Провадження № 1-кс/756/2543/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року слідчий суддя Оболонського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002272, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

у с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищевказане клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002272.

В обґрунтування клопотання про арешт майна прокурор зазначає, що у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002272 від 12.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Оболонського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення на спецлінію «102» про те, що за адресою: АДРЕСА_1, виявлено приміщення, де організовано або проводиться азартні ігри без ліцензії на проведення відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.

Виїздом на місце слідчо-оперативної групи було встановлено, що у вищевказаному приміщенні перебуває комп`ютерна техніка за допомогою якої здійснюється незаконне заняття гральним бізнесом без ліцензії на проведення відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, а саме: системні блоки, жорсткі диски, монітори та інше, у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 проведено невідкладний обшук.

12.09.2025 слідчим у кримінальному провадженні, винесено постанову про визнання речовими доказами, речей вилучених в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1.

Окремо, слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, винесено постанову про визнання речовим доказом нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зафіксовано факт організації та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.

Враховуючи, що не накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зафіксовано факт організації та проведення азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону, може призвести до його подальшого користування, вказане приміщення визнано речовим доказом в кримінальному провадженні та з метою його збереження, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор у судове засідання не прибув, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Власник нежитлового приміщення відповідно до ч. 2 ст. 172 у судове засідання не викликався.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 12.09.2025 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України (кримінальне провадження № 0002272).

У приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 організовано або проводиться азартні ігри без ліцензії на проведення відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, що видається відповідно до закону.

Згідно інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна нежитлове приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002183.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як підставу для арешту прокурором зазначено про необхідність збереження речових доказів, а також попередження незаконного приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, оскільки майно, зокрема вилучені речі, мають значення речових доказів.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна та вважає, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0002272, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - задовольнити.

1. Накласти арешт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0002272 від 12.09.2025 на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 , із забороною користування такого приміщення на строк досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя