Номер провадження: 11-сс/813/312/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.01.2026, якою було закрито провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора стосовно не розгляду його скарги щодо недотримання розумних строків у к/п №0000073 від 29.08.2025

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було закрито провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність керівника четвертого відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора стосовно не розгляду в порядку та строки, передбачені ст. 308 КПК України скарги ОСОБА_6 від 22.12.2025, щодо недотримання розумних строків у к/п №0000073.

Мотивуючи своє рішення про закриття провадження за скаргою, слідчий суддя зауважив на тому, що заявником ОСОБА_6 в порядку ст. 308 КПК України оскаржується бездіяльність прокурора начальника відділу Офісу Генерального прокурора, який не є прокурором вищого рівня для процесуального керівника в даному кримінальному провадженні.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою з огляду на помилковий висновок слідчого судді стосовно того, що він не має права подавати скаргу в порядку ст. 308 КПК України, натомість, під час досудового розслідування к/п №0000073 обмежуються його законні інтереси, оскільки детективом БЕБ та процесуальним керівником два місяці не виконується ухвала слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 03.11.2025 у справі №947/40905/25, якою було зобов`язано детектива БЕБ розглянути його клопотання про визнання потерпілим.

Посилаючись на викладені обставини, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та зобов`язати керівника четвертого відділу або іншого уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора належним чином розглянути в порядку ст. 308 КПК України його скаргу від 22.12.2025 на недотримання розумних строків, вчинити відповідні процесуальні дії з дотриманням вимог ст. 110 КПК України та надати відповідні вказівки процесуальному керівнику ОСОБА_7 та детективу БЕБ.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу заявника прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 зауважив на наступних обставинах:

- скарга подана, всупереч вимог ст. 308 КПК України, особою, яка не має права подавати таку скаргу, оскільки не є підозрюваним, обвинуваченим, потерпілим, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування у к/п №0000073, а також подана до прокурора, який не є прокурором вищого рівня для процесуального керівника у цьому провадженні;

- у скарзі ОСОБА_6 від 22.12.2025 порушувалось питання виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 у справі №947/40905/25, якою було зобов`язано уповноваженого детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України розглянути в порядку ст. 220 КПК України його клопотання від 24.10.2025 про визнання потерпілим у к/п №0000073, та яка на теперішній час виконана, зокрема, винесено постанову про відмову в задоволенні даного клопотання, про що заявника було проінформовано;

- в даному кримінальному провадженні вже завершено досудове розслідування та до суду скеровано клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України на підставі ч. 4 ст. 212 КК України.

З урахуванням викладених обставин, прокурор ОСОБА_8 вважає, що зазначена апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просив апеляційний розгляд проводити без його участі, водночас прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 просила апеляційний розгляд проводити без її участі, а також зауважила на тому, що досудове розслідування у даному к/п №0000073 вже завершено та 16.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Полтави було скеровано клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваного судового рішення дає підстави стверджувати про те, що воно приписам вищевикладеної норми кримінального процесуального закону відповідає з огляду на наступні обставини.

При цьому ч. 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина 3 ст. 26 КПК України передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Приймаючи до розгляду вищевказану апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції враховує те, що ч.ч. 1 та 2 ст. 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, при цьому, в зазначеному переліку відсутня ухвала слідчого судді про закриття провадження за скаргою на бездіяльність прокурора, натомість, відповідно до приписів ч. 3 ст. 309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Разом із тим, ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 18 ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя суддя суду 1-ої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання щодо допуску апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 до розгляду, апеляційний суд керується правовою позицію, викладеною в постанові Великої Палати Верховного суду від 23.05.2018 у справі №243/6674/17-к (провадження №13-16cво18), в п. 27 якої зазначено, що оскільки слідчий суддя прийняв рішення, яке не передбачене КПК України, то суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це рішення слід було керуватися приписами ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК України. Однією з таких засад є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК). Зміст цієї засади розкрито у ст. 24 КПК України, згідно з ч. 1 якої кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

В свою чергу, вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, які може постановити слідчий суддя за результатами розгляду скарги під час досудового розслідування, зокрема, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Так, відповідно до резолютивної частини оскаржуваної ухвали, слідчий суддя за результатами розгляду скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора стосовно не розгляду його скарги щодо недотримання розумних строків у к/п №0000073 закрив провадження за такою скаргою, при цьому, в якості підстави для закриття провадження за скаргою зазначив те, що заявником, всупереч вимог ст. 308 КПК України, оскаржується бездіяльність прокурора, який не є прокурором вищого рівня для процесуального керівника в даному кримінальному провадженні, а в якості нормативної підстави для прийняття такого рішення послався на вимоги кримінального процесуального закону, які регулюють випадки відмови відкриття провадження за скаргою (а.с.12-14).

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дійшовши висновку про те, що бездіяльність прокурора не підлягає оскарженню, постановив рішення, яке прямо не передбачено вимогами кримінального процесуального закону.

Водночас, дослідивши зміст скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Приписами ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому провадженні.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

В свою чергу, відповідно до ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 27.12.2025 заявник ОСОБА_6 через підсистему «Електронний суд» звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність прокурора керівника четвертого відділу Офісу Генерального прокурора стосовно не розгляду його скарги від 22.12.2025 в порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання детективом розумних строків у к/п №0000073 (а.с. 1-2).

В обґрунтування скарги заявник ОСОБА_6 зазначив, що детективами БЕБ не виконано ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 03.11.2025 у справі №947/40905/25, якою було зобов`язано уповноваженого детектива БЕБ у к/п №0000073 розглянути його клопотання, подане в порядку ст. 220 КПК України про визнання його потерпілим в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого у своїй скарзі від 22.12.2025 він просив виконати зазначену ухвалу слідчого судді.

В прохальній частині скарги заявник ОСОБА_6 просить зобов`язати керівника четвертого відділу або іншого уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора належним чином розглянути в порядку ст. 308 КПК України його скаргу від 22.12.2025 щодо недотримання розумних строків детективом та процесуальним керівником ОСОБА_10 , вчинити відповідні процесуальні дії з дотриманням вимог ст. 110 КПК України та надати відповідні вказівки процесуальному керівнику та детективу БЕБ.

Водночас, аналіз наданих прокурором апеляційному суду матеріалів свідчить про те, що на виконання ухвали слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 03.11.2025 у справі №947/40905/25 (провадження №1-кс/947/16881/25) було розглянуто клопотання заявника ОСОБА_6 від 24.10.2025, подане в порядку ст. 220 КПК України, про визнання його потерпілим в у к/п №0000073 та постановою ст. детектива Головного підрозділу детективів БЕБ України ОСОБА_11 від 20.11.2025 було відмовлено, про що заявника було проінформовано та копія такої постанови була надіслана останньому 21.11.2025.

З урахуванням викладених обставин, суд апеляційної інстанції констатує, що наразі вищезгадана ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 03.11.2025 у справі №947/40905/25, якою було зобов`язано уповноваженого детектива БЕБ розглянути клопотання заявника ОСОБА_6 від 24.10.2025, подане в порядку ст. 220 КПК України, про визнання потерпілим в даному кримінальному провадженні, була виконана органом досудового розслідування, внаслідок чого бездіяльність детектива БЕБ, з приводу якого заявник ОСОБА_6 звертався зі скаргою від 22.12.2025 до прокурора, на теперішній час відсутня.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 305 КПК України, слідчий, дізнавач чи прокурорможуть самостійно скасувати рішення, передбачені п.п. 1, 2, 5 і 6 ч. 1 статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Окремої уваги вартий той факт, що на теперішній час досудове розслідування к/п №0000073 завершено та 16.01.2026 до Шевченківського районного суду м. Полтави було скеровано клопотання про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України.

Підсумовуючи викладене, з урахуванням того факту, що наразі вищезазначена ухвала слідчого судді від 03.11.2025 виконана та органом досудового розслідування було відмовлено у визнанні заявника ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні, тобто фактично бездіяльність прокурора в даному випадку відсутня, а також з огляду на те, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження завершено, колегія суддів доходить висновку про те, що апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про закриття провадження за скаргою на бездіяльність прокурора втратило свою актуальність, а скасування зазначеної ухвали та задоволення вимог скарги заявника, із зобов`язанням прокурора розглянути його скаргу та виконати певні процесуальні дії, не є доцільним.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді суду 1-ої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 3, 7, 9, 24, 303, 304, 308, 309, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.01.2026, якою було закрито провадження за скаргою заявника ОСОБА_6 на бездіяльність керівника четвертого відділу процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора стосовно не розгляду скарги ОСОБА_6 від 22.12.2025 в порядку ст. 308 КПК України щодо недотримання розумних строків у к/п №0000073 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4