Справа №705/7875/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , щодо незаконного затримання та утримання під вартою,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , як представник ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді зі скаргою щодо незаконного затримання та утримання останнього під вартою.

В обґрунтування скарги зазначає, що 23.12.2025 о 17 годині 20 хвилин старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 Уманського ВП ГУНП в Черкаській області на вул.Пушкіна в м.Умань був затриманий громадянин України ОСОБА_2 після чого в той же день близько 17 години 50 хвилин був неправомірно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 на АДРЕСА_1 , де утримується під вартою в окремо ізольованому приміщенні. Тобто в умовах які відповідають умовам позбавлення волі.

Просить суд, визнати затримання ОСОБА_2 , що мало місце 23 грудня 2025 року, та наступну його доставку до Уманського РТЦК та СК Черкаської області 23 грудня 2025 року старшим лейтенантом ОСОБА_4 Уманського ВП ГУНП в Черкаській області незаконним.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно звільнити з під варти ОСОБА_2 , який утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження

Згідно з ч. 1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Стаття 206 КПК України регулює відносини під час досудового розслідування, а саме - запобіжні заходи, затримання особи, а слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою, органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

З аналізу положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Отже нормами КПК України не передбачено право слідчого судді з`ясовувати підстави затримання особи в інших випадках, що не пов`язані з досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, та у зв`язку з розглядом скарг/заяв, поданих за межами положень кримінального процесуального закону.

Матеріали скарги, поданої адвокатом ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, не містять відомості про затримання ОСОБА_2 старшим лейтенантом поліції Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 без ухвали слідчого судді, разом із цим зазначено про те, що ОСОБА_2 утримується в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 по АДРЕСА_1 , тобто скаржником не підтверджено, що ОСОБА_2 дійсно є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому, виходячи з наявних обставин, повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

У разі відсутності достовірних даних щодо безпідставного утримання особи на стадії досудового розслідування слідчий суддя позбавлений можливості розглянути у порядку ст. 206 КПК України таку скаргу, що подана не в межах кримінального провадження.

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Порядок розгляду суддею питань, визначених ст. 206 КПК України, положення цього Кодексу не регулюють, а тому слідчий суддя вважає, що за аналогією закону слід застосувати ч. 4 ст. 304 КПК України щодо відмови у відкритті провадження за скаргою.

Таким чином, у відкриті провадження за скаргою щодо незаконного затримання та утримання під вартою необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 304, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 щодо незаконного затримання та утримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1