Справа № 587/744/25
УХВАЛА

про продовження строків тримання під вартою

02 січня 2026 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000813 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні підтримав своє клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, обґрунтовуючи його тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 11.01.2026 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин; ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких було підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не зменшились, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду, обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Обвинувачений вважав за можливе обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому обвинувачений послався на те, що він знаходиться під вартою тривалий час і необхідності і законних підстав для продовження запобіжного заходу у виді утримання під вартою немає. Ініціатором сварки під час якої були завдані тілесні ушкодження є саме потерпілий. Не заперечував проти обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, беручи до уваги, що його батько має ряд захворювань, що підтверджується наданою обвинуваченим медичною документацією.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважав за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому захисник зазначив, що ризики, на які посилається у своєму клопотанні прокурор, не доведені, сам обвинувачений є військовослужбовцем, до цього займався суспільно-корисною працею, має постійне місце проживання, можливість впливати на потерпілого та свідків, переховуватися від суду є сумнівною, оскільки жодним доказом не підтверджується, потерпілий не має претензій до обвинуваченого і допитаний в судовому засіданні. Складнощі з забезпеченням участі свідка в судовому засіданні не можуть впливати на продовження утримання обвинуваченого під вартою, обвинувачений не може перебувати під вартою лише внаслідок очікування судового рішення, якщо немає визначених законом підстав для його утримання під вартою.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і таким, що піддягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до практики ЄСПЛ допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку обвинуваченого таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину (рішення ЄСПЛ від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України»). Крім цього, у рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України» зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк, враховуючи, що розгляд справи в межах обраного запобіжного заходу не уявляється можливим, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, за певних обставин обвинувачений може впливати на потерпілого та свідка, який на даний час судом не допитаний, суд виходить з того, що ризики, наявність яких були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді утримання під вартою, на даний час не зменшились, не змінилися і не відпали, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 316 , 331.КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 березня 2026 року включно.

Відкласти судове засідання на 20 січня 2026 року на 10-00 годин.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1