Справа № 278/5924/25
В И Р О К

Іменем України

02 грудня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, із професійною освітою, непрацюючого, судимого 23.10.2025 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі КК) до позбавлення волі на строк 5 років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 7 років,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК,

в с т а н о в и в:

17 листопада 2025 року між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0001501.

З угоди вбачається, що постановою судді Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2024 у справі №278/1756/24, яка набрала законної сили 27.05.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Однак у ОСОБА_4 , який достовірно знав про наявність постанови Житомирського районного суду Житомирської області від 14.05.2024, яка набрала законної сили 27.05.2024, та будучи ознайомлений з нею, виник умисел, спрямований на її невиконання.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , з метою невиконання постанови суду від 14.05.2024 в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 16.01.2025 о 17 год. 54 хв. на автодорозі від с. Зарічани до с. Гуйва 150 км керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21070», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », будучи позбавленим права керувати даним транспортним засобом, та порушив п. 2.1 ПДР та п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст.126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 19.03.2025 у справі № 278/356/25.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, ОСОБА_4 05.06.2025 близько 17 год. 00 хв. на автодорозі «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» в межах с. Зарічани Житомирського району та області, керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi» реєстраційний номер НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, тим самим умисно не виконуючи постанову Житомирського районного суду Житомирської області.

Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк один рік.

Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.

Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 1 ст. 382 КК, оскільки він умисно не виконував постанову суду, що набрала законної сили.

Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК, є нетяжким злочином проти правосуддя; у провадженні не бере участь потерпілий; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.

Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.

Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання у виді позбавлення волі ч. 1 ст. 382 КК відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який судимий. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Крім того, оскільки обвинувачений вчинив вищевказане кримінальне правопорушення до ухвалення попереднього вироку, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень визначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань. До основного покарання суд призначає додаткове покарання, призначене попереднім вироком.

Прокурор, обвинувачений та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Речові докази (оптичний носій інформації DVD-R диск, копії документів), підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання у виді позбавлення волі, підстав для обрання відносно нього запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0001501 угоду про визнання винуватості від 17 листопада 2025 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 23.10.2025 у справі № 278/3759/25, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк сім років, зарахувавши в строк відбування основного покарання покарання, частково відбуте за попереднім вироком.

Строк відбування основного покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 05.06.2025.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ оптичний носій інформації DVD-R диск, копії документів вилучених в Житомирському районному суді Житомирської області залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник має право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1