуваючи на території м.Перемишль Республіки Польща (точну адресу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на контрабандне переміщення спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, помістив попередньо придбані 9 технічних засобів (відеозаписуючих пристроїв, виконаних у вигляді зовнішнього акумулятора (Power Вank)), на дно картонної коробки, присипавши їх зверху солодощами (печивом та вафлями), тобто упакував згадані 9 комплектів спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації у спосіб, що утруднює їх виявлення і унеможливлює доступ до вмісту даної картонної коробки без її повного розпакування, тим самим ускладнив їх виявлення при проходженні митних формальностей під час перетинання державного кордону на території України.

Згодом, 03.06.2025 року, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, на виконання злочинного задуму, спрямованого на контрабандне переміщення через митний кордон України спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації способом, що утруднює їх виявлення, ОСОБА_3 , прямуючи о 12 год. 59 хв. з Республіки Польща в Україну через піший перехід територією пункту пропуску через державний кордон України «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, що знаходиться за адресою: Львівська область, Яворівський район, с.Шегині, вул.Дружби, 201, в ході усного опитування під час проходження митних формальностей повідомив про відсутність у нього заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України предметів, про що вказав і у власноручно заповненій ним митній декларації.

Однак свого задуму, спрямованого на контрабандне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації досягти не зміг, оскільки 03.06.2025 року під час проведення митного контролю та огляду місця події в період часу з 12 год. 59 хв. до 15 год. 29 хв. працівниками правоохоронних органів було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 приховані від митного контролю на дні картонної коробки з вмістом солодощів (печива та вафлів) 9 технічних засобів (відеозаписуючих пристроїв, виконаних у вигляді зовнішнього акумулятора (Power Вank)), що відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

При цьому, ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для переміщення через митний кордон України в зоні діяльності пункту пропуску через державний кордон України «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, з приховуванням від митного контролю, у спосіб, що утруднює їх виявлення, 9 технічних засобів (відеозаписуючих пристроїв, виконаних у вигляді зовнішнього акумулятора (Power Вank), що відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.201 КК України контрабанда спеціально технічних засобів негласного отримання інформації, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті і оголошені прокурором. Зазначив, що 03 червня 2025 року перебував у м.Перемишль РП, де придбав відеозаписуючі пристрої (павербанки), які хотів продати на території України, щоб заробити кошти. Того ж таки дня, близько 13:00 год. прямував через п/п «Шегині-Медика», де намагався перевезти вказані пристрої через державний кордон України, приховуючи такі пристрої у коробках, які були заповнені солодощами і печивом, які також придбав у РП. Разом з тим, під час огляду його особистих речей працівниками митних органів вказані пристрої були виявлені та надалі такі вилучені. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати. Запевнив, що надалі не вчинятиме подібного.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його покази є аналогічні до фабули обвинувачення, дії останнього кваліфіковано за ч.1 ст.201 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою. Прокурор звернув увагу, що з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, зважаючи на те, що ОСОБА_3 вину за інкримінованим обвинуваченням визнав повністю, просив суд призначити такому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.201 КК України, але без відбування такого, звільнивши його від відбування покарання, надавши випробувальний термін. Щодо речових доказів, то просив вирішити долю таких відповідно до вимог ст.100 КПК України. В свою чергу накладений арешт на майно на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова відповідно до вимог ст.174 КПК України просив скасувати, а процесуальні витрати по справі, - стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в дохід Держави.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, відповідно до яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 5 ст.9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п.65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного - відсутні, жодних клопотань з цього приводу учасниками кримінального провадження не заявлялись.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.201 КК України - контрабанда спеціально технічних засобів негласного отримання інформації, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01.02.2018 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначив поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема характеру вчинених дій, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами та доповненнями "Про практику призначення судами кримінального покарання", досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.66 КК України судом визнається: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Судом також враховується характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, що обвинувачений ОСОБА_3 має постійне місце проживання, де виключно позитивно характеризується, його (обвинуваченого) стан здоров`я на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його матеріальний та сімейний стан одружений, має на утриманні 2-ох малолітніх дітей, його роль у скоєному кримінальному правопорушенні та поведінку до і після вчинення такого, - обвинувачений ОСОБА_3 усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, готовий нести кримінальну відповідальність.

Крім цього, судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді Львівського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також відсутність ймовірної небезпеки для суспільства - свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Беручи до уваги наведені обставини в сукупності, суд при призначенні покарання також виходить із встановленої ст.50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді позбавлення волі, але без відбування такого, звільнивши його від відбування покарання, надавши випробувальний термін.

З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із визначенням останньому іспитового строку тривалістю в 1 рік 6 місяців із покладенням на нього обов`язків, регламентованих п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2025 року накладено арешт на вилучені 03.06.2025 року в ході огляду місця події в приміщенні МП «Мостиська» МАПП «Шегині-Медика» Львівської митниці в ОСОБА_3 наступні речі та предмети: - коробку чорного кольору заводського упакування із маркуванням ZUNHAI Portable small camera в якій міститься: пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами на бирці модель "E8060", в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш носій. Всього 7 комплектів; - коробку білого кольору заводського упакування із маркуванням CYI, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами Capacity: 3.7М/10000 mAH input:5V=2A Output:5V=2A, в комплекті із зарядним пристороєм та пристроєм для передачі даних. Всього 1 комплект; - коробку жовтого кольору заводського упакування із маркуванням LXMIMI, із наліпкою та рукописним записом 5458, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, із написом Н6, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш-носій. Всього 1 комплект.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне долю речових доказів вирішити з урахуванням вимог ст.100 КПК України.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п.13 ч.1 ст.368, ч.4 ст.374 КПК України).

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З урахуванням вищевказаної норми, процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації № СЕ25-1/Л/1/1 від 25.08.2025 року на суму 14262,40 грн. слід стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 в користь Держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.201 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2025 року на вилучені 03.06.2025 року в ході огляду місця події в приміщенні МП «Мостиська» МАПП «Шегині-Медика» Львівської митниці в ОСОБА_3 наступні речі та предмети: - коробку чорного кольору заводського упакування із маркуванням ZUNHAI Portable small camera в якій міститься: пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами на бирці модель "E8060", в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш носій. Всього 7 комплектів; - коробку білого кольору заводського упакування із маркуванням CYI, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами Capacity: 3.7М/10000 mAH input:5V=2A Output:5V=2A, в комплекті із зарядним пристороєм та пристроєм для передачі даних. Всього 1 комплект; - коробку жовтого кольору заводського упакування із маркуванням LXMIMI, із наліпкою та рукописним записом 5458, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, із написом Н6, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш-носій. Всього 1 комплект, - скасувати.

Речові докази: - коробку чорного кольору заводського упакування із маркуванням ZUNHAI Portable small camera в якій міститься: пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами на бирці модель "E8060", в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш носій. Всього 7 комплектів; - коробку білого кольору заводського упакування із маркуванням CYI, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, згідно з написами Capacity: 3.7М/10000 mAH input:5V=2A Output:5V=2A, в комплекті із зарядним пристороєм та пристроєм для передачі даних. Всього 1 комплект; - коробку жовтого кольору заводського упакування із маркуванням LXMIMI, із наліпкою та рукописним записом 5458, в якій міститься пристрій типу мобільного джерела енергії для смартфонів "Powerbank", чорного кольору, із написом Н6, оснащений входами microUSB, USB-A та USB Type-C, з вбудованою камерою спостереження, в комплекті із зарядним пристороєм та чорним предметом, схожим на флеш-носій. Всього 1 комплект, - знищити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації № СЕ25-1/Л/1/1 від 25.08.2025 року в сумі 14262 (чотирнадцять тисяч двісті шістдесят дві) гривні 40 коп. стягнути із ОСОБА_3 в користь Держави.

Запобіжний захід до набрання вироком суду законної сили ОСОБА_3 - не обирати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1