Провадження №1-кп/523/2181/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29.12.2025 року

Пересипський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271 від 13.11.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, безробітного, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КПК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2025 приблизно о 09:00, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у дворі житлового будинку №34 по вул. Поштовій в м. Одесі, в ході сварки з раніше знайомим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив заподіяти тілесні ушкодження останньому.

Переслідуючи мету заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень з мотивів раптової неприязності, ОСОБА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи при цьому їх настання, а саме шкоди здоров`ю потерпілому, кулаком своєї лівої руки умисно завдав один удар в область правої вилиці ОСОБА_3 . Надалі, реалізуючи свій зловмисний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_2 наніс ще один удар кулаком лівої руки в область спинки носа ОСОБА_3 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді садна в правій виличній ділянці та синця в області спинки носу, які не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ст. 390-1 КК України, а саме за ч. 1 ст. 125 КК України - спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, тому, керуючись ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_2 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст.ст. 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину ОСОБА_2 в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження. Кваліфіковані його дії правильно за ст. 125 ч. 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, вчиненого обвинуваченим правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, що в результаті його вчинення тяжких наслідків не настало, а також дані про особу обвинуваченого:

- раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває;

- обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття;

- обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи та дані про особу ОСОБА_2 в сукупності з пом`якшуючою обставиною та відсутністю обтяжуючих обставин, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції ст. 125 ч. 1 КК України у виді штрафу.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався, а сторона обвинувачення не заявила клопотання про обрання відносно обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу, тому суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні на заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 302, 370, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних доходів працездатних громадян, що складає вісімсот п`ятдесят гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1