Номер провадження 1-кс/201/5141/2025
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

свідка ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 в межах кримінального провадження № 0000088, внесеного до ЄРДР 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 через представника адвоката ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про часткове скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 06.10.2025 у справі № 201/12255/25 накладений арешт на вилучене під час обшуку 30.09.2025 за місцем мешкання законного власника майно в межах кримінального провадження, №0000088, внесеного до ЄРДР 09.09.2024 із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України, на майно: ноутбук Lenovo Idea Pad сірого кольору S/N: MPZKA7W2, ноутбук Lenovo Idea Pad Slim 5 сірого кольору S/N: MPZM8SGZ, планшет Lenovo lab Pl 1, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy S24 FE, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy S24 Ultra, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy All, мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A24, мобільний телефон Sigma Mobile (без батареї), ухвали судів в кількості 18 штук, виконавчі листи в кількості 30 штук, блокнот із чорновими записами, флеш-носій Gambird, флеш-носій Kingston, накопичувач Seagate 5ТВ, упаковки ві SIM-карток оператора ПрАТ «ВФ Україна» в кількості 6 штук, SIM-карта 2 шт., банківська карта «А-банк» 2 шт., грошові кошти загальною сумою 150 000 грн (купюри по 1 000 грн в кількості 100 шт., купюри по 500 грн в кількості 100 шт.).

Власником майна є ОСОБА_3 вважав, що відсутні підстави для арешту, оскільки клопотання про арешт майна розглянуте із порушенням встановленого ч. 6 ст. 173 КПК України строку - сімдесяти двох годин із дня находження до суду, а саме, клопотання надійшло 01.10.2025, розгляд призначений на 06.10.2025. Крім того, ухвалою слідчого судді відмовлено органу досудового розслідування в наданні дозволу на вилучення під час обшуку грошових коштів, оскільки гроші є річчю, яка має родові ознаки а тому без зазначень сум, номерів, номенклатури та індивідуальних ознак вилучення коштів є незаконним. Однак, органом досудового розслідування під час обшуку вилучені кошти.

Зазначив, що законний власник арештованого майна надає до суду докази законного набуття арештованих коштів - податкових декларацій за 2023 -2024 роки, адже він є приватним підприємцем з підтвердженням отримання ним доходу, що значно перевищує суму арештованих коштів. Сторона обвинувачення під час розгляду клопотання про арешт не надала доказів, які б підтверджували отримання цих коштів саме злочинним шляхом - протоколів оперативних та/або контрольних закупок, протоколів оглядів особи, що закуповує у фігурантів справи послуги, документи з фіксацією серії та номеру купюр, тощо. Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є тільки тимчасовим обмежувальним заходом і не може слугувати як беззаперечний доказ злочинного набуття коштів.

Арештовані кошти не відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, кваліфікація за ч. 4 ст. 190 КК України не передбачає спеціальну конфіскацію майна, що належить підозрюваному, обвинуваченому. Законний власник арештованого майна (коштів) не має процесуального статусу у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, просив скасувати частково арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 по справі № 201/12255/25 (провадження № 1-кс/201/4235/2025) в частині накладання арешту у вигляді заборони на володіння, користування і розпорядження на грошовими коштами в розмірі 150000 гривень (купюри по 1 тис. грн. в кількості 100 шт., купюри по 500 грн. в кількості 100 шт.), вилучених під час обшуку 30.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , повернути їх законному власнику - ОСОБА_3 PI ІОКІIIІ 24.

Представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили відмовити у його задоволенні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

Встановлено, що СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000088 від 09 вересня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб шляхом шахрайства та використання підроблених довіреностей діючи в умовах воєнного стану, привласнюють грошові кошти громадян пенсійного віку, які не мають змоги самостійно ними розпоряджатись чим спричиняють збитки у великих розмірах.

17.10.2024 в якості потерпілого допитано ОСОБА_8 , який зазначив, що 30 листопада 2023 року не відвідував м. Одесу та у нотаріуса ОСОБА_9 не знаходився, жодних довіреностей на ім`я ОСОБА_10 не оформлював, а також, жодних документів нотаріусу не надавав. Карткові рахунки у відділені АТ «Ощадного банку України» не відкривав та не звертався із цим питанням у м. Дніпро. Також, потерпілий зазначив, що в Довіреності від 30 листопада 2023 року зареєстрованої в реєстрі за №1187 підпис належить не йому.

10.10.2024 в якості свідка допитано ОСОБА_11 , який зазначив, що в 2023 році познайомився із ОСОБА_12 , який запропонував роботу у вигляді знімання грошових коштів із наданих банківських карток, що належать «Ощадбанк» один раз на місяць, за що пропонувалось 500 грн після виконання роботи. На запитання кому належать зазначені банківські картки, та що це за грошові кошти, ОСОБА_12 пояснював, що гроші належать особам, які наразі знаходяться на окупованій території, а гроші це їх пенсійні виплати. Також, ОСОБА_11 було показано декілька довіреностей які оформлювались без осіб які перебувають на окупованій території для отримання банківських карток у відділені «Ощадбанку».

01.11.2024 в якості свідка допитано ОСОБА_13 , який зазначив, що винаймав кімнату за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з ним в квартирі АДРЕСА_3 проживала пара ОСОБА_14 . Свідок впізнав осіб по фотознімкам.

Під час досудового розслідуванням встановлено, що до вказаної схеми задіяна представниця обласного відділення «Ощадбанку» у м. Дніпрі, нотаріус, яка без фактичної присутності громадян надає довіреності на ім`я певних отримувачів. У подальшому отримувач через зв`язки у банківській установі оформлює заявку на видачу банківської пенсійної картки, яку потім використовує для обготівкування грошових коштів через банкомати на території міста Дніпра, тим самим акумулюючи грошові кошти, які далі розподіляються між учасниками злочинної схеми.

На даний час відомо про 780 виданих довіреностей, серед яких, згідно отриманої інформації, є померлі особи, але на яких по теперішній час отримуються грошові кошти.

Злочинна схема діє з 2019 року та по теперішній час. Під час виконання доручення працівниками УКР ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено причетних осіб до вказаного кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На теперішній час оперативним шляхом уже встановлено 23 померлі особи, яким наразі нараховуються та знімаються грошові кошти, а також понад 80 осіб, від імені яких отримано підроблені довіреності та отримуються грошові кошти.

У своїй протиправній діяльності використовують приміщення АДРЕСА_4 для виготовлення та зберігання підробної документації, використання комп`ютерної техніки для здійснення фінансових операцій, зберігання платіжних карток та документації з банківських установ.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 12.09.2025 надано дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем мешкання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_5 .

30.06.2025 за місцем мешкання ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_5 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучно майно, утому числі грошові кошти загальною сумою 150 000 грн (купюри по 1 000 грн в кількості 100 шт., купюри по 500 грн в кількості 100 шт.).

Постановою слідчого від 30.09.2025 вилучене майно визнано речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 у справі № 201/12255/25 накладений арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та/або користування речовим доказом на вилучене під час обшуку майно 30.09.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук Lenovo Idea Pad сірого кольору S/N: MPZKA7W2; ноутбук Lenovo Idea Pad Slim 5 сірого кольору S/N: MPZM8SGZ; планшет Lenovo Tab P11; мобільний телефон SAMSUNG Galaxy S24 FE (ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ); мобільний телефон SAMSUNG Galaxy S24 Ultra (ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 ); мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A11 (ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ); мобільний телефон SAMSUNG Galaxy A24 (ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ); мобільний телефон Sigma Mobile (без батареї, ІМЕІ 1: НОМЕР_8 , ІМЕІ 2: НОМЕР_9 ); ухвали судів в кількості 18 штук; виконавчі листи в кількості 30 штук; блокнот із чорновими записами; флеш-носій Gambird; флеш-носій Kingston; накопичувач Seagate 5TB; упаковки від SIM-карток оператора ПрАТ «ВФ Україна» в кількості 6 штук; SIM-карта з номером НОМЕР_10 ; SIM-карта з номером НОМЕР_11 ; банківська карта «А-банк» № НОМЕР_12 ; банківська карта «А-банк» № НОМЕР_13 ; грошові кошти загальною сумою 150 000 грн (купюри по 1 000 грн в кількості 100 шт., купюри по 500 грн в кількості 100 шт.).

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_7 зареєстрована як фізична особа підприємець 01.08.2024. Види економічної діяльності: діяльність із забезпечення фізичного комфорту, інша діяльність у сфері охорони здоров`я, надання послуг перукарнями та салонами красоти.

Згідно декларації платника єдиного податку ОСОБА_7 задекларовано за три квартали 2025 року обсяг доходу за звітний податковий період 190000,00 грн, сума податку 9500,00 грн.

Також надано витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно ОСОБА_3 , який зареєстрований фізичної особою-підприємцем 16.02.2025, види діяльності: надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. (Основний), оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування, діяльність у сфері зв`язків із громадськістю, консультування з питань комерційної діяльності й керування, надання в оренду офісних машин і устаткування, у тому числі комп`ютерів, надання в оренду інших машин, устаткування та товарів, н.в.і.у., надання комбінованих офісних адміністративних послуг, фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність, інші види освіти, н.в.і.у., надання інших індивідуальних послуг, н.в.і.у.

Допитана за клопотанням представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в якості свідка ОСОБА_7 , надала суду такі пояснення.

Вона проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 . Є фізичної особою підприємцем, дітей на утриманні немає, має середню освіту, працювала у м. Бахмуті медичною сестрою у дитячому садочку, наразі є внутрішню переміщено особу з 01.04.2022.

ОСОБА_3 є її цивільним чоловіком, вони перебувають у фактичному шлюбі з квітня 2022 року. Під час обшуку у її сумці було вилучені кошти в сумі 150000,00 грн, які вона заробила самостійно від послуг масажу, які надавала у м. Дніпрі. Пояснила, що її дохід від послуг масажу складає від 20000,00 грн до 30000 грн на місяць, тобто 150000 зароблено за 9 місяців 2025 року, це чистий прибуток.

Також пояснила, що вона проживає у місті Дніпрі, орендує разом з ОСОБА_3 квартиру, у якій проживають вони та ще одна сім`я з трьох осіб ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , телефонів їх вона не має і не знає. Жодних коштів цивільний чоловік не надає. Вона повністю утримується за власні кошти, щомісяця витрачає на себе десь 4000,00 грн. ОСОБА_3 може щось купити з одягу, або харчування. Потім сказала, що утримується частково за рахунок чоловіка. Десь до 10000,00 грн він надає для власних потреб. Він самостійно сплачує за оренду квартири, він укладав договір оренди. Цей договір не був вилучений під час обшуку, знаходиться у чоловіка.

ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, він є бухгалтером, надає такі послуги, допомагає їй у ведені її бухгалтерії, робить це безкоштовно, у нього є дохід, але у якій сумі вона не знає, хоч вони і живуть разом з 2022 року, але бюджет у них не спільний, приблизно 10000,00 грн ОСОБА_3 дає їй на власні потреби. Потім пояснила, що фактично вони із ОСОБА_3 є співмешканцями.

Вона не знає, на якій системі оподаткування вона знаходиться, пояснила, що сплачує з чистого прибутку, раз на квартал звітує до податкової, у неї є реєстратор розрахункових операцій у вигляді додатку у телефоні. Бухгалтерію веде ОСОБА_3 . Податкових перевірок ніколи не було в неї.

Щодо своєї діяльності, пояснила, що вона орендувала кабінет вересня 2024 року до жовтня 2025 року у салоні в Шевченківському районі міста, адресу не пам`ятає. За оренду сплачувала 5000,00 грн, потім вже орендувала подобаво, на місяць також сплачувала приблизно по 5000,00 грн. Будь-якою іншою діяльність вона не займається.

Щодо декларації за 9 місяців 2025 року, в якій задекларовано 190000,00 грн загального доходу за звітний період, пояснила, що це загальний дохід за звітний період, без вирахування витрат, тобто це валовий дохід від діяльності. Також пояснила, що має витрати на господарську діяльність щомісячно, зокрема, придбання необхідних для роботи матеріалів приблизно по 2000,00 3000,00 грн на місяць, на оренду, тобто всього від 6000 до 7000,00 грн на місяць. У квартал заробляє приблизно від 40000,00 грн до 5000,00 грн. «чистими». Повідомила, що сплатила від задекларованої суми податок.

Також зазначила, що вона отримувала по 2000,00 грн щомісячно як ВПО у 2024 році, у 2025 році вже не отримувала, отримувала допомогу від ООН. У 2022 2023 роках вона не працювала, бо установа була на просторі, але отримувала гроші від попереднього місця роботи в м. Бахмуті приблизно по 2000,00 грн заробітної плати.

Також пояснила, що із ОСОБА_3 вона познайомилася у м. Бахмуті. Знає що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Про те, що стосовно нього порушене кримінальне провадження за обвинуваченням у тероризмі їй не відомо. Знає, шо він працював в банку. Про зняття коштів із карток інших осіб їй нічого не відомо. Стосовно того, що у неї знайдена готівка крупними однаковими купюрами пояснила, що вона їх назбирала від послуг за масажі і потім їх складала, обмінювала у магазинах. Звідки у неї нові купюри не може пояснити. Також пояснила, що у 2024 році вона придбала автомобіль за 370000,00 грн, при цьому прав вона не має. Автомобілем користується ОСОБА_3 .

