КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8701/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ, рф, громадянина України, адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 , працюючого АТ «Мотор Січ» - інспектор ВОХР, станом на час скоєння злочину працюючого на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізький області, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч.4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України (в редакції від 02.02.2014),

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 рокузадоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001051 від 23.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2025 включно, у межах строку досудового розслідування.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев?ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов?язки, визначені частиною 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Строк обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначено в межах строку досудового розслідування, а саме 22.12.2025 включно.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

p/p № UA1012089

Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві

МФО 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора. слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 - відмовити, або зменшити розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На обґрунтування апеляційної скарги, захисник посилається на те, що вважає оскаржувану ухвалу такою, що підлягає скасуванню, та винесеною без дотримання норм процесуального права.

Щодо обгрунтування підозри, сторона захисту звертає увагу на те, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінованими ОСОБА_7 злочинами відповідно до ст. 49 КК України становить 5 і 10 років відповідно та сплив в лютому 2024 року.

Щодо підозри за ч.2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України, слід зазначити, що згідно підозри ОСОБА_7 здійснив постріли з спецзасобу Форт-500 набоями «Терен 12к» та «Терен 12п».

Застосування спецзасобів під час припинення масових безпорядків і групових порушень громадського порядку працівником міліції не порушує закону, та тим паче не може бути інкриміноване, як теракт.

Слідчий в своєму клопотанні зазначає що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, за які передбачене покарання до 12 років позбавлення волі. Разом із тим, тяжкість інкримінованого покарання не є безумовною або єдиною підставою для обрання запобіжного заходу, але може бути врахована судом у сукупності з іншими ризиками, які дають підстави вважати, що підозрюваний/обвинувачений може перешкоджати встановленню істини у справі. Для обрання запобіжного заходу потрібно довести наявність конкретних ризиків, а не просто припускати їх існування, посилаючись на тяжкість злочину.

Захисник у скарзі зазначає, що посилання слідчого на те, що ОСОБА_7 не має на території України нерухомого майна та транспортних засобів, не має неповнолітніх дітей, самі по собі не можуть обгрунтовувати ризик переховування, відсутність неповнолітніх дітей не свідчить про наявність ризиків, а відсутність транспортних засобів та нерухомого майна в особи, яка віддала частину життя сумлінній службі в правоохоронних органах, свідчить про низький рівень грошового забезпечення, а не про ризик втечі.

Посилання слідчого на те, що суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як відповідний ризик, та посилання на те, що ОСОБА_7 , проживає в Запорізькій області, на думку захисника є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненому 18.02.2014 року, з часу вчинення якого минуло вже 12 років. За весь цей час ОСОБА_7 не переховувався від органів досудового розслідування, не перешкоджав слідству, а як працівник правоохоронного органу, став на захист України, і з перших днів війни (2014 року) та був звільнений зі служби лише у 2023 році.

Також слідчий посилається на ризики зв?язку з іншими підозрюваними та обвинуваченими, що зараз перебувають в розшуку, на діяльність різних фондів, проте, як стверджує захисник, підозрюваний не має до них жодного відношення, а слідство не посилається на будь-які докази на підтвердження цього факту.

Також у скарзі зазначено про те, що слідчий обгрунтовував ризик знищити або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення тим, що: «слідчими та прокурорами продовжується збір доказів, допити потерпілих та свідків, проведення слідчих експериментів, призначення експертиз тощо», однак цей ризик нівелюється тим, що від моменту події пройшло вже більше 11 років, і за цей час ОСОБА_7 ніяким чином не впливав на слідство та не спотворював докази, місце події наразі знаходиться в урядовому кварталі, має обмежений доступ, куди без оформлення спеціального дозволу не можливо потрапити.

При обгрунтуванні ризику незаконного впливу на свідків слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 працює експертом ВОХР в АТ «Мотор Січ», де в тому числі працюють свідки у кримінальному провадженні та колишні керівники зведеного загону патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, дійсно, ОСОБА_7 працює в підпорядкуванні у ОСОБА_11 , який на даний час є свідком у кримінальному провадженні, що свідчить про його соціальні зв?язки. Адже одразу після завершення своєї служби, він був запрошений на роботу до АТ «Мотор Січ». Дані свідки допитані в даному кримінальному провадженні, крім того з ними був проведений слідчий експеримент, проте слідчий не додає до клопотання протоколи відповідних процесуальних дій, а отже суд не може встановити, чи дають вони викривальні покази відносно ОСОБА_7 , та чи взагалі можливий на них вплив, встановити не можливо.

Так в своєму клопотанні слідчий фактично ототожнив ветерана україно-російської війни ОСОБА_7 з особами, які перейшли на бік ворога, обгрунтовуючи аналогічні ризики.

Також захисник зазначає, що якщо суд прийде до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона захисту просить розглянути можливість застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. При визначенні розміру застави, просить суд врахувати особу підозрюваного, те що він має офіційне місце роботи, та сталий дохід, проте не має цінного майна, та визначити мінімальний розмір застави на рівні 80 прожиткових мінімумів.

27.11.2025 на адресу Київського апеляційного суду від захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він вказує на те, що згідно з клопотанням про обрання запобіжного заходу, ОСОБА_7 було видано помпові рушниці «Форт 500» та «Форт 500А», проте відсутній журнал видачі патронів до цих спецзасобів, проте виходячи з пункту 8.12 Інструкції №622, ця зброя не може вважатись вогнепальною зброєю, а є лише спеціальним пристроєм, а отже ОСОБА_7 не використовував зброю, як це зазначає суд в оскаржуваній ухвалі та слідчий в клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також відсутня будь-яка експертиза, яка б підтверджувала факт здійснення пострілів та використаних патронів з спеціальних пристроїв, які були видані ОСОБА_7 .

Адвокат вважає, що призначений Печерським районним судом м. Києва альтернативний захід забезпечення, як застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Згідно досьє, ОСОБА_7 за 21.5 років отримав заробітну плату з вирахуванням податків та зборів 2 554 996,20 грн. При цьому, за 3 квартали 2025 року, працюючи в АТ «Мотор Січ», він отримав 236 542,68 грн. Тобто за один місяць у 2025 році ОСОБА_7 отримував 26 282,52 грн. Інших доходів чи будь-якого коштовного майна у нього немає.

Вважає, що справедливим було б встановлення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчими першого відділу Управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001029 від 25.11.2013, за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч.4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України (в редакції від 02.02.2014).

Досудовим розслідуванням встановлено, що починаючи з 22.11.2013 у місті Києві на Майдані Незалежності розпочалися безстрокові мирні збори громадян на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України та зміни чинної влади.

З метою залякування учасників акцій протесту службові особи органів внутрішніх справ України, будучи вертикально підпорядкованою державною структурою, у період січня - лютого 2014 року неодноразово організовували незаконну і силову протидію учасникам протестів, у першу чергу особам, які перебували на Майдані Незалежності у місті Києві.

Працюючи у вказаний період на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , здійснював владні та організаційно-розпорядчі повноваження відносно підлеглих працівників третьої роти цього батальйону, у зв?язку з чим, відповідно до положень пункту 1 Примітки до статті 364 Кримінального кодексу України (в редакції Закону від 07.04.2011) був службовою особою.

Разом з тим, працюючи на вказаній посаді, ОСОБА_7 , працюючи на посаді старшого інспектора групи кадрового забезпечення батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області, 18.02.2014 у період часу приблизно з 10 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлено), будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою у групі осіб із не встановленими слідством на даний час командирами підрозділів внутрішніх військ МВС України, іншими невстановленими керівниками підрозділів правоохоронних органів, військовослужбовцями підрозділів внутрішніх військ МВС України та працівниками спеціальних підрозділів МОП «Беркут», на виконання незаконних наказів заступника начальника Головного управління - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , переданого через командира зведеного загону патрульно-постової служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 , діючи всупереч Присяги працівника органів внутрішніх справ України, текст якої затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 N?382, у порушення вимог статей 18-20 Загальної декларації прав людини, статей 10-11 Конвенції, статті 21 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, статей 19, 28, 34, 39, 60, 64, Конституції України, статей 1, 2, 5, 12-15 Закону України «Про міліцію», пунктів 5, 6, 10, 12 Правил застосування спеціальних засобів, пунктів 4.2, 9.3, 9.6, Інструкції із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачою й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, хибно розуміючи поняття відданості народові України та виконання наказів керівника, 18 лютого 2014 року вчинив дії спрямовані на незаконне перешкоджання організації та проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій разом із іншими працівниками органів внутрішніх справ; перевищення влади та службових повноважень, тобто вчиненні службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, за відсутності ознак катування, на виконання явно злочинного наказу; вчинення терористичного акту, тобто застосуванні зброї, вчинення інших дій, які створювали небезпеку для життя та здоров`я людини, настання інших тяжких наслідків, вчинених з метою порушення громадської безпеки, залякування населення та з метою впливу на прийняття рішень, вчинення дій об`єднаннями громадян, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб, які призвели до інших тяжких наслідків.

Так, старший інспектор групи кадрового забезпечення батальйону патрульної служби Запорізького міського управління ГУ МВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 діючи у складі зведеного загону патрульної служби ГУ МВС України в Запорізькій області, 18.02.2014 в період часу приблизно з 10 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлено) на виконання явно злочинного наказу заступника начальника Головного управління - начальника міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_13 , переданого через командира зведеного загону патрульно-постової служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 разом із іншими залученими для цього співробітниками підрозділів правоохоронних органів здійснив силовий розгін громадян, які перебували на вулиці Інститутській від перехрестя з вулицею Шовковична до Майдану Незалежності, а саме перебуваючи у районі перехрестя вулиць Шовковичної та Інститутської здійснював постріли із вогнепальної зброї - помпової рушниці «Форт-500» у напрямку учасників зібрань громадян, у результаті чого 21 особі спричинено вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості.

Так, із 2006 року Україна почала вести переговори з інституціями Європейського Союзу щодо намірів стати асоційованим членом цієї організації та її повноправним учасником. Ці перемовини продовжив ОСОБА_14 після обрання його Президентом України, за результатами яких 30.03.2012 у місті Брюселі була парафована політична частина Угоди про Асоціацію між Україною та Європейським Союзом, а 19.07.2012 усі її частини.

Після виконання Україною критеріїв, визначених у Порядку денному асоціації Україна - ЄС (реформування виборчого законодавства, вирішення проблем вибіркового правосуддя та продовження реформ у рамках Порядку денного асоціації), 15.05.2013 Єврокомісія схвалила проєкт рішення Ради Європи щодо підписання Угоди про асоціацію з Україною, згідно з яким Угода про асоціацію України з Європейським Союзом мала бути підписана до проведення 28-29.11.2013 у місті Вільнюсі Литовської Республіки саміту Східного партнерства.

Однак восени 2013 року ОСОБА_14 (стосовно якого затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002014 перебуває на розгляді у Броварському міськрайонному суді Київської області), виходячи із власних міркувань, за підбурювання представників російської федерації, діючи умисно, з метою отримання преференцій від представників російської федерації, а також з інших особистих спонукань прийняв рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

Прийняттю такого рішення передувала зустріч 09.11.2013 ОСОБА_14 із президентом російської федерації путіним в.в. у місті Москві російської федерації, де він гарантував ОСОБА_14 надання Україні грошової допомоги в разі його відмови підписати Угоду про асоціацію з Європейським Союзом, оскільки вона загрожувала економіці російської федерації.

На виконання цього рішення ОСОБА_14 Прем`єр-міністр України ОСОБА_15 (стосовно якого складено повідомлення про підозру, матеріали виділено в окреме кримінальне провадження № 0001048, досудове розслідування зупинене у зв?язку з розшуком) забезпечив прийняття 21.11.2013 Кабінетом Міністрів України розпорядження № 905-р, яким було призупинено процес підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом.

У відповідь на рішення Президента України ОСОБА_14 про відмову від підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом громадяни України з 21.11.2013 почали проводити в центральній частині міста Києва (на майдані Незалежності та прилеглих вулицях) безстрокові акції протесту проти цього рішення у формі зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій на підтримку (висловлення солідарності) європейського вектора зовнішньої політики України, мета яких суперечила власним інтересам ОСОБА_14 .

Діючи відповідно до заздалегідь узгодженого плану, перебуваючи на вул. Шовковичній в м. Києві, на виконання явно злочинного наказу ОСОБА_13 , переданого через командира зведеного загону патрульно-постової служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 , який перебував на місці подій вул. Шовковичній та безпосередньо керував діями залучених підрозділів, ОСОБА_7 , діючи у групі осіб із командиром роти ППС Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 (стосовно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 11.02.2015 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та командиром роти ППС Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_17 (стосовно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000853 від 19.08.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та іншими невстановленими співробітниками зведеного загону патрульної служби ГУ МВС України в Запорізькій області, полку МОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві, МОП «Беркут» ГУМВС України в Донецькій області, військовослужбовцями ВВ МВС України, озброєних помповими рушницями «Форт-500», «Форт-500A» та «Форт-500M1», спорядженими патронами 12 калібру «Терен 12К» та «Терен 12П» почали здійснювати постріли з помпових рушниць «Форт-500» в учасників акції протесту, які перебували на проїжджій частині перехрестя вулиці Інститутської та Шовковичної, не мали при собі вогнепальної зброї та не становили будь-якої загрози, в результаті яких 21 особи отримали вогнепальні поранення різного ступеня тяжкості.

Зокрема, 18.02.2014 у період часу приблизно з 10 години 00 хвилин до 14 години 30 хвилин (більш точний час слідством не встановлено) ОСОБА_18 перебуваючи на вул. Шовковичній, яка з вул. Інститутської була перегороджена вантажним автомобілями марки «Камаз» та сміттєвими баками, а зі сторони будівлі Верховної Ради України була заблокована співробітниками патрульної служби солдатами внутрішніх військ та співробітниками підрозділів МОП «Беркут», які зі щитів сформували загородження, діючи під прикриттям невстановленої особи із числа військовослужбовців внутрішніх військ або співробітника зведеного загону патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області із - за щита зазначеної особи, невибірково здійснював постріли з помпової рушниці «Форт-500» патронами 12 калібру «Терен 12К» та «Терен 12П» у життєво важливі ділянки тіла учасників зібрань (голову, тулуб тощо), примусово відганяючи їх із перехрестя вул. Інститутської та Шовковичної в сторону вул. Інститутській у напрямку Майдану Незалежності.

В цей же час, ОСОБА_7 , застосовуючи рушницю модельного ряду «Форт 500», перебуваючи на борту автомобіля «Камаз», який перегороджував вул. Шовковичну від вул. Інститутська, займаючи зручну позицію для стрільби з висоти, здійснив невстановлену під час досудового розслідування кількість невибіркових пострілів в сторону протестувальників.

В подальшому співробітники зведеного загону патрульної служби ГУ МВС України в Запорізькій області, разом із ОСОБА_7 та іншими співробітниками патрульної служби, солдатами внутрішніх військ та співробітниками підрозділів МОП «Беркут» за наказом ОСОБА_13 перемістились із вул. Шовковичної на вул. Інститутську та перебуваючи на перехресті вказаних вулиць за командою ОСОБА_13 примусово продовжили відганяти мітингувальників до Майдану Незалежності, застосовуючи до учасників зібрань помпові рушниці «Форт 500», здійснюючи постріли в них.

В цей же час ОСОБА_7 , перебуваючи вже на вулиці Інститутській, неподалік від перехрестя вул. Шовковичної та Інститутської продовжив примусово відганяти протестувальників в сторону Майдану Незалежності, здійснюючи при цьому прицільні невибіркові постріли в протестувальників із за сміттєвих баків, які на той час перебували на вулиці Інститутській у великій кількості.

