Справа № 650/6470/25
провадження № 1-кп/650/1004/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року селище Велика Олександрівка

Великоолександрівський районний суд Херсонської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця селища Кирнасівка Тульчинського району Вінницької області, зареєстрованого (за останнім відомим місцем проживання) у АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Великоолександрівського районного суду Херсонської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

На судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою застосованого стосовно обвинуваченого вказавши в обґрунтування, що вказаний строк спливає, а ризики, що стали підставою для обрання даного запобіжного заходу не відпали.

Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що обвинувачення не визнає повністю, оскільки свідки не підтверджують обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що він не вчиняв дій, зазначених у цьому акті, і має намір доводити свою невинуватість законними способами. Ризики, на які посилається прокурор, відхиляє, посилаючись на стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та позитивну характеристику за місцем проживання, що, на його думку, виключає можливість ухилення від суду або вчинення будь-яких протиправних дій.

Захисник на судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання зазначивши, що стосовно обвинуваченої може бути обраний інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки наведені прокурором ризики не доведені в тому ступені, щоб вимагати застосування щодо обвинуваченої найсуворішого запобіжного заходу.

Відповідно до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Отже, розгляд цього питання має відбуватися за нормами глави 18 КПК України з обґрунтуванням наявності ризиків у кримінальному провадженні та необхідності подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

За змістом частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному проваджені вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого частиною першою статті 111-2 КК України, санкція якої передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, і яка відповідно до статті 183 КПК України передбачає можливість застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 серпня 2025 року встановлено, що стосовно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 18 вересня 2025 року, без права внесення застави, який ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 вересня 2025 року продовжено до 18 жовтня 2025 року.

Відповідно до вищенаведених ухвал слідчого судді стосовно обвинуваченого було застосовано вказаний запобіжний захід за наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений підозрювався у вчиненні особливо тяжкого злочину, спрямованого проти основ національної безпеки України, мав реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, міг знищити або спотворити докази, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність, у якій підозрюється. При цьому слідчими суддею було встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належного запобігання зазначеним ризикам та не гарантує належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що наявність даних ризиків в сукупності з іншими наведеними обставинами, свідчить про наявність підстав для продовження щодо обвинуваченого вищевказаного запобіжного заходу з метою запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні даного питання суд також враховує положення частини шостої статті 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України, тобто тримання під вартою.

Будь-яких передбачених законом обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом не встановлено та сторонами не доведено.

Доказів існування будь-яких обставин, що виникли після ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу та його продовження, та які б спростовували наявність чи свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також спростовують суспільну небезпеку особи обвинуваченого, стороною захисту суду також не надано, тому підстави для не застосування вказаного запобіжного заходу відсутні.

Наявність декількох ризиків у сукупності, існування яких доведено прокурором, унеможливлює не застосування до обвинуваченого найсуворішого запобіжного заходу, оскільки в такому разі буде неможливо запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання ним своїх обов`язків.

Доводи наведені захисником щодо можливості застосування в даному випадку альтернативного запобіжного заходу спростовуються вищенаведеними міркуваннями суду з приводу вказаних обставин.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого перешкодити інтересам правосуддя, суд вважає доцільним, з урахуванням принципу правової визначеності, продовжити дію застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу в межах строку визначеного законом.

Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 13 грудня 2025 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак, може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, відповідно до пункту 1-1 частини другої статті 395 КПК України, в частині обраного запобіжного заходу.

Повний текст ухвали складений 15 жовтня 2025 року.

Суддя __________________ ОСОБА_1