Справа № 438/707/25
Провадження № 1-кп/438/22/2026
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів в кримінальному провадженні, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000135 від 07.02.2025, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Борислав, Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, розвідника - кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Борислав Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 -

в с т а н о в и в :

у провадженні суду перебуває вищезазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 терміном на 60 днів без можливості внесення застави. В обґрунтування клопотання посилається на те, що солдат ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він, у порушення вимог ст. ст. 3, 27, 68 Конституції України ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді розвідника-кулеметника розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на протиправне заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , 01.02.2025 близько 12 год. 38 хв. перебуваючи поблизу вхідних дверей у під`їзд № 3 будинку № 7, а у подальшому позаду будинку АДРЕСА_3 , умисно нанесли не менше 5 ударів кулаками обох рук та ногами в область обличчя та голови ОСОБА_9 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно мозкової травми у вигляді крововиливу в м`які тканини лівої лобної ділянки, лінійного перелому луски лівої тім`яної та лобної, травматичного епі-, субдорального та субарахноїдального крововиливів, крововиливів в речовину головного мозку, яке відноситься до тяжкого ступеня тяжкості за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння, перелом верхньої щелепи та паростка виличної кістки (задньої та латеральної стінки пазухи зліва), двобічний перелом нижньощелепової кістки (лінійний перелом гілки нижньої щелепи зліва, тіла нижньої щелепи зліва та перелом кута справа), які відносяться до середнього ступеня тяжкості ушкоджень, відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, синці навколо обох очей, садна на спині в проекції правої лопатки по лопатковій лінії, під лопаткою, на передній поверхні правого колінного суглобу, на великому правому пальці на тильній поверхні відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок заподіяння ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження у виді відкритої черепно мозкової травми у виді крововиливу в м`які тканини лівої лобної ділянки, лінійного перелому луски лівої тім`яної та лобної, травматичного епі-, субдорального та субарахноїдального крововиливів, крововиливів в речовину головного мозку, 14.02.2025 у приміщенні КНП «Дрогобицька міська лікарня №1» ДМР, що за адресою: Львівська обл.,м. Дрогобич, вул. Шептицького, буд. 9 потерпілий ОСОБА_9 помер. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчиненого групою осіб, такого, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вважає, що з урахуванням викладених ризиків та особи обвинуваченого, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_3 , є підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого не в силі, а тому просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні додатково звернув увагу суду, що ОСОБА_3 раніше проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 30.09.2025 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 , ч.4 ст.408 КК України та на підставі ст.70 КК України призначено покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі, вирок набрав чинності.

З відповіді ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» вбачається, що ОСОБА_3 надано письмову згоду командира в/ч НОМЕР_2 полковника ОСОБА_10 , ОСОБА_3 є придатним до військової служби та останній звернувся до адміністрації установи з заявою щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом в порядку ст.81-1 КК України та ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» готується відповідне подання до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Отже, ОСОБА_3 , будучи засудженим за ч.5 ст.407 та ч.4 ст.408 КК України має намір призватися на військову службу за контрактом до спеціалізованої військової частини, яка залучається до виконання бойових завдань, що неминуче у подальшому призведе до зупинення судового провадження на підставі ст. 335 КПК України, водночас, враховуючи факт засудження за самовільне залишення військової частини та дезертирство (2 факти) немає жодних гарантій, що ОСОБА_3 не повторить вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Таке зупинення судового провадження на стадії, коли судовий розгляд не розпочався та не були досліджені жодні докази, не допитана потерпіла та свідки, матиме безумовний негативний ефект та перешкоджатиме виконанню завдання кримінального провадження щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 09 грудня 2025 року частково було задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , замінено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальній справі № 438/707/25 провадження № 1-кп/438/64/2025 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в ДУ "Львівська установа виконання покарань №19", на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного браслету та забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 60 днів, а саме по 06 лютого 2026 року включно.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задоволено, скасовано ухвалу Бориславського міського суду Львівської області від 09 грудня 2025 року, якою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому за ч.2 ст.121 КК України, замінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави на цілодобовий домашній арешт. Продовжено запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до 06 лютого 2026 року без визначення застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора заперечував.

Захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_11 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7 в судовому засіданні залишив дане питання на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000135 від 07.02.2025 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України. Вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Враховуючи те, що строк запобіжних заходів відносно обвинувачених закінчується 06 лютого 2026 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що продовження запобіжних заходів у вигляді: тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , слід продовжити з таких підстав.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що останні не зменшилися, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватими у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки у разі визнання винуватості йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; ОСОБА_3 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому він підозрюється,тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України; ОСОБА_3 є військовослужбовцем Збройних Сил України, розвідник - кулеметник розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат. У той же час, відповідно до інформації з військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 18.10.2022 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_4 . Згідно п.п. 1 п. 7-2 Перехідних положень Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу установлено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини чи місця проходження служби або дезертирували до набрання чинності Законом України "Про внесення зміни до глави XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо умов продовження військової служби під час дії воєнного стану окремим категоріям військовослужбовців" від 30 квітня 2025 року № 4392-IX і військову службу яких призупинено та які добровільно прибули не пізніше 30 серпня 2025 року до відповідних військових частин (місць проходження військової служби), визначених центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями, і висловили готовність продовжити військову службу, командир (начальник) військової частини не пізніше 72 годин з дня їх прибуття до військової частини чи місця проходження служби продовжує відповідно військову службу, дію контракту, а також поновлює виплату грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення. З моменту продовження військової служби таким військовослужбовцям поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України. Таким чином, з огляду на вищевказаний Закон, у разі, якщо до ОСОБА_3 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою в останнього виникне реальна можливість повернутися на військову службу до будь-якої військової частини Збройних Сил України, які приймають військовослужбовців, які раніше самовільно залишили військову частину та продовжити проходження військової служби, що фактично призупинить хід досудового розслідування, унеможливить виконання з солдатом ОСОБА_3 слідчих (розшукових) дій взагалі, та таким чином перешкоджатиме кримінальному провадженню, тобто наявний ризик передбачений п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України; ОСОБА_3 продовжуватиме вчиняти інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини в сукупності дають підстави погодитися з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Судом не встановлено обставин, що унеможливлюють утримання обвинуваченого ОСОБА_3 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, без визначення розміру застави, стосовно ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальній справі № 438/707/25 провадження № 1-кп/438/64/2025 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40" в секторі для тримання осіб, взятих під варту, терміном на шістдесят днів, а саме до 04 квітня 2026 року включно.

Копія ухвали про продовження запобіжних заходів вручається, прокурору, обвинуваченим негайно після її оголошення.

Копію ухвали про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 направити для виконання в ДУ "Дрогобицька виправна колонія №40".

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити по 04 квітня 2026 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 04.02.2026.

Суддя ОСОБА_12