Крім того, ОСОБА_7 в цей же час перебуваючи на перехресті вулиць Шовковичної та Інститутської, та вулиці Інститутській, направляючись в сторону Майдану Незалежності, діючи у групі осіб із колишнім командиром роти ППС Мелітопольського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 (стосовно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 11.02.2015 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та колишнім командиром роти ППС Бердянського МВ УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_17 (стосовно якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000853 від 19.08.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та іншими невстановленими співробітниками зведеного загону патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області, полку МОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві, МОП «Беркут» ГУМВС України в Донецькій області, військовослужбовцями ВВ МВС України, діючи узгоджено з підрозділами МОП «Беркут» Харківської та Львівської областей, м. Севастополь, а також іншими невстановлених в ході досудового слідства працівниками правоохоронних органів, які здійснювали витіснення мітингувальників з вул. Інститутської та Кріпосному провулку, шляхом застосування надмірного фізичного насильства, спеціальних засобів, у тому числі здійснення пострілів із вогнепальної зброї - помпових рушниць «Форт-500» по мітингувальникам, здійснив перевищення влади та службових повноважень, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями, на виконання явно злочинного наказу, за попередньою змовою групою осіб із іншими вищезазначеними особами стосовно учасників заходів громадського протесту на підтримку голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, в результаті чого спричинено ушкодження різного ступеню тяжкості 21 особі.

22.10.2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України (в редакції від 02.02.2014).

23.10.2025 року слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обгрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- копією інформаційного листа командира БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_19 №26/15-576 від 14.07.2014, у якому зазначено, що з 22.01.2014 по 22.02.2014 до міста Києва для охорони громадського порядку був відряджений особовий склад БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Відповідальним співробітникам були видані помпові рушниці «ФОРТ 500», «ФОРТ 500A» із набоями 12 калібру ТЕРЕН-12К у кількості 98 штук та ТЕРЕН 12П у кількості 98 штук. 22.02.2014 до КЗЗ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області були здані вказані рушниці з набоями 12 калібру ТЕРЕН-12К у кількості 74 штуки та ТЕРЕН 12П у кількості 44 штуки;

- списком особового складу патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області, який перебував у відрядженні у місті Києві, відповідно до наказу ГУМВС України в Запорізькій області від 23.01.2014 № 246 док, серед якого значиться колишній старший інспектор зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 ;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ПІПС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який серед іншого на пул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора НПС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БІС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках. в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників;

- показаннями колишніх співробітників ППС ГУМВС України з Запорізькій області з саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які серед іншого повідомили, що перебували з відрядженні в м. Києві, 18.02.2014 перебували на вул. Шовковичній в м. Києві, де в тому числі ніс службу зведений загін ППС ГУМВС України в Запорізькій області, командиром якого був ОСОБА_11 . Під час зазначених подій був присутній ОСОБА_7 , який був із рушницею в руках. Завданням перебування у центральній частині міста було недопущення переміщення мітингувальників до Верховної Ради України;

- слідчими експериментами проведеними з колишніми співробітниками ППС ГУМВС України у Запорізькій області а саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 які на місці, а саме на вул. Шовковичній вказали, що перебували у відрядженні в м. Києві, 18.02.2014 перебували на вул. Шовковичній. Повідомили, що під час зазначених подій був присутній ОСОБА_7 , який був із рушницею в руках. Завданням перебування у центральній частині міста було недопущення переміщення мітингувальників до Верховної Ради України;

- показаннями колишнього заступника начальника управління по роботі з особовим складом Східного ТрК ВВ МВС України ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який зазначив, що на вул. Шовковичній 18.02.2014 крім підрозділів внутрішніх військ, перебував невідомий йому підрозділ із Запорізької області, 3-4 співробітники якого мали рушниці. Під час перебування на вул. Шовковичній неодноразово бачив як співробітники міліції із Запорізької області вели прицільну стрільбу в сторону протестувальників.

- слідчими експериментом за участі ОСОБА_31 , який на вул. Шовковичній, м. Київ, вказав місця розташування осіб із числа підрозділу міліції із Запорізької області, які здійснювали прицільну стрільбу в бік мітингувальників із відстані близько 40 метрів.

- висновком експертів за результатами проведення комплексної судової експертизи зброї, слідів та обставин її використання та матеріалів речовин та виробів № 8130/24-31/8131/24-34 від 22.01.2025. На внутрішній поверхні вказаних рушниць встановлено наявність слідів хімічних елементів, які є продуктами розкладу капсульного заряду, тобто являються продуктами пострілу. Із вказаних рушниць могли бути відстріляні картеч, шрот та/або кулі 12 калібру, які виготовлені зі сплавів на основі свинцю та заліза, а також латунні кулі 12 калібру.

У кримінальному провадженні наявні передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду:

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин Кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обгрунтовуючи вищевказані ризики, слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні, в тому числі особливо тяжкого злочину, який спричинив настання тяжких наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 21 протестувальнику, за вчинення якого Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі.

ОСОБА_7 не з?явився 14.10.2025 року за повісткою про його виклик до Офісу Генерального прокурора для проведення із останнім процесуальних дій - вручення письмового повідомлення про підозру.

ОСОБА_7 не має на території України нерухомого майна та транспортних засобів, не має неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 8 листа Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як відповідний ризик.

Очевидно, що в умовах, які на даний час існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_7 збільшуються можливості для ухилення від органів досудового розслідування та суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку підозрюваного.

При цьому необхідно врахувати і ту обставину, що ОСОБА_7 постійно проживає на території Запорізької області, яка перебуває у зоні активних бойових дій, що, у свою чергу, може бути використано ним при незаконному перетині державного кордону України з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Печерським районним судом м. Києва на даний час за процедурою «in absentia» здійснюється судовий розгляд обвинувальних актів у кримінальних провадженнях стосовно командира роти ППС Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 11.02.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та командира роти ПС Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_17 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000853 від 19.08.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва), у групі з якими останній вчиняв інкриміновані останньому кримінальні правопорушення.

