Справа № 135/1380/25
Провадження № 1-кс/135/319/25
У Х В А Л А

іменем України

23.09.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 23.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи та підстави розгляду клопотання

23.09.2025 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 23.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 22.09.2025 до ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , з повідомленням про те, що у нього забрали мобільний телефон Xiaomi Redmi 15С чорного кольору.

В ході проведених заходів було встановлено, що до вчинення крадіжки мобільного телефону причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який вказав обставини скоєння злочину та звернувся з письмовою заявою, в якій просить долучити до матеріалів кримінального провадження викрадений ним мобільний телефон Xiaomi Redmi 15С 128GB чорного кольору з вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 . Даний телефон вилучено, оглянуто, поміщено до спец пакета «Національна поліція України» CRI 1061761 та опечатано.

Зазначене майно, а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi 15С 128GB чорного кольору з вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо є предметом злочину та може бути використане під час проведення слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту тим, що незастосування цього заходу може призвести до знищення, пошкодження, втрати або незаконного відчуження предмета, що унеможливить проведення слідчих дій у межах кримінального провадження.

2. Позиція учасників

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак подав заяву з проханням розглянути клопотання без його участі. Свої вимоги підтримує в повному обсязі, обґрунтовуючи їх необхідністю забезпечення ефективного розслідування та захисту суспільного інтересу.

Власник майна, на яке накладається арешт ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття дізнавача та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

3. Обставини, встановлені слідчим суддею, та положення закону, якими він керувався. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив під час постановлення ухвали.

3.1 Факти та обставини, встановлені слідчим суддею, що мають значення для кримінального провадження

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), встановив, що групою слідчих СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000185 від 23.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (крадіжка, вчинена у в умовах воєнного стану).

Предметом вказаного кримінального правопорушення є мобільний телефон Xiaomi Redmi 15С 128GB чорного кольору з вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , який було вилучено.

З урахуванням виявлених обставин та можливого правового статусу вилученого майна, 23.09.2025 слідчим було прийнято постанову про визнання мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні №0000185 від 23.09.2025, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

З метою забезпечення збереження речового доказу та унеможливлення зміни його фізичних властивостей, мобільний телефон було поміщено до спец пакета «Національна поліція України» CRI 1061761 та опечатано, що підтверджується відповідними матеріалами досудового розслідування.

З аналізу поданих до суду матеріалів слідує, що вилучене майно:

- є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужого майна;

- може містити сліди кримінального правопорушення або інші дані, необхідні для проведення слідчих дій, що є важливими для встановлення істини у кримінальному провадженні;

- потребує подальшого збереження як речовий доказ, оскільки його втрата, пошкодження або зміна стану може ускладнити проведення встановлення фактичних обставин справи.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вилучене майно, оскільки такий захід є необхідним для забезпечення цілісності доказової бази у кримінальному провадженні та запобігання його втраті, пошкодженню, відчуженню або використанню сторонніми особами.

Крім того, слідчий суддя встановив, що клопотання слідчого подано з дотриманням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

З урахуванням викладеного, суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на вилучене майно відповідає завданням кримінального провадження, принципу законності, пропорційності обмежень та забезпечує інтереси правосуддя.

3.2. Положення закону, якими керувався слідчий суддя

Згідно зі статтями 131 та 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою забезпечення дієвості досудового розслідування та судового розгляду, зокрема для збереження доказів, запобігання їх втраті чи пошкодженню, а також забезпечення конфіскації майна у випадках, передбачених законом. Такі заходи можуть застосовуватися виключно на підставі ухвали слідчого судді або суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

3.3. Правові підстави для арешту майна

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням права власника або володільця майна на його відчуження, розпорядження та/або користування, що здійснюється на підставі ухвали слідчого судді або суду. Підставами для арешту майна є наявність достатніх доказів або обґрунтованих підозр, що воно: є доказом кримінального правопорушення та містить інформацію, необхідну для встановлення його обставин; підлягає спеціальній конфіскації у випадках, визначених законодавством; може бути стягнуте для забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації.

Арешт майна підлягає скасуванню у передбаченому законом порядку, якщо відпадають підстави для його подальшого застосування.

3.4 Мета та підстави арешту вилученого майна

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за умови наявності достатніх підстав вважати, що це майно: було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди; є предметом кримінально протиправних дій; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які відповідають наведеним критеріям, у тому числі ті, що були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, виявлене та вилучене майно може бути визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки: може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужого майна; може містити сліди кримінального правопорушення, що має значення для встановлення істини у справі; його збереження є необхідним для подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій.

3.5 Обґрунтованість арешту майна

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучене майно може бути речовим доказом, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на виявлений та вилучений мобільний телефон.

Матеріали кримінального провадження підтверджують, що зазначене майно може бути предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним заволодінням чужого майна, містити сліди вчинення кримінального правопорушення та містити іншу інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

Арешт цього майна є необхідним та обґрунтованим, оскільки сприятиме: збереженню речового доказу у незмінному стані до моменту завершення слідчих дій та експертних досліджень; запобіганню його приховуванню, пошкодженню або втраті, що може унеможливити подальше розслідування кримінального правопорушення; усуненню ризику його використання іншими особами.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи позицію органу досудового розслідування, яка полягає у тому, що зазначене майно після проведення необхідних слідчих дій слід повернути на зберігання його власнику ОСОБА_4 , водночас заборонивши останньому відчужувати його, залишивши за ним право користування та розпорядження, слідчий суддя приходить до висновку про передачу арештованого майна після проведення слідчих дій його власнику, заборонивши останньому відчужувати його.

Доказів негативних наслідків від застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

З огляду на це, слідчий суддя не вбачає підстав для сумніву в співмірності застосованого обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки накладення арешту на майно відповідає вимогам законодавства та спрямоване на досягнення цілей кримінального правосуддя.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000185 від 23.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон Xiaomi Redmi 15С I28GB чорного кольору з вставленою у ньому карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , та який після проведення необхідних слідчих дій негайно повернути його власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під відповідальне зберігання, заборонивши відчужувати.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя