Справа №592/5497/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/183/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА

Іменем України

17 листопада 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/5497/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима в порядку ст. 89 КК України

визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить змінити вирок суду у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченої, визнати ОСОБА_10 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, і призначити покарання із застосуванням положень ст. 69 КК у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк один рік та відповідно ст. 76 КК покласти відповідні обов`язки, оскільки її підзахисна вчинила замах на крадіжку, сума якої є незначною, тяжкої шкоди для потерпілої юридичної особи від злочину не настало, ступінь тяжкості злочину визначається виключно кваліфікуючою ознакою, мав місце один епізод протиправної діяльності, майно повернуте його власнику, обвинувачена раніше не судима, хворіє на невиліковну хворобу та має незадовільний стан здоров`я, є інвалідом 3 групи, не працює і не має можливості отримувати дохід.

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 ОСОБА_10 визнана винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК, і їй призначене покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю один рік та відповідно ст. 76 КК покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи. Стягнуто на користь держави судові витрати в сумі 1132