На цей час зазначені особи перебувають у розшуку та ОСОБА_7 може вийти із ними на зв`язок з метою спроби виїзду із України, в тому числі на тимчасово окуповану територію.

Крім того, ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані йому злочини у співучасті з іншими керівниками державних та правоохоронних органів, які на теперішній час також ухиляються від органів досудового розслідування та суду, у зв?язку із чим оголошені у розшук, а також судом стосовно них, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, зокрема: 24.03.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_32 оголошений у розшук, а 01.04.2020 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2020 підозрюваному ОСОБА_33 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 09.07.2014 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_34 оголошений у розшук, а 03.02.2020 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2020 підозрюваному ОСОБА_35 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 12.03.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_13 оголошений у розшук, а 12.08.2019 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019 підозрюваному ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 26.02.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_36 оголошений у розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2019 підозрюваному ОСОБА_37 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа ГУБКОЗ СБ України від 02.12.2020 № 14/12/5-4186 інші підозрювані ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_34 , ОСОБА_39 , ОСОБА_13 , спільно з якими ОСОБА_7 вчиняв злочини, у лютому 2014 року, вибули за межі України та до теперішнього часу на територію України не повертались.

При цьому, також необхідно врахувати і те, що 04.10.2023 для розгляду по суті до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002014 за обставинами вчинення неправомірних дій під час подій 18-20.02.2014 стосовно інших співучасників підозрюваного ОСОБА_7 , а саме керівників органів внутрішніх справ, які 18.02.2014 року віддавали незаконні накази, зокрема, ОСОБА_40 , ОСОБА_13 та інших.

В той же час варто врахувати, що співучасники ОСОБА_7 мають міцні зв`язки із вишезазначеними керівниками та працівниками правоохоронних органів, в тому числі з колишнім Міністром внутрішніх справ ОСОБА_41 , який на даний час переховується від органів слідства та суду на території російської федерації та очолює благодійний фонд «Юго-Восток».

Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий мотивує тим, що на теперішній час слідчими Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора продовжується здійснення досудового розслідування за усіма фактами перешкоджання посадовими особами державних та правоохоронних органів у період листопада 2013 року - лютого 2014 року проведенню зібрань громадян у м. Києві, що призвело до масових жертв серед протестувальників, а також за фактами їх вбивств та інших злочинів, пов?язаних із незаконною протидією протестним акціям. Таким чином слідчими та прокурорами продовжується збір доказів: вилучення документів, допити свідків та потерпілих, проведення слідчих експериментів, призначення експертиз тощо, а тому загроза протидії встановленню усіх обставин подій є актуальною, а за окремими фактами зареєстровано ряд кримінальних проваджень.

Також встановлено, що 18-20.02.2014 у центральній частині м. Києва посадовими особами Управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві за усним наказом ОСОБА_13 знищувались службові документи, які у тому числі стосувались залучення та використання у цей період підрозділів органів внутрішніх справ та застосування співробітниками спеціальних засобів до мітингувальників (арк. 30 висновку службового розслідування МВС України від 24.04.2014).

Крім того, висновком службового розслідування від 25.07.2014 за фактом відсутності службової документації, встановлена відсутність книг обліку тимчасової видачі особовому складу інвентарного майна та спецзасобів, обліку видачі довідок про переміщення особового складу полку в інші підрозділи або звільненні, книг обліку та закріплення озброєння за особовим складом оперативної роти, видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів, видачі і приймання засобів зв?язку; журнали спорядження магазинів до автоматичної зброї, реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю; плани-розрахунки комплексного використання сил та засобів, радіопозивних та інших чисельних документів у яких зафіксовані відомості про службову діяльність ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві у період зокрема з грудня 2013 по березень 2014 року.

Відповідно до висновку за результатами службового розслідування від 15.06.2015 за фактами подій, які мали місце у 2014 році за участю працівників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві службова документація ПМОП «Беркут» рахується втраченою у період з 20 по 25.02.2014 року.

Відповідно до витягу із службового розслідування від 12.11.2014, проведеного на підставі наказу ГУМВС України в Львівській області від 11.11.2014 № 2658 за фактом пожежі 20.02.2014 в приміщенні кімнати зберігання зброї БМОП «Беркут», а також акту про пожежу від 21.02.2014 серед іншого було втрачено службову документацію, а саме: журнали обліку та закріплення озброєння БМОП «Беркут»; журнал обліку видачі та прийняття озброєння та спеціальних засобів БМОП «Беркут».

В ході службового розслідування за вказаним фактом було встановлено, що шафи № 16, в якій зберігались помпові рушниці «Форт 500», на момент інвентаризації були відчинені, майно відсутнє, замок на дверях пошкоджений.

На обгрунтування ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 працює інспектором ВОХР в АТ «Мотор Січ», де в тому числі працюють свідки у кримінальному провадженні та колишні керівники зведеного загону патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , серед яких останній також має авторитет, будучи старанним працівником в правоохоронних органах.

Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризують його як особу із зв`язками в правоохоронних органах України, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому зазначені кримінальні правопорушення вчинялись підозрюваним із іншими працівниками правоохоронних органів у тому числі керівниками, які на теперішній час переховуються від органів досудового розслідування та суду.

У зв?язку з цим слід враховувати також і ризик перешкоджання з боку підозрюваного, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілих, свідків, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі.

