490/2826/25 16.10.2025
н/п 1-кс/490/4210/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотання про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення санкціонованого обшуку 10.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду Миколаївської області за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Redmi 9А»;

- мобільний телефон марки «Redmi 9С»;

- автомобіль марки ВАЗ 2107 з державним номерним знаком НОМЕР_1 білого кольору,

у кримінальному провадженні № 0000127 від 14.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.. Арешт майна допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Частиною 2 ст. 171 КПК України, визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Між тим, клопотання прокурора взагалі не містить відомостей, всупереч положенням ст.ст. 170,171 КПК України, щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, ознаки за якими воно може вважатися речовим доказом у кримінальному провадженні, в разі якщо арешт необхідний з метою забезпечення збереження майна, а відповідно не містить і обґрунтування необхідності накладення арешту на майно.

Клопотання жодним чином не обгрунтовано та містить лише цитування положень кримінального процесуального кодексу України, що регулює вирішення питань щодо арешту майна.

Тобто, клопотання не відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000127 повернути прокурору для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині протягом строку, встановленого в ч. 3 ст. 172 КПК України .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1