Справа № 344/400/26
Провадження № 1-кс/344/388/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження за №0000147 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого посилався на те, що Слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 22.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 15 вересня 2025 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , скориставшись тяжким суспільним становищем щодо обмеження конституційних прав громадян України в частині обмеження виїзду за межі території України чоловікам віком від 23 до 60 років, організували злочинну схему незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України.

ОСОБА_7 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підшукав чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відтак, 16.09.2025 близько о 14 год ОСОБА_7 за допомогою мобільного інтернет - зв`язку зв`язавшись із ОСОБА_10 , запропонував йому механізм перетину кордону поза межами пунктів пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в межах Івано-Франківської області за грошову винагороду в сумі 8000 євро, на що останній погодився.

Крім того, ОСОБА_7 про підшуканого ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_6 , а також ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з метою організації подальших їх спільних злочинних дій. Зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відповідно до створеного ними злочинного задуму, після транспортування ОСОБА_10 на своїх транспортних засобах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до визначеного місця їх зустрічі в с. Яблуниця Верховинського району Івано-Франківської області, повинні прибути туди ж, у визначений час, для подальшого супроводу ОСОБА_10 в напрямку лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія, зокрема до визначеного місця їх зустрічі із ОСОБА_4 в с. Грамотне Верховинського району Івано-Франківської області.

В подальшому 16.09.2025 близько 18 год 15 хв ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_7 прибув до м. Косів, де останній зустрівся з ним та надавши вказівку сідати у салон його автомобіля марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , привіз ОСОБА_11 до попередньо визначеного із ОСОБА_6 місця - приватного домоволодіння в АДРЕСА_1 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_12 отримував від ОСОБА_6 вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону.

Надалі, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 перебуваючи спільно із ОСОБА_10 на території вказаного домоволодіння, отримали від останнього грошові кошти в сумі 8000 євро та вказали на необхідність перебування у вказаному житлі до ранкового періоду часу 17.09.2025.

Відтак, ОСОБА_6 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів 17.09.2025, в період часу з 05 год 25 хв по 07 год 17 хв, на автомобілі марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював транспортування ОСОБА_10 із с. Старий Косів Косівського району Івано-Франківської області до с. Яблуниця Верховинського район Івано-Франківської області, а саме до визначеного місця зустрічі із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

При цьому ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався попереду автомобіля ОСОБА_6 , спілкуючись із ним через радіозв`язок, дотримуючись тим самим заходів конспірації та повідомляючи його про наявність/відсутність правоохоронців чи військових на їхньому шляху, з метою недопущення викриття їхньої злочинної діяльності.

Після того як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на своїх автомобілях завершили транспортування ОСОБА_10 в сторону державного кордону України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 очікували прибуття останніх у попередньо визначному місці в с. Яблуниця, Верховинського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 зустрівши ОСОБА_10 обговорили між собою подальший план спільних злочинних дій, вказали йому на необхідність пересісти в автомобіль марки ВАЗ 2121, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , та продовжити його транспортування до с. Грамотне Верховинського району Івано-Франківської області по визначеному ними маршруті руху для зустрічі із ОСОБА_4 . В період з 07 год 21 хв по 08 год 07 хв ОСОБА_9 перебуваючи за кермом вище вказаного автомобіля, проводив інструктаж ОСОБА_10 щодо дотримання заходів ним конспірації, шляхом необхідності вимкнення мобільного телефону та здійснював транспортування останнього до с. Грамотне. ОСОБА_8 , керуючи мотоциклом чорного кольору, без реєстраційних номерних знаків, здійснював супровід вказаного автомобіля, а також виконував функцію розвідки, здійснюючи обгін транспортного засобу з метою можливого виявлення на маршруті руху працівників правоохоронних органів та недопущення викриття ними їхньої злочинної діяльності, а також з метою визначення шляхів об`їзду блокпостів прикордонного контролю.

О 8 год 06 хв ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спільно із ОСОБА_10 , прибули в с. Грамотне та зустрівшись у визначеному місці з ОСОБА_4 , який прибув на кросовому мотоциклі червоно-білого кольорів, повідомили про вказане ОСОБА_7 здійснивши до нього телефонний дзвінок.

Надалі ОСОБА_4 провів інструктаж ОСОБА_10 щодо його дій та поведінки при подальшому супроводженні в напрямку кордону, надав вказівку сідати позаду нього на сидіння вказаного мотоцикла й здійснив транспортування та супровід останнього, із подальшим переходом на пішу ходу, через гірську місцевість Верховинського району Івано-Франківської області, в напрямку лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія.

Завершивши супровід ОСОБА_10 , ОСОБА_4 вказав на розташування лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія, яку ОСОБА_10 повинен перетинати самостійно.

За організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 отримали грошові кошти у розмірі 8000 євро, що згідно курсу НБУ станом на 17.09.2025 становило 389 200 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За вказаним фактом вчиненого кримінального правопорушення, 08.01.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Пробійнівка, Верховинського району, Івано-Франківської області, із зареєстрованим та фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України та його затримано в порядку ст. 615 КПК України.

В ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним тяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

- п. 3 - незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення. Також ОСОБА_4 може здійснювати переслідування щодо вказаних учасників кримінального провадження, з метою створення у них враження можливості застосування насильства, тим самим впливати на їх показання;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду. Окрім того, ОСОБА_4 обізнаний із методами та способами перетину кордону України поза межами пункту пропуску та може залишити межі України чи завадити належному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Крім того джерело існування ОСОБА_4 не відоме, на даний час він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з корисливих мотивів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити кримінальні правопорушення, аналогічні вчиненим.

Врахувавши характер кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 яке має високий ступінь суспільної небезпеки, та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, на думку сторони обвинувачення в даному випадку тримання обвинуваченого під вартою буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, не встановлено.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Беручи до уваги тяжкість, вид злочинної діяльності, яким підозрюваний займався у період введеного на території України воєнного стану та впровадження загальної мобілізації у зв`язку із військовою агресією рф, наявність вказаних ризиків, сторона обвинувачення вважає за необхідне визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (266 240 гривень), що буде достатньо гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, з викладених в ньому обставин, просила задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного зазначив, що ризики наведені прокурором не обґрунтовані, крім того подія мала місце ще у вересні 2025 року, сторона обвинувачення не обґрунтувала причини звернення з таким клопотанням у січні 2026 року, як і не обґрунтовано, чому особи не були затримані при вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а у разі, якщо суд дійде переконання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, саме таку максимальну суму рідні підозрюваного матимуть можливість сплатити, більший розмір застави для підозрюваного буде непосильним.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника та підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

08 січня 2026 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

08 січня 2026 року ОСОБА_4 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 19.09.2025 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «спостереження за особою» від 25.09.2025 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «аудіо-, відео контроль особи» від 25.09.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 21.11.2025 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.11.2025 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав особу на фото під №3, яким є ОСОБА_4 , протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» з 02.08.2025 до 25.09.2025 року включно від 29.09.2025 року, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приховувати докази злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду, окрім того, ОСОБА_4 обізнаний із методами та способами перетину кордону України поза межами пункту пропуску та може залишити межі України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, крім того джерело існування ОСОБА_4 не відоме.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків.

Під час дії воєнного стану правопорушення, пов`язані з незаконним перетином державного кордону, становлять підвищену загрозу для обороноздатності країни та національної безпеки, у зв`язку з чим потребують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як найбільш ефективного засобу процесуального реагування.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити частково та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

На підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задоволити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 березня 2026 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань №12.

Визначити заставу 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 65).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 08 березня 2026 року включно обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1