Також, ОСОБА_7 матиме змогу впливати на інших обвинувачених, в групі з якими він вчинив зазначені злочини і обвинувальні акти щодо яких перебувають на розгляді в судах і які обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів.

Співучасники ОСОБА_7 на даний час переховуються від слідства і суду та перебувають на території Російської Федерації, або на тимчасово окупованій території.

Зазначене вказує на наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ці ж обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_7 .

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_7 на час досудового розслідування, що є можливим лише у разі тримання його під вартою.

Таким чином, аргументи стосовно можливості незастосування до підозрюваного ОСОБА_42 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у необхідності встановлення істини у справі, недопущенні перешкоджання цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання ним процесуальних рішень.

Одночасно із цим, враховуючи те, що розслідувані в даному кримінальному провадженні правопорушення ОСОБА_7 вчинені із застосуванням насильства, визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України, сторона обвинувачення вважає неможливим.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що органом досудового розслідування доведена наявність заявлених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним вище ризикам необхідно обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, отримані під час досудового розслідування докази дають можливість органу досудового розслідування встановити сукупність обставин, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом даного кримінального провадження, крім того, що мало місце вчинення кримінальних правопорушень і ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у їх вчиненні.

ОСОБА_7 в належний спосіб повідомлений про підозру, а тому у відповідності до ст. 42 КПК України набув статусу підозрюваного.

Зважаючи на викладене, з метою досягнення завдань кримінального провадження, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, виникла необхідність в обранні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які беззаперечно вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної по віденки підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 рокузадоволено клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв?язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001051 від 23.10.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.12.2025 включно, у межах строку досудового розслідування.

Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев?ятсот вісім тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_7 виконувати процесуальні обов?язки, визначені частиною 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну.

Строк обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, а саме 22.12.2025 включно.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві:

p/p № UA1012089

Отримувач: ТУДСАУ в м. Києві

МФО 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора. слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч.4 ст. 41, ч. 2 ст. 365; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України (в редакції від 02.02.2014) КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується доказами, які додані до клопотання, а саме: копією інформаційного листа командира БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_19 №26/15-576 від 14.07.2014 у якому зазначено, що з 22.01.2014 по 22.02.2014 до міста Києва для охорони громадського порядку був відряджений особовий склад БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області. Відповідальним співробітникам були видані помпові рушниці «ФОРТ 500», «ФОРТ 500A» із набоями 12 калібру ТЕРЕН-12К у кількості 98 штук та ТЕРЕН 12П у кількості 98 штук. 22.02.2014 до КЗЗ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області були здані вказані рушниці з набоями 12 калібру ТЕРЕН-12К у кількості 74 штуки та ТЕРЕН 12П у кількості 44 штуки; - списком особового складу патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області, який перебував у відрядженні у місті Києві, відповідно до наказу ГУМВС України в Запорізькій області від 23.01.2014 № 246 док, серед якого значиться колишній старший інспектор зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 ; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ПІПС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який серед іншого на пул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора НПС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БІС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках. в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - документах, а саме протоколі огляду відеозаписів за участі колишнього інспектора ППС ГУМВС України у Запорізькій області ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який серед іншого на вул. Шовковичній в м. Києві впізнав старшого інспектора зі службової підготовки групи кадрового забезпечення БПС Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 , який перебував із рушницею в руках, в тому числі під час стрільби в сторону протестувальників; - показаннями колишніх співробітників ППС ГУМВС України з Запорізькій області з саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які серед іншого повідомили, що перебували з відрядженні в м. Києві, 18.02.2014 перебували на вул. Шовковичній в м. Києві, де в тому числі ніс службу зведений загін ППС ГУМВС України в Запорізькій області, командиром якого був ОСОБА_11 . Під час зазначених подій був присутній ОСОБА_7 , який був із рушницею в руках. Завданням перебування у центральній частині міста було недопущення переміщення мітингувальників до Верховної Ради України; - слідчими експериментами проведеними з колишніми співробітниками ППС ГУМВС України у Запорізькій області а саме: ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 які на місці, а саме на вул. Шовковичній вказали, що перебували у відрядженні в м. Києві, 18.02.2014 перебували на вул. Шовковичній. Повідомили, що під час зазначених подій був присутній ОСОБА_7 , який був із рушницею в руках. Завданням перебування у центральній частині міста було недопущення переміщення мітингувальників до Верховної Ради України; - показаннями колишнього заступника начальника управління по роботі з особовим складом Східного ТрК ВВ МВС України ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який зазначив, що на вул. Шовковичній 18.02.2014 крім підрозділів внутрішніх військ, перебував невідомий йому підрозділ із Запорізької області, 3-4 співробітники якого мали рушниці. Під час перебування на вул. Шовковичній неодноразово бачив як співробітники міліції із Запорізької області вели прицільну стрільбу в сторону протестувальників; - слідчими експериментом за участі ОСОБА_31 , який на вул. Шовковичній, м. Київ, вказав місця розташування осіб із числа підрозділу міліції із Запорізької області, які здійснювали прицільну стрільбу в бік мітингувальників із відстані близько 40 метрів; - висновком експертів за результатами проведення комплексної судової експертизи зброї, слідів та обставин її використання та матеріалів речовин та виробів № 8130/24-31/8131/24-34 від 22.01.2025.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена у клопотанні та сумнівів не викликає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, доведені, з огляду на додані до клопотання докази.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), колегія суддів виходить із того, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні, в тому числі особливо тяжкого злочину, який спричинив настання тяжких наслідків у вигляді отримання тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості 21 протестувальнику, за вчинення якого Законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років позбавлення волі.

ОСОБА_7 не з?явився 14.10.2025 за повісткою про його виклик до Офісу Генерального прокурора для проведення із останнім процесуальних дій - вручення письмового повідомлення про підозру.

ОСОБА_7 не має на території України нерухомого майна та транспортних засобів, не має неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 8 листа Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні як відповідний ризик.

Очевидно, що в умовах, які на даний час існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_7 збільшуються можливості для ухилення від органів досудового розслідування та суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку підозрюваного.

При цьому необхідно врахувати і ту обставину, що ОСОБА_7 постійно проживає на території Запорізької області, яка перебуває у зоні активних бойових дій, що, у свою чергу, може бути використано ним при незаконному перетині державного кордону України з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Печерським районним судом м. Києва на даний час за процедурою «in absentia» здійснюється судовий розгляд обвинувальних актів у кримінальних провадженнях стосовно командира роти ППС Мелітопольського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_16 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000163 від 11.02.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва) та командира роти ПС Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_17 (обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000853 від 19.08.2025 скеровано до Печерського районного суду м. Києва), у групі з якими останній вчиняв інкриміновані останньому кримінальні правопорушення.

На цей час зазначені особи перебувають у розшуку та ОСОБА_7 може вийти із ними на зв`язок з метою спроби виїзду із України, в тому числі на тимчасово окуповану територію.

Крім того, ОСОБА_7 вчиняв інкриміновані йому злочини у співучасті з іншими керівниками державних та правоохоронних органів, які на теперішній час також ухиляються від органів досудового розслідування та суду, у зв?язку із чим оголошені у розшук, а також судом стосовно них, у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, застосовано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою, зокрема: 24.03.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_32 оголошений у розшук, а 01.04.2020 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2020 підозрюваному ОСОБА_33 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 09.07.2014 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_34 оголошений у розшук, а 03.02.2020 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.06.2020 підозрюваному ОСОБА_35 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 12.03.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_13 оголошений у розшук, а 12.08.2019 - оголошений у міжнародний розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2019 підозрюваному ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; 26.02.2015 постановою слідчого Генеральної прокуратури України підозрюваний ОСОБА_36 оголошений у розшук; ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.08.2019 підозрюваному ОСОБА_37 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до листа ГУБКОЗ СБ України від 02.12.2020 № 14/12/5-4186 інші підозрювані ОСОБА_14 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_34 , ОСОБА_39 , ОСОБА_13 , спільно з якими ОСОБА_7 вчиняв злочини, у лютому 2014 року вибули за межі України та до теперішнього часу на територію України не повертались.

При цьому, також необхідно врахувати і те, що 04.10.2023 для розгляду по суті до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002014 за обставинами вчинення неправомірних дій під час подій 18-20.02.2014 стосовно інших співучасників підозрюваного ОСОБА_7 , а саме керівників органів внутрішніх справ, які 18.02.2014 віддавали незаконні накази, зокрема, ОСОБА_40 , ОСОБА_13 та інших.

В той же час варто врахувати, що співучасники ОСОБА_7 мають міцні зв`язки із вишезазначеними керівниками та працівниками правоохоронних органів, в тому числі з колишнім Міністром внутрішніх прав ОСОБА_41 , який на даний час переховується від органів слідства та суду на території російської федерації та очолює благодійний фонд «Юго-Восток».

Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), вбачається з того, що на теперішній час слідчими Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора продовжується здійснення досудового розслідування за усіма фактами перешкоджання посадовими особами державних та правоохоронних органів у період листопада 2013 року - лютого 2014 року проведенню зібрань громадян у м. Києві, що призвело до масових жертв серед протестувальників, а також за фактами їх вбивств та інших злочинів, пов`язаних із незаконною протидією протестним акціям. Таким чином слідчими та прокурорами продовжується збір доказів: вилучення документів, допити свідків та потерпілих, проведення слідчих експериментів, призначення експертиз тощо, а тому загроза протидії встановленню усіх обставин подій є актуальною, а за окремими фактами зареєстровано ряд кримінальних проваджень.

Також встановлено, що 18-20.02.2014 у центральній частині м. Києва посадовими особами Управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві за усним наказом ОСОБА_13 знищувались службові документи, які у тому числі стосувались залучення та використання у цей період підрозділів органів внутрішніх справ та застосування співробітниками спеціальних засобів до мітингувальників (арк. 30 висновку службового розслідування МВС України від 24.04.2014).

Крім того, висновком службового розслідування від 25.07.2014 за фактом відсутності службової документації, встановлена відсутність книг обліку тимчасової видачі особовому складу інвентарного майна та спецзасобів, обліку видачі довідок про переміщення особового складу полку в інші підрозділи або звільненні, книг обліку та закріплення озброєння за особовим складом оперативної роти, видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів, видачі і приймання засобів зв?язку; журнали спорядження магазинів до автоматичної зброї, реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною зброєю; плани-розрахунки комплексного використання сил та засобів, радіопозивних та інших чисельних документів у яких зафіксовані відомості про службову діяльність ПМОП «Беркут», підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві у період зокрема з грудня 2013 по березень 2014 року.

Відповідно до висновку за результатами службового розслідування від 15.06.2015 за фактами подій, які мали місце у 2014 році за участю працівників ПМОП «Беркут» ГУМВС України в м. Києві службова документація ПМОП «Беркут» рахується втраченою у період з 20 по 25.02.2014 року.

Відповідно до витягу із службового розслідування від 12.11.2014 проведеного на підставі наказу ГУМВС України в Львівській області від 11.11.2014 № 2658 за фактом пожежі 20.02.2014 в приміщенні кімнати зберігання зброї БМОП «Беркут», а також акту про пожежу від 21.02.2014 серед іншого було втрачено службову документацію, а саме: журнали обліку та закріплення озброєння БМОП «Беркут»; журнал обліку видачі та прийняття озброєння та спеціальних засобів БМОП «Беркут».

В ході службового розслідування за вказаним фактом було встановлено, що шафи № 16 в якій зберігались помпові рушниці «Форт 500» на момент інвентаризації були відчинені, майно відсутнє, замок на дверях пошкоджений.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), вбачається із того, що ОСОБА_7 працює інспектором ВОХР в АТ «Мотор Січ», де в тому числі працюють свідки у кримінальному провадженні та колишні керівники зведеного загону патрульної служби ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , серед яких останній також має авторитет, будучи старанним працівником в правоохоронних органах.

Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризують його як особу із зв`язками в правоохоронних органах України, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення. При цьому зазначені кримінальні правопорушення вчинялись підозрюваним із іншими працівниками правоохоронних органів у тому числі керівниками, які на теперішній час переховуються від органів досудового розслідування та суду.

У зв?язку з цим слід враховувати також і ризик перешкоджання з боку підозрюваного, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ у справі «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968), оскільки він, володіючи відомостями щодо осіб потерпілих, свідків, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів та відмови від показів взагалі.

Також, ОСОБА_7 матиме змогу впливати на інших обвинувачених, в групі з якими він вчинив зазначені злочини і обвинувальні акти щодо яких перебувають на розгляді в судах і, які обвинувачуються у вчиненні вищезазначених злочинів.

Співучасники ОСОБА_7 , на даний час переховуються від слідства і суду та перебувають на території Російської Федерації, або на тимчасово окупованій території.

Зазначене вказує на наявність ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання органу досудового розслідування, та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, конкретні обставини кримінального правопорушення, попри доводи слідчого у клопотанні про неможливість визначення альтернативного запобіжного заходу, дійшов висновку про визначення підозрюваному застави у розмірі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, правильним є висновок слідчого судді про те, що застава в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 258 КК України (в редакції від 02.02.2014) КК України, у яких він підозрюється, мають високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого злочину.

Отже, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, правильність кваліфікації дій підозрюваного, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки доказів наявності достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи немає.

Оцінюючи ризик знищення, схову документів, речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного тиску на свідків та підозрюваних та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає, що з високою ймовірністю підозрюваний може вдатися до таких дій з метою знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також зміни свідками, іншими підозрюваними наданих раніше показань для уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності. Крім того, характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , характеризують його як особу із зв`язками в правоохоронних органах України, здатну до протидії досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження існування у кримінальному провадженні інших ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та виклав в ухвалі детальні мотиви про існування таких ризиків з огляду на конкретні обставини інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, та даних про особу підозрюваного.

Доводи захисника про те, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ч.4 ст. 340 та ч.2 ст. 365 КК України сплив та те, що строки досудового розслідування закінчились, до уваги колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44, ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, визначені цією статтею.

У постанові Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 192/3301/16 зазначено, за яких умов застосовуються звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності, передбачене ст. 49 КК України, а саме зазначено наступне:

1) вчинення особою злочину;

2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності;

3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду;

4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Таким чином, Верховний Суд підтвердив, що у суду виникає обов`язок звільнити особу від кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України, якщо вона вчинила злочин, у якому її обвинувачують, що відповідає точному змісту ст. 49 КК України.

Натомість, згідно матеріалів, долучених до клопотання слідчого, під час вручення ОСОБА_7 письмового повідомлення про підозру та пам`ятки підозрюваного останньому роз`яснювалося його право на таке звільнення, проте останній відповідної згоди не надав, свою вину не визнав, вирішивши здійснювати свій захист щодо всіх інкримінованих останньому злочинів.

Отже, у разі доведення вини ОСОБА_7 , його можливо лише звільнити від відбування покарання за інкриміновані злочини невеликої тяжкості та тяжкі.

Натомість, станом на 25.11.2013 діяла редакція статті 219 КПК України. в якій не було передбачено строків досудового розслідування у фактових кримінальних провадженнях, оскільки поняття строки досудового розслідування у фактових кримінальних провадженнях, де жодній особі не повідомлялося про підозру, введено до КПК України відповідно до Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 та застосовувалось до кримінальних проваджень, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Також, норми цього Закону не мають зворотної в дії в часі.

Отже, враховуючи викладене у кримінальних провадженнях, відомості про які внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань до моменту введення в дію першої редакції означеного Закону - строки досудового розслідування рахуються лише після повідомлення про підозру осіб.

При цьому, строки у кримінальних провадженнях за підозрою особи (осіб) рахуються окремо та на загальний строк досудового розслідування кримінального провадження, у якому особам (особі) повідомлялося про підозру та з якого в послідуючому матеріали за підозрою особи (осіб) виділяються в окреме провадження, не впливають, що не потребує пояснень, виходячи із чинної редакції статті 219 КПК України на момент повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду справи по суті та їм буде надана відповідна правова оцінка з огляду на те, що слідчому судді на момент розгляду клопотання органу досудового розслідування не надається весь обсяг доказів у кримінальному провадженні та досудове розслідування триває.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з доповненнями - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4