Справа № 487/984/25
Провадження № 1-кс/487/5374/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.11.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.11.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вказаним ризикам. Таким чином, на даний час є достатні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

У судовому засіданні захисник не заперечувала проти задоволення клопотання.

Розгляд клопотання було проведено слідчим суддею в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000235 від 04.11.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Новоолександрівка Каланчацького району Херсонської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , який не є депутатом будь-якого рівня, раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, а саме: у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора; ч. 6 ст. 111-1 КК України, тобто у колабораційній діяльності, а саме: у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради; ч. 1 ст. 436-2 КК України, а саме: у виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , не пізніше серпня 2022 року (більш точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у тимчасово окупованому військами рф селі Новоолексіївка Каланчацької територіальної громади Скадовського району Херсонської області, будучи обізнаним про введення воєнного стану в Україні, внаслідок незаконного вторгнення збройних сил та інших військових формувань російської федерації на її територію, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння фактів ведення російською федерацією агресивної війни проти України, тобто застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності України, захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на реалізацію політики держави-агресора рф, прийняв пропозицію невстановлених досудових розслідуванням осіб окупаційної адміністрації та добровільно зайняв посаду у незаконному та підконтрольному окупаційній адміністрації органі - так званого начальника Новоолександрівського територіального управління Каланчацької військово-цивільної адміністрації Херсонської області (мовою оригіналу, російською «начальника Новоолександравского территориального управления Каланчакской Военно-гражданской администрации Херсонской области»), пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Перебуваючи на вказаній посаді незаконно створеного органу окупаційної адміністрації, ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації політики держави-агресора рф на тимчасово окупованій території, не пізніше серпня 2022 року, знаходячись на території с. Новоолександрівка Скадовського району Херсонської області виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а саме: організовував діяльність Новоолександрівського територіального управління Каланчацької військово цивільної адміністрації Херсонської області, розселення військовослужбовців рф до житла місцевих мешканців, які виїхали з тимчасово окупованої території, проводив та організовував оформлення соціальних виплат (матеріальної допомоги) та інших виплат у грошовій одиниці рф (рублях) за законодавством російської федерації та приймав участь в інформаційних заходах, спрямованих на створення підтримки (популяризації) рішень і дій держави-агресора (рф), реалізації соціальної та освітньої політики окупаційної влади.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльність, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Водночас, ОСОБА_6 , не пізніше 14.08.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), знаходячись на тимчасово окупованій території с. Новоолександрівка Скадовського району Херсонської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), діючи добровільно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та реалізуючи свій злочинний умисел на здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, умисно, публічно надав інтерв`ю, яке розповсюджено на онлайн-сервісі для перегляду та публікації відео «VK Видео» на каналі країни-агресора під назвою «Дерзкий Квадрат Донбасс| Новости СВО», наступного змісту: «В 96 году нашу школу перевели на украинский язык, теперь надеемся что с 1 сентября будем опять русскими», «Да, у нас село начало берет с Тамбовской губернии, тамбовчан сюда привезли пан Бугай поменял людей на собак, Багай выращивал собак, русских борзых, а как приехали к нам сюда на охоту в степи, понравилось, и говорит давай обмен, он говорит продавать не буду, людей если сюда привезешь семьи, ну и изначально 14 или НОМЕР_1 семей привезли с Тамбовщины и вот значит начало села». Вказані висловлювання ОСОБА_6 відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи містять в собі ознаки здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою - агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у колабораційній діяльності, а саме: у здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованої на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Одночасно, не зупинившись на скоєному, ОСОБА_6 , не пізніше 14.08.2022 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Новоолександрівка Скадовського району Херсонської області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), будучи обізнаним щодо розпочатої у 2014 році відкритої збройної агресії російської федерації проти України, яка 24.02.2022 переросла в повномасштабні бойові дії по всій території України, достовірно розуміючи, що Україна є унітарною державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння фактів ведення російською федерацією агресивної війни проти України, тобто застосування збройної сили проти суверенітету, територіальної недоторканості або політичної незалежності України, захоплення та подальшого утримання рф території Херсонської області, зокрема, Скадовського району, діючи добровільно, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та тимчасової окупації частини території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з метою завдання шкоди національним інтересам України, публічно надав із інтерв`ю, яке булу розповсюджено на онлайн-сервісі для перегляду та публікації відео «VK Видео» на каналі країни-агресора «Дерзкий Квадрат Донбасс| Новости СВО», наступного змісту: «В 96 году нашу школу перевели на украинский язык, теперь надеемся что с 1 сентября будем опять русскими», «Да, у нас село начало берет с Тамбовской губернии, тамбовчан сюда привезли пан Бугай поменял людей на собак, Багай выращивал собак, русских борзых, а как приехали к нам сюда на охоту в степи, понравилось, и говорит давай обмен, он говорит продавать не буду, людей если сюда привезешь семьи, ну и изначально 14 или 15 семей привезли с Тамбовщины и вот значит начало села». Вказані висловлювання ОСОБА_6 відповідно до висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи містять в собі виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, розпочатої у 2014 році.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у виправдовуванні, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України.