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц (провадження № 61-28377св18).

Згідно з ч. 4 ст. 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-1026цс15 майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Встановлення факту наявності або відсутності спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю здійснюється шляхом звернення до суду та ухвалення відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно д ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

До матеріалів клопотання не надано рішення суду про встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю ОСОБА_3 і ОСОБА_7 .

Надаючи пояснення у якості свідка ОСОБА_7 надала суперечливі покази стороно своїх доходів. Спочатку повідомила, що її дохід складає від 20000,00 до 3000,00 грн на місяць, потім сказала, що за квартал заробляє приблизно від 40000,00 грн до 50000,00 грн. «чистими», тобто від 13000,00 до 16600,00 на місяць, при цьому приблизно 7000,00 грн витрачає на господарську діяльність, 4000,00 грн витрачає на власні потреби, і при цьому, не надала жодних доказів, які підтверджують її витрати. Сама по собі декларація про доходи не доводить походження отримання коштів. Жодних фінансових документів, що підтверджують фінансово-господарські операції (доходи та витрати), як то договори оренди приміщення, припадання матеріалів, отримання коштів від клієнтів свідком не надано.

ОСОБА_7 надала суттєво суперечливі покази стороно відносин із ОСОБА_3 . Так, вона вказувала спочатку, що ОСОБА_3 є її цивільним чоловіком, потім вказала, що він лише її співмешканець, потім вказала, що у них немає спільного бюджету, вона утримуєтьсясамостійно, а ОСОБА_3 інколи надає їй кошти. За оренду житла останній сплачує самостійно, вона цього обов`язку не несе.

Жодних доказів того, що ОСОБА_3 і ОСОБА_7 перебувають у фактичних шлюбних відносинах слідчому судді не надано. Відтак, на ОСОБА_3 і ОСОБА_7 не розповсюджується режим спільної сумісної власності подружжя, ці особи не пов`язані сімейними правовідносинами і діють самостійно у цивільно-правових правовідносинах.

Тому, суддя слідчий виходить із фактичних даних кримінального провадження, які вказують на те, що на даному етапі досудового розслідування попередньо з`ясовано, що встановлено причетних осіб до вказаного кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою слідчого судді дозвіл на обшук наданий у помешканні, де проживає ОСОБА_7 , на її х майно накладений арешт і у судовому у засіданні вона пояснила, що ці кошти вилучені з її сумки.

Представник ОСОБА_3 у клопотанні вказав, що «законний власник» арештованого майна надає до суду докази законного набуття арештованих коштів - податкових декларацій за 2023 -2024 роки, адже він є приватним підприємцем з підтвердженням отримання ним доходу, що значно перевищує суму арештованих коштів.

Жодне із цього твердження, а саме, що ОСОБА_3 є «законним власником» арештованого майна, надає докази законного набуття арештованих коштів - податкових декларацій за 2023 -2024 року слідчому судді не надано.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_20 з лютого 2025 року зареєстрований фізичної особою-підприємцем з 16.02.2025 з тринадцятьма видами діяльності, жодних відомостей про доходи від цієї діяльності ним не надано.

Більш того, надано декларацію іншої особи - ОСОБА_7 . А її показання взагалі суперечать доводам клопотання, бо вона у судовому засіданні стверджувала, що саме вона є власником цих коштів, а не ОСОБА_3 , який, як встановлено, не є чоловіком останньої.

Натомість, клопотання про скасування арешту подане саме ОСОБА_3 , який жодного відношення до цих коштів не має, не є їх власником. Вилучені вони були на підстав ухвали слідчого судді про обшук помешкання ОСОБА_7 , а не ОСОБА_3 .

За правилами ч. 1 ст. 174 КПК України право заявити клопотання про скасування арешту майна може підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна,

Як з`ясовано, ОСОБА_3 не є власником вилучених під час обшуку у ОСОБА_7 коштів, тому не може подавати клопотання про скасування накладеного на них арешту у порядку ч. 1 ст. 174 КПК України.

Стосовно доводів представника про розгляд клопотання поза медами встановленого КПК України строку, то розгляд слідчим суддею клопотання про арешт тимчасово вилученого майна з порушенням строків, передбачених ст. 171 КПК, не є підставою для визнання арештованих речових доказів недопустимими, про що виснував Верховний Суд у постанові від 13 червня 2023 року у справі №572/1861/18, провадження №51-580км23.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 в межах кримінального провадження № 0000088, внесеного до ЄРДР 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали проголошений 11 грудня 2025 року о 17 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1