Справа № 459/3471/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1260/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000772 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01.02.2024 року, стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Соколівка, Вільнянський район, Запорізька область, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01.02.2024, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахується з моменту звернення вироку до виконання.

Вирішено питання з речовими доказам и в порядку ст. 100 КПК України.

Даний вирок оскаржила захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 , яка просить вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного покарання. Застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку.

Вважає вирок таким, що підлягає скасуванню в частині призначення покарання та застосуванню до обвинуваченого ОСОБА_7 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку.

Фактичні обставини та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 , за ст. 336 КК України, сторона захисту не оскаржує.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не був судимий, не перебуває на обліку в нарколога, психіатра, однак тяжко психологічно переживає вказану обставину, щиро розкаявся та активно сприяв у розкритті злочину. Відтак виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Апелянт зазначає, що обвинувачений звертався за допомогою до психолога, яка визначила стан ОСОБА_7 як тривожний і депресивний.

Окрім того обвинувачений переселенець із Запорізької області, яка межує з лінією фронту, працює не офіційно, заробітна плата не надто велика і окрім того на утриманні у нього та дружини, яка не працює, перебуває малолітній син. Обвинувачений намагався бути корисним у цивільному житті для ЗСУ та він перерахував благодійну пожертву в сумі 10000 грн на потреби ЗСУ.

Окрім того на підтвердження свого незадовільного стану здоров`я ОСОБА_7 , долучив до матеріалів справи медичне обстеження, яке підтверджує наявність у нього ряду захворювань, які потребують оперативного втручання та лікування.

Апелянт наголошує, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно не будучи впевненим у своїй придатності, у законності дій працівників ТЦК та СП, відмовився від отримання бойової повістки, для відправлення до військової частини для проходження служби у Збройних Силах України. Це сталося зокрема через непереборний страх перед службою у воєнний час.

Сторона захисту акцентує увагу на тому, що обвинувачений, розуміючи, що війна може тривати довго, та у нього є обов`язок захищати Батьківщину, вчиться переборювати свій страх та в подальшому має бажання служити в Збройних Силах України, за умови визначення його придатним ВЛК, оскільки зараз він пройшов медичне обстеження на підтвердження наявних у нього захворювань. У вчиненому щиро розкаюється.

Захисник вважає, що у цій справі є всі вищезазначені підстави для звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак суд першої інстанції не надав переконливих та обґрунтованих мотивів для відмови у застосуванні ст. 75 КК України до ОСОБА_7 .

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений, ОСОБА_7 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указів Президента України воєнного стану, а також проведення на підставі Указу Президента на території України загальної мобілізації, 20.07.2023 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , медичного огляду військово-лікарської комісії, якою визнаний придатним до військової служби, того самого дня о 18 годині отримав мобілізаційне розпорядження до військової частини (команди) НОМЕР_1 , що підтвердив шляхом особистого підписання контрольного талону мобілізаційного розпорядження №1 тa в журналі вручення мобілізаційних розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після чого, 21.07.2023 ОСОБА_7 відповідно до поіменного списку резервістів (військовозобов?язаних) було відправлено ІНФОРМАЦІЯ_4 до військової частини (команди) НОМЕР_1 . Прибувши до вище зазначеної військової частини ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від призову під час мобілізації, будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25.03.1992 М2232-11, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХП та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 відмовився від проходження служби про що написав відповідну заяву на ім?я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У подальшому ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації, 26.07.2023 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини (команди № НОМЕР_2 ), та написав заяву на ім?я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про відмову від мобілізації та проходження служби в Збройних силах України, про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 26.07.2023 складено акт про відмову від отримання повістки на відправку. В подальшому, не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби ОСОБА_7 у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-П, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХП та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_7 о 09 годині 00 хвилин 27.07.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до вище зазначеної військової частини (команди № НОМЕР_2 ), тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Окрім цього, 19.09.2023 ОСОБА_7 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, будучи достовірно обізнаним про ведення на всій території України із 24.02.2022 воєнного стану, проведення на території України загальної мобілізації на особливий період, в приміщенні Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, що знаходиться за адресою: Львівська область м. Червоноград, вул. Св. Володимира 8А, відмовився від отримання повістки на відправку до військової частини (команди НОМЕР_3 ) та мобілізаційного розпорядження до військової частини (команди НОМЕР_3 ), про що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 19.09.2023 складено акт про відмову від отримання повістки на відправку. В подальшому, не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки або підстав для непридатності для несення служби, ОСОБА_7 у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу України» від 25.03.1992 №2232-І, ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 3543-ХП та Указів Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 ОСОБА_7 о 09 годині 00 хвилин 21.09.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого направлення до військової частини (команди № НОМЕР_4 ), тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

До початку розгляду справи по суті захисник-адвокат ОСОБА_6 надіслала клопотання від 09.07.2025 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 .. Адвокат долучила витяг військово-облікового документу «Резерв+» про наявність відстрочки у ОСОБА_7 до 23.10.2026 (а.с. 194 -210 т.2).