21.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема: протоколом огляду від 11.02.2025, у ході якого проведено огляд публікації від 14.08.2022, яка розташована на онлайн-сервісі для перегляду та публікації відео «VK Видео» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 У ході огляду встановлено відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який опублікований на каналі «« ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Вказаний відеозапис загальною тривалістю 01 хв. 21 сек. містить у собі інтерв`ю чоловіка, який візуально схожий на ОСОБА_6 . У ході вказаного інтерв`ю чоловік схожий на ОСОБА_6 промовляє: «В 96 году нашу школу перевели на украинский язык, теперь надеемся что с 1 сентября будем опять русскими», «Да, у нас село начало берет с Тамбовской губернии, тамбовчан сюда привезли пан Бугай поменял людей на собак, Багай выращивал собак, русских борзых, а как приехали к нам сюда на охоту в степи, понравилось, и говорит давай обмен, он говорит продавать не буду, людей если сюда привезешь семьи, ну и изначально 14 или НОМЕР_1 семей привезли с Тамбовщины и вот значит начало села», «Я только хотел сказать у нас как бы этот вот он служил в Бугаевец, уехал служил в Тамбове, а сейчас живет в Мичуринске. И второй там есть так что у нас там есть», «Ну если Мичуринск значит естественно, от чего начало»; висновком судової портретної експертизи Кіровоградського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/112-25/6666-ФП від 22.05.2025, згідно якого в публікації 14.08.2022, яка розташована на онлайн-сервісі для перегляду та публікації відео «VK Видео» за посиланням https://vk.ru/video-188414050_456239810?access_key=f1bc1ddaf53b789dff зображений ОСОБА_6 ; висновком судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи Вінницького НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/102-25/13170-ЛД від 12.09.2025, згідно якого в висловлюваннях ОСОБА_6 наявні ознаки здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою - агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації та містять в собі виправдовування, визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, розпочатої у 2014 році; протоколом огляду від 05.02.2025, у ході якого проведено огляд публікації від16.03.2024, яка розташована в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 У ході огляду встановлено документ під назвою «Список_Каланчацька_ВЦА.pdf». При відкритті документу встановлено «Расчетная ведомость №9» за май 2023 года, учреждение - Каланчакская Военно-гражданская администрация Херсонской области» з відтиском печатки червоного кольору на якій наявний малюнок двоглавого орла та підпис «Каланчакская Военно-гражданская администрация », яка затверджена «руководителем учреждения (підпис) ОСОБА_7 » та «главным бухгалтером (підпис) ОСОБА_8 ». На сторінці №2 під пунктом №60 наявна особа - далі мовою оригіналу (російською) «Фамилия, имя, отчество - ОСОБА_9 , Должность - Начальник территориального управления, кол-во дней 17, Насчитано, рублей 111 728, 76, Начисление отпускных за текущий месяц 12 212, 43, Начисление отпускных за следующий месяц 109 911, 87, Начислено всего 233 853, 06, Насчитано за минусом налогового вычета 233 853, 06, НДФЛ13% - 30401, 00, Сумма к выдаче - 203 452, 06»; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 27.09.2022 виїхала на підконтрольну територію України з окупованого с. Новоолександрівка. При виїзді з села свідок залишила ключі від будинку своїй сусідці від якої в подальшому дізналась, що військові рф заселились до її будинку та цьому сприяв ОСОБА_6 . До повномасштабного вторгнення ОСОБА_6 працював неофіційно пастухом, а на початок вторгнення почав сприяти військовим рф, а саме: через с. Новоолександрівка йшла військова техніка рф і ОСОБА_6 їздив її зустрічати (це свідку повідомили місцеві мешканці) та почав збирати своїх однодумців із осіб, які підтримували окупантів. У серпні 2022 року ОСОБА_6 призначили на посаду голови селищної ради та 18.08.2022 проходив збір на підтримку того, що «Херсон это россия» і на сайті військової адміністрації був відеозапис за участі ОСОБА_6 , який тримаючи прапор рф говорив «россия навсегда с нами». Також цього дня ОСОБА_6 особисто на будинку сільської ради с. Новоолександрівка повісив прапор рф. Крім того, поки ОСОБА_10 перебувала в окупації до неї приходили військові рф з метою проведення профілактичної роботи з приводу того, що остання в соціальних мережах робила публікації про неприйняття місцевими мешканцями військових рф та під час розмови з одним з військовим свідку стало відомо, що до неї прийшли через те, що вона начебто погрожує ОСОБА_6 , який погодився обійняти посаду голови сільської ради; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_10 у ході якого свідок впізнала особу ОСОБА_6 , який наприкінці серпня 2022 року призначений окупаційною владою на посаду сільського голови с. Новоолександрівка; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка показала, що з 2021 року знайома з ОСОБА_6 , який на той час працював поштарем на Укрпошті. Після повномасштабного вторгнення рф ОСОБА_6 обійняв посаду старости с. Новоолександрівка. 1-го вересня 2022 року в центрі села відбулась роздача гуманітарної допомоги рф в якій особисто брав участь ОСОБА_6 . Вказані відомості свідку стали відомі від сусідки, яка на сьогоднішній день перебуває в окупації. Крім того, під час проведення референдуму на приєднання територій Херсонської області до складу рф ОСОБА_12 їздив по селу з бюлетенями з пересувною виборчою комісією; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , яка показала, що в серпні 2022 року ОСОБА_6 в приміщенні сільської ради призначений на посаду голови округу с. Новоолександрівка ОСОБА_14 . Перебуваючи на займаній посаді голови с. Новоолександрівка ОСОБА_6 організовував роздачу російської гуманітарної допомоги, займався збором документів місцевих мешканців із метою подальшого отримання ними паспортів громадян рф та матеріальної грошової допомоги. Крім того, ОСОБА_6 особисто займався розселенням військових держави-агресора в будинки місцевих мешканців, які виїхали на підконтрольну Україні територію; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 у ході якого свідок впізнала особу ОСОБА_6 , який в серпні 2022 року обійняв посаду старости с. Новоолександрівка та вчиняв дії спрямовані на пособництво державі-агресору, а саме: приймав активну участь у заходах з нагоди свят рф, розселяв військових держави-агресора та збирав документи місцевих мешканців для подальшого отримання паспортів РФ.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

За ч. 6 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно ч. 1 ст. 436-2 КК України передбачено покарання у вигляді виправних робіт на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

21.11.2025 в газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано повідомлення ОСОБА_6 про підозру за ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України та оголошення із повістками про виклик до слідчого на 25.11.2025, 26.11.2025 та 27.11.2025 до СУ ГУНП в Херсонської області, за фактичним місцем розташування органу досудового розслідування (в межах територіальної юрисдикції), а саме за адресою: вул. Біла, 44, м. Миколаїв (наказ № 365 від 15.05.2023 «Про визначення місця дислокації слідчого управління ГУНП в Херсонській області), для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім того, повідомлення про підозру та вказані повістки розміщені на веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

Разом із тим, на вказані дати та час підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття, не надав.

В ході досудового розслідування отримано інформацію про те, що ОСОБА_6 на даний час постійно перебуває на тимчасово окупованій території лівобережжя Херсонської області з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що також підтверджується інформацією отриманою від оперативного підрозділу та інформацією про відсутність даних про перетин вказаною особою державного кордону з 24.02.2022.

28.11.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, у тому числі міжнародний.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 09.12.2025 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) кримінального правопорушення.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість ОСОБА_6 у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою їх схилити до надання неправдивих показів, оскільки з усіма свідками він особисто знайомий, а тому може вплинути на їх свідчення, які підлягають допиту у суді під час розгляду справи судом по суті. Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_15 , а вільно пересуваючись, він зможе перешкоджати кримінальному провадженню й іншим чином через свої стійкі зв`язки з представниками іноземної держави російської федерації, державними зрадниками та колаборантами, а також продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111-2 КК України.. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, в разі визнання винуватим підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Новоолександрівка Каланчацького району Херсонської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного на свободу.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку. Відтак розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України суд позбавлений можливості застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Більш того, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КПК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою (ч. 6 ст. 176 КПК України).

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України, строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 197, 309, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке 04.11.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235.

Після затримання підозрюваного, не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки до місця кримінального провадження, доставити до слідчого судді, суду для розгляду за його участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1