Справа № 307/3684/25
Провадження № 1-кп/307/275/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2025 року за № 0000478 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грушово, місце проживання якого зареєстрвоане за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року (справа № 307/4098/24, провадження № 3/307/1898/24), яка набрала законної сили 15 листопада 2024 року, визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 2 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, із позбавленням права керуванням транспортними засобами строком на 5 років.

Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус судів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом та згідно ч. 4 цієї ж статі невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили, та, будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керуванням транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, ігноруючи вказане рішення суду продовжив систематично керувати транспортними засобами, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності, зокрема за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що 15.02.2025, приблизно о 14 год., рухаючись по вул. Дібрівській у с. Нижня Апша, Тячівського району, Закарпатської області, керував транспортним засобом автомобілем марки «Honda», моделі «HR-V», із реєстраційним номером НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами.

Також, 30.07.2025, приблизно о 16 год. 30 хв, рухаючись по вул. Центральній у с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, повторно керував транспортним засобом мотоциклом марки «Viper», моделі «250», без реєстраційного номеру, без права керування транспортним засобом, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 та ч. 5 ст.121 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, чим скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, повністю усвідомив неправомірність його дій, щиро розкаявся та просив суворо його не карати; при обранні покарання просив врахувати, що він має на утриманні троє неповнолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю.

Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини, його винуватість в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, підтверджується такими доказами.

Із постанови Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 листопада 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 121 КУпАП і ч. 3, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 2 400,00 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 40 800,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років, без оплатного вилучення транспортного засобу. Постанова набрала законної сили 15 листопада 2024 року (а. к. п. 36-39).

Із повідомлення про позбавлення права керування транспортними засобами, адресоване ОСОБА_4 17 грудня 2024 року, вбачається, що постановою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05.11.2024 у справі № 307/4098/24 його позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років і йому необхідно з`явитися 27 грудня 2024 року о 10 год. 30 хв. до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області до сектору адміністративної практики для здачі посвідчення водія (а. к. п.34).

Із рапортів та витягу з ЄРДР відомо, що 28 липня 2025 року на підставі матеріалів правоохоронних органів про виявлення фактів вчинення кримінальних правопорушень відомо, що ОСОБА_4 не виконує постанову Тячівського районного суду Закарпатської області, яка набрала законної сили 15 листопада 2024 року, якою на нього накладено штраф у розмірі 40 800,00 грн., позбавлено права керування транспортним засобом строком на п`ять років, оскільки ОСОБА_4 15 лютого 2025 року о 14 год. 03 хв. у с. Нижня Апша, по вул. Дібрівській, керував автомобілем марки «Хонда», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами (а. к. п. 32, 33).

Із витягу з Інформаційного порталу НПУ відомо, що ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керувати транспортним засобом (постанова ЕНА № 4080595 від 15 лютого 2025 року) (а. к. п. 41)

Також ОСОБА_4 30 липня 2025 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, тобто за порушення правил користування ременем безпеки або шоломами під час керування транспортним засобом VIPER 250 30 липня 2025 року (постанова № БАД 596707 від 30 липня 2025 року).

Крім цього, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування 30 липня 2025 року транспортним засобом особою, яка не має права керувати транспортним засобом VIPER 250 (постанова № БАД 596707 від 30 липня 2025 року), яка приєднана на підставі ч. 2 ст. 36 КупАП до постанови БАД 596707 від 30 липня 2025 року.

Також, 30 липня 2025 року щодо ОСОБА_4 складено протоколи серії ААД659608 та ААД659158 від 30 липня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та потворне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 ст. 126, а саме за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Однак із даної інформації відсутні відомості щодо прийняття рішень за вказаними протоколами (а. к. п. 41).

Відтак, з об`єму обвинувачення слід виключити посилання на те, що ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення 30 липня 2025 року адміністративних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує його покарання.

ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин.

Пом`якшуюча його покарання обставини - щире каяття.

Обтяжуючих його покарання обставин судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, одна із яких є особою з інвалідністю.

Ураховуючи наведене, є підстави призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Так як ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, і, згідно досудової доповіді, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні, є можливість призначення покарання, яке не пов`язане із позбавленням волі, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Установити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: відеозаписи із службових нагрудних відеореєстраторів (боді-камер) працівників ГРПП Тячівського РВП, які здійснені під час притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності 15.02.2025 та 30.07.2025, які містяться на носії інформації у вигляді DVD-R диска ємкістю 4.7 GB, та зберігаються в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1