Обвинувачений ОСОБА_7 , який підтримав клопотання захисника, скерував до суду клопотання про розгляд справи без його участі, оскільки перебуває на лікуванні та надав суду, для долучення, до справи копії наступних документів.

1. Інформаційна довідка (зі штрих кодом) від 11.11.2025 з електронної системи охорони здоров`я про перебування ОСОБА_7 на лікуванні в період з 07.11 по 14.11.2025 (1 арк).

2.Витяг з сайту «Резерв+» (на 1 арк), де зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) має відстрочку до завершення мобілізації та дійсна до 23.10.2026; тип відстрочки п.2 ч.1 ст. 23.

Дана довідка зареєстрована за ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Дата ВЛК: 20.07.2023, група інвалідності 3 група та діє до 18.03.2026 - внаслідок загального захворювання. Номер в реєстрі Оберіг: 4, звання : солдат; водій, перевезення автомобільним транспортом.

3. Витяг ( з медичними додатками) з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; номер витягу 10471/25/1508/В, дата прийняття рішення: 18.06.2025; номер рішення 10471/25/1508/Р виданий на ім`я ОСОБА_9 . З даного витягу вбачається, що 02.06.2025 йому встановлена інвалідність III групи (на 9 арк) .

Обвинуваченому ОСОБА_7 судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибув, але скерував відповідне клопотання про розгляд справи без його участі та перебуванні на листку непрацездатності.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подане нею клопотання та врахувати, що у обвинуваченого є право на відстрочку від військової служби до 23.10.2026 року, також наявна інвалідність 3 групи, в судовому засіданні подане клопотання підтримала в повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення клопотання сторони захисту та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, відповідає фактичним обставинам справи є обґрунтованим та ніким не оскаржується.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, оскільки вчинене ОСОБА_7 правопорушення, передбачене ст.336 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від трьох до п`яти років та відповідно до ст.12 КК України - відноситься до нетяжкого злочину.

Однак, до початку розгляду справи по суті в суді апеляційної інстанції, стороною захисту надано клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі довідки з системи «Резерв+» про надання ОСОБА_7 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період до 23.10.2026 тип відстрочки п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно зі ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Колегія суддів враховує тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його вік та стан здоров`я, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення.

Також суду апеляційної інстанції були надані захисником підтвердження, що ОСОБА_7 офіційно працює на посаді логіста в ТОВ «ВЕЛОКС АВТО ТРАНС» з 15.09.2025.

Обвинуваченим надані документи на підтвердження стану здоров`я- наявність у нього 3 групи інвалідності та на підставі цього ним отримано відтермінування від мобілізації до 23.10.2026.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Вказані обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що у відповідності до чинного законодавства, в межах даного кримінального провадження, у обвинуваченого ОСОБА_7 наявна підстава для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, отже обвинувачений ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, на підставі ст. 48 КК України, підлягає закриттю у зв`язку із зміною обстановки.

Згідно з ч.2 ст. 44 КК України - звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, за змістом статті 48 КК України - особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Згідно зі ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту та зазначає, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, згідно зі ст. 48 КК України, відтак, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закриттю, відповідно до п.1 ч.2 ст. 284, ст. 285, 417 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 284, 285 404, 405, 407, 409, 417, 419, 424 КПК України, колегія суддів,

постановила :

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 01.02.2024 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження № 0000772 стосовно ОСОБА_7 , на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: оригінал військового квитка серія НОМЕР_6 виданого на ім?я ОСОБА_7 ; обліково-послужна карта до військового квитка серії НОМЕР_6 видана на ім?я ОСОБА_7 - повернути законному володільцю; повістка на відправку від 27.07.2023 до військової частини (команди) НОМЕР_7 , на ім?я ОСОБА_7 ; мобілізаційне розпорядження до військової частини (команди) НОМЕР_3 на ім?я ОСОБА_7 ; мобілізаційне розпорядження до військової частини (команди) НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_7 ; копія поіменного списку резервістів (військовозобов?язаних); довідка військово-лікарської комісії; копія картки обстеження медичного огляду ОСОБА_7 ; актами про відмову від отримання повісток на відправку; заява ОСОБА_7 від 21.07.2023; заява ОСОБА_7 від 26.07.2023; оптичний носій «DVD-R» з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий:

Судді: