Провадження по справі № 1-кс/367/34/2026
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої просять вжити запобіжний захід ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжногозаходу,-

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло зазначене вище клопотання, в якому ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просить змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою, АДРЕСА_1 .

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 - 178 КПК, України у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Під час перебування під вартою в ДП "Київський слідчий ізолятор" в підозрюваної відбулося загострення хронічних хвороб та вона потребує дообстеження та лікування, відповідно до відповіді на адвокатський запит ЦОЗ ДКВС України філії державної установи "Центр охоон здоровя ДКВСУ " у м. Києві та Київській області. ( відповідь додається)

Крім того повідомлена підозра явно штучно завищена до більш тяжкого кримінального правопорушення, ризики неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної надумані, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Оголошена підозра ОСОБА_4 є передчасною, оскільки дані дії підозрюваної можуть бути кваліфіковані, як перевищення меж необхідної оборони. Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу з показань свідків, звернень до органів поліції, відомо що загиблий ОСОБА_6 неодноразово вчиняв домашнє насилля в вигляді нанесення тілесних ушкоджень щодо підозрюваної ОСОБА_4 , і в цей день відбулася не лише словесний конфлікт як зазначено в клопотанні, а підозрюваній нанесені ще і тілесні ушкодження в вигляді гематом, що також підтвержується відповіддю на адвокатський запит ДУ "Київський слідчий ізолятор", що відповідно до "Книги обліку щодо розслідувань надзивчайних подій та злочинів" по прибуті до установи 24.11.2025 року медичним персоналом було зафіксовано тілесні ушкодження в ув`язненої ОСОБА_4 , а саме: множинні синці лівого та правого плеча та синець лівого стегна задньої частини.

Досудовим розслідування встановлено, що 21.11.2025 року, приблизно о 15 год. 30 хв. між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на його умисне вбивство.Одразу після цього, ОСОБА_4 , маючи при собі ніж, реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, з метою нанесення тілесних ушкоджень не сумісних із життям ОСОБА_6 , перебуваючи у тому ж місці, у той же час, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, з мотивів помсти за словесні образи, перебуваючи у притул до ОСОБА_6 та стоячи обличчям до обличчя потерпілого, нанесла один цілеспрямований удар ножем у життєво важливу частину тіла, а саме в область грудної клітини ОСОБА_6 , в результаті чого спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді: колото-різанного поранення грудної клітини від яких останнні помер на місці.Смерть ОСОБА_6 настала від колото-різаного поранення грудної клітини, крововтрата.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

21.11.2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 18:30 год)

22.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України повністю обґрунтована і підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 21.11.2025;

- протоколом огляду трупа від 22.11.2025 року;

- протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 ;

- показаннями свідка ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 :

- довідкою про причину смерті ОСОБА_6 № 575 від 22.11.2025 року, відповідно до якої причиною смерті є крововтрата, колото-різане поранення грудної клітини. Дія колючого предмету.

- іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання з`явилась, заперечувала проти клопотання.

Підозрювана ОСОБА_4 та захисни у судовому засіданні просили задовольнити клопотання, можливо обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, просили змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи це недоведеністю ризиків слідчим.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. З ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011). Європейського суду з прав людини, а саме справу «Харченко проти України», за якою встановлено порушення вимог п.З ст. 5 Конвенції щодо надмірного тривалого тримання особи під вартою, а також те, що національні суди не розглядали жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

По справі «Мамедова проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа буде переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Згідно з п. З ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23 вересня 1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04 жовтня 2001 року у справі «Іловецький проти Польщі»).

При цьому ЄСПЛ зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ вбачається, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України»).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту із покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий вид запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання своїх процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.131-132, 176-178, 183, 186, 193-194, 196, 309, 376, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити з під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в залі суду, негайно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 :

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у Київській області;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками по даному кримінальному провадженню;

- здати уповноваженому органу на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- з`являтись до суду, слідчого, прокурора на першу вимогу.

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, навчання та роботи.

Зобов`язати працівників відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області, ОСОБА_4 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , поставити на облік і повідомити про це суд.

Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у виді домашнього арешту, обчислювати з 12.01.2026 року до 12.03.2026 року, включно.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1