07 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської діяльності та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
07.12.2025 слідчий звернувся до слідчого суді з клопотаннями про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий зазначив наступне.
Відповідно до відомостей АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на газопроводі на даній станції встановлено лічильник газу ЗОНД-2 G 250 з серійним номером № 0099 та коректор об?єму газу Флоутек-ТМ-2-3-4, заводський номер №5-1523 з метою покращення робочого процесу.
Згідно зі свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ЗП 2-8653-24 від 04.07.2024, ультразвуковий лічильник газу ЗОНД-2 G 250, з серійним номером № 0099 відповідає вимогам ДСТУ 9036:2020 (Метрологія. Лічильники газу ультразвукові. Методика повірки.)
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №0003/z-25 від 08.01.2025, вимірювальний комплекс ФЛОУТЕК-ТМ-2-3-4, заводський номер №5-1523 відповідає вимогам Методики повірки МПУ № 290/03-2013.
Передача інформації щодо показників лічильника здійснюється за допомогою дистанційної передачі даних комплексом Флоутек-ТМ-2-3-4, заводський № 5-1523 за допомогою мережі Інтернет, стільникового оператора зв`язку «Київстар» з використанням телефонного номеру НОМЕР_1 безпосередньо до бази даних (серверу) оператора ГРМ АТ «ЗАПОРІЖГАЗ». При цьому, передані дані показів надходять в повному обсязі до автоматизованої системи збору даних.
Власником ТОВ «ГАЗТЕК СХІД» є громадянин України ОСОБА_7 , директором - ОСОБА_8 .
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлені досудовим розслідуванням час, дату та місце виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення шляхом несанкціонованого відбору природнього газу з газорозподільчих систем та подальшого його збуту за грошові кошти.
З цією метою, у невстановлений досудовим розслідуванням час і місці ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення шляхом несанкціонованого відбору природнього газу з газорозподільчих систем та подальшого його збуту за грошові кошти вступив у змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та почав вчиняти дії, які виразилися у спільній діяльності по несанкціонованому втручанню в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, тобто лічильників та коректорів газу для несанкціонованого відбору природнього газу з газорозподільчих систем та подальшого його збуту за грошові кошти.
Вказані дії полягали у втручанні в роботу лічильника та коректору газу, через вплив дії спрямованого постійного магнітного поля з метою зміни конфігурації даних лічильника та коректора об`єму газу, тобто незаконному спотворенні процесу обробки інформації - зміні протоколів параметризації, внаслідок чого споживання природного газу не обліковувалося та відповідні дані, а саме показання лічильника не фіксувалися та комплексом Флоутек-ТМ-2-3-4 до автоматизованої системи не передавалися.
Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були реалізовані всі заздалегідь продумані ними рішення та заплановані заходи, спрямовані на втручання в роботу лічильників та коректорів обліку природного газу, встановлених на автомобільній газонаповнювальній компресорній станції за адресою: Запорізька область, Запорізький район, село Нове Запоріжжя, земельна ділянка 1в, у спосіб, що забезпечив ненадійне функціонування автоматизованих систем збору та обробки інформації.
Такі дії створили реальну загрозу фінансовій стабільності постачальників природного газу та безпеці споживачів, оскільки спотворені показники унеможливлювали достовірне управління енергетичними ресурсами та ускладнювали контроль за виявленням витоків або несанкціонованих підключень.
Крім того, у період з 06.10.2025 по 20.10.2025 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , маючи умисел на незаконне відібрання природного газу з вузла обліку, розташованого на території зазначеної газонаповнювальної компресорної станції, здійснили вплив спрямованого постійного магнітного поля на лічильник та коректор об`єму газу з метою зміни конфігурації їх даних та блокування фактичного обліку газу.
Після цього, невстановлені на даний час особи з числа працівників ТОВ «ГАЗТЕК СХІД», використовуючи спеціалізовані вантажні сідлові тягачі DAF XF 105.460, державний номер « НОМЕР_4 », VIN: НОМЕР_5 , та DAF FT CF 85.410, державний номер « НОМЕР_6 », VIN: НОМЕР_7 , що належать ТОВ «ТРАНС ГАЗ ЛОГІСТІК», транспортували зазначений напівпричіп за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брянська, 12б, де невстановлені особи здійснювали реалізацію незаконно відібраного природного газу за готівкові кошти.
05.12.2025 о 16 год 35 хв ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. У цей же день останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.
Посилаючись на те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, та те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, слідчий просить засто сувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання.
Сторона захисту заперечувала проти клопотання слідчого. Захисник в обґрунтування заперечень посилався на необґрунтованість підозри, недоведеність існування перелічених в клопотанні слідчого ризиків та неможливості запобігти їм шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу. З огляду на викладене, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, наприклад, домашній арешт із забороною залишати житло в нічний час доби, чого буде достатньо для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та дозволить останньому подовжувати працювати та піклуватися про батька похилого віку.
Підозрюваний підтримав позицію захисника та заперечував причетність до інкримінованого йому злочину.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
05.12.2025 о 16 год 35 хв ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України. У цей же день ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, підтверджується фактичними даними, що містяться в доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, зокрема протоколах, складених за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколі обшуку за адресою місця розташування автомобільної газонаповнювальної компресорної станції, в ході якого вилучені знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.
Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає слідчому судді підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину є вірогідною.
Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, належності, достовірності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 29 Конституції України).
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При цьому, закон не вимагає від сторони обвинувачення надання слідчому судді доказів того, що підозрюваний обов`язково вчинить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Наді стороною обвинувачення докази причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому злочину є вагомими та достатньо переконливими. Підозрюваний, усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчинені інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання.
У разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу останній також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та наразі не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування.
Доведеним є й ризик незаконного впливу підозрюваною на свідків та інших підозрюваних, оскільки наразі жоден з них не допитаний судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань учасників провадження, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. З огляду на викладене, цілком ймовірно, що підозрюваний може здійснювати на свідків та інших підозрюваних протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду для уникнення кримінальної відповідальності.
Також, підозрюваний у разі незастосування до нього запобіжного заходу може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у вчинені якого він обґрунтовано підозрюється.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, не унеможливлять вчинення підозрюваним перешкод кримінальному провадженню на даній стадії досудового розслідування.
Відомостей щодо існування обставин, що унеможливлюють тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, слідчому судді не надано.
З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що тримання підозрюваного під вартою є виправданим на даній стадії досудового розслідування, пропорційним встановленим ризикам. Такий запобіжний захід сприятиме дієвості кримінального провадження і є співмірним встановленим ризикам.
Вирішуючи питання щодо розміру застави, який необхідно визначити підозрюваному для досягнення мети застосування запобіжного заходу, слідчий суддя виходить з наступного.
Пунктом 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, застава визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно уставленої практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).
З огляду на обставини інкримінованого підозрюваному злочину, тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені інкримінованого злочину, враховуючи дані про особу підозрюваного, зокрема даних щодо рівню доходів підозрюваного, наявності у його власності цінного рухомого (автомобіль) та нерухомого (житловий будинок) майна, слідчий суддя доходить висновку, що застава в розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не є завідомо непомірною для підозрюваного, а перспектива втрати застави в зазначеному розмірі буде достатнім стримуючим фактором, щоб відбити у підозрюваного бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, на підозрюваного у разі внесення ним або іншою особою застави, необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 лютого 2026 року (включно).
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками, потерпілими (їх представниками) та підозрюваними в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 02 лютого 2026 року (включно).
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складений 08 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1