УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року

м. Київ

справа № 404/547/18

провадження № 51 - 4900 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувшикасаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року,

встановив:

Вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 грудня 2023 року ОСОБА_4 визнано невинуватим та виправдано за ст. 115 ч. 1, ст. 115 ч. 2 п. 4, 13 КК України за відсутністю в його діях складу зазначених кримінальних правопорушень.

Вироком Кропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року задоволено частково апеляційну скаргу прокурора з доповненнями, вирок місцевого суду скасовано. ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за ст. 115 ч. 1, ст. 115 ч. 2 п. 4, 13, ст. 70 ч. 1, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років без конфіскації майна. ОСОБА_4 взято під варту в залі апеляційного суду, вирішено питання щодо початку строку відбування покарання та стягнуто процесуальні витрати, а в решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, проте таке відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Разом з тим, засуджений у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про незаконність та необґрунтованість вироку апеляційного суду, проте в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, ст. 412 - 414 КПК України та не зазначає в чому конкретно вони полягають, з урахуванням його позиції щодо невинуватості у вчиненні злочинів.

Згідно зі ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Крім того, засуджений не зазначає в чому полягає незаконність вироку апеляційного суду в силу ст. 420 КПК України, які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом.

З прохальної частини касаційної скарги засудженого вбачається, що він просить скасувати вирокКропивницького апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року без зазначення вимог, які містить ст. 436 КПК України, тому прохальну частину касаційної скарги необхідно уточнити відповідно до вимог цієї норми процесуального закону, змісту оскаржуваного судового рішення і доводів касаційної скарги.

Відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху.

Встановити засудженому ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3