Справа № 204/1632/25
Провадження № 1-кп/204/693/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 (ВКЗ), ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000996, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 травня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чечелівського районного суду міста Дніпра перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляд домашнього арешту у нічний час доби щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В клопотанні щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , прокурор просила продовжити йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22-00 год. до 06-00 год. строком на 60 днів та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є обвинуваченими, та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

В клопотанні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , прокурор просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22-00 год. по 06-00 год. строком на 60 днів та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Дніпро, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є обвинуваченими, та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

В клопотанні щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , прокурор просила продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22-00 год. по 06-00 год. строком на 60 днів та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Дніпро, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є обвинуваченими, та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб; здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи свої клопотання прокурор зазначає, що у відповідності до п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються. Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність вказаних ризиків є те, що кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченим є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинувачених переховуватися від суду. Вищевикладене свідчить також про те, що обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, можуть планувати втечу та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на інкримінування обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також на міру покарання, яка загрожує їм, сторона обвинувачення вважає, що обвинувачені можуть вчиняти дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, що значно вплине на процес доказування вини обвинувачених. Крім того, обвинувачені маючи тісні зв`язки у державних та правоохоронних органах, можуть незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою надання недостовірних показів, зміни раніше наданих у кримінальному провадженні показів і уникнення кримінальної відповідальності. Обставинами, які на думку прокурора свідчать про те, що обвинувачені перешкоджатимуть кримінальному провадженню іншим чином є те, що у випадку засудження за ч.3 ст.368 КК України, до них може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Обвинувачені будучи учасниками групи за попередньою змовою, можуть вчиняти інші кримінальні правопорушення, щодо свідків з метою уникнення відповідальності, а також продовжити кримінальні правопорушення у складі вказаної групи.

З урахуванням викладеного, на думку прокурора, жоден більш м`який запобіжний захід, крім запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження. Обставин, які б вказували на неможливість продовження вказаного запобіжного заходу щодо обвинувачених не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та вважав за можливе змінити її підзахисним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід на біль м`який. В обґрунтування своєї позиції захисник зазначила, що ризики заявлені прокурором не доведені. Обвинувачені не ухиляються від суду, мають міцні соціальні зв`язки. Крім того, застосування такого запобіжного заходу, як домашній арешт у нічний час доби перешкоджає виконанню обвинуваченими їх професійних обов`язків, оскільки вони продовжують працювати в правоохоронних органах.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окрема підтримали позицію їх захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинувачених, їх захисників, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії домашнього арешту не може перевищувати 2-х місяців, у разі необхідності він може бути продовжений в межах досудового розслідування, але не більше 6 місяців. Разом з цим законодавцем не вказаний максимальний строк домашнього арешту під час судового розгляду, який може продовжуватись до закінчення провадження.

У разі необхідності строк домашнього арешту може бути продовжений в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд виходить з вірогідності причетності обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на наявність якого прокурор посилається у своїх клопотаннях, суд зазначає наступне.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому можлива тяжкість покарання, на переконання суду, є достатнім мотивом та підставою для обвинувачених вчинити дії спрямовані на переховування від суду задля уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності. Вищевикладене свідчить також про те, обвинувачені усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, співучасть за попередньою змовою групою осіб у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за не вчинення в інтересах особи, яка надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, можуть планувати переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, у зв?язку з тим, що на даний час в Україні введено воєнний стан у обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином виконувати органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, що в свою чергу погіршує можливість здійснення контролю за поведінкою обвинувачених.

Зважаючи на інкримінування обвинуваченим вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а також міру покарання, яка загрожує їм, на думку суду, сторона обвинувачення обґрунтовано вважає, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , можуть вчиняти дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, що значно вплине на процес доказування вини обвинувачених.

Крім того, перевіряючи наявність ризику впливу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на свідків у цьому кримінальному провадженні, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК).

Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, експерт чи спеціаліст допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Ризик впливу на свідків, існує не лише під час зібрання доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Оскільки, на даний час ще розпочато судовий розгляд, проте свідки у даному кримінальному провадженні не допитані судом, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинувачених на свідків, вони можуть надавати неправдиві свідчення або ж відмовитись від їх надання, а тому існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить й те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи суворість покарання, яке може бути застосовано до них, задля уникнення кримінальної відповідальності можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також існує обґрунтований ризик, вчинення обвинуваченими, щодо свідків з метою уникнення відповідальності, а також продовжити кримінальні правопорушення.

Що стосується клопотання захисника про можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, суд зазначає наступне.

Так, під час обрання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчим суддею, та в даному випадку судом при продовженні такого запобіжного заходу, були враховані всі обставини, на які посилалася як сторона обвинувачення, так і сторона захисту та, враховуючи особу обвинувачених та кримінальне правопорушення, у вчиненні якого останні обвинувачуються, дійшов до висновку, що застосування саме такого запобіжного заходу, забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Більш м`які запобіжні заходи на думку суду на даний час не в змозі забезпечити належне виконання покладених на обвинувачених обов`язків судом, а тому в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Таким чином, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора про продовження обвинуваченим: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підлягають задоволенню, в повному обсязі оскільки на думку суду такий запобіжний захід є достатнім та необхідним на даній стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 176-178, 183, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_3 , у період з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги до 31 січня 2026 року включно.

Продовжити строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_8 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Дніпро, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 31 січня 2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , у період з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги до 31 січня 2026 року включно.

Продовжити строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 31 січня 2026 року включно.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із забороною залишати місце проживання: АДРЕСА_4 , у період з 22:00 до 06:00 наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги до 31 січня 2026 року включно.

Продовжити строк виконання обов`язків, покладених на ОСОБА_7 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із м. Дніпро, Дніпропетровської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та іншими свідками у провадженні, як безпосередньо, так й через інших осіб;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМСУ за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 31 січня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1