Справа №589/4037/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/461/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

14 жовтня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 589/4037/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2025 про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки в ухвалі слідчого судді неправильно викладені обставини в частині того, що підозрюваний не застосовував до потерпілих насильства, небезпечного для життя чи здоров`я. Так, події, за яких ОСОБА_9 представившись представником СБУ, провів у квартирі потерпілих обшук і вимагав, щоб вони видали наркотики, а для вирішення питання за гроші разом з потерпілими намагався зняти кошти з банківської картки, відбувались у період часу з 02.30 до 04.00 ранку, але до правоохоронних органів потерпілі звернулись після 16.00 25.08.2025, що свідчить про відсутність погрози до них з боку ОСОБА_9 , так як вимагання вважається закінченим у момент, коли висунута вимога, поєднана із погрозою.

27.08.2025 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором Шосткинської окружної прокуратури, звернувся слідчий СВ Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ним здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001161 від 25.08.2025 за ч. 4 ст. 187 КК відносно ОСОБА_9 , який 25.08.2025 вчинив розбій.

25.08.2025 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК, цього дня ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК і йому вручене повідомлення про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2025 клопотання слідчого задоволене та відносно підозрюваного ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що підозра є обґрунтованою, існують ризики ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. При цьому обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, однак в кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від національного суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Здійснивши розгляд клопотання слідчого та задовольнивши його, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не обрання будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність на той час у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_9 обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, існування ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, а також відсутність об`єктивних обставин, які б вказували на можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88). Питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_9 перебуваючи на свободі, може переховуватись від органу досудового розслідування, суду, сховати чи знищити предмет злочину, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або продовжити займатись злочинною діяльністю. При цьому врахування тяжкості кримінального правопорушення у даному випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також обставини його вчинення підвищують ризик того, що ОСОБА_9 може чинити спроби перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Обґрунтованим є ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК, оскільки ОСОБА_9 не повідомив місцезнаходження предмета, схожого на ніж, який був знаряддям вчинення ним кримінального правопорушення та викрадених у потерпілих речей, що в подальшому може призвести до приховування чи знищення вказаних речей підозрюваним.

Є обґрунтованим і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , зокрема те, що ОСОБА_9 відоме місце проживання потерпілих, то він може впливати на них з метою зміни показань.

Крім того, ОСОБА_9 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме відмовою прибути на виклик, протидіяти проведенню слідчих дій, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК.

Той факт, що ОСОБА_9 офіційно ніде не працює, постійного джерела доходів для нормального існування не має, у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, може призвести до реальної ситуації, що останній продовжить займатись злочинною діяльністю або ймовірно вчинить інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК), тому доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки при апеляційному розгляді знайшли своє підтвердження обставин, які об`єктивно вказують на наявність цих ризиків.

Зважаючи на ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді суду першої інстанції, необхідність забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілих від злочинів привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання підозрюваного під вартою. При цьому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленим слідчим суддею суду першої інстанції ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні підозрюваного під вартою, враховуючи наявність об`єктивної потреби у цьому та всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, які б були безумовною підставою для скасування цього рішення, колегією суддів не встановлено.

Оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.08.2025 відносно ОСОБА_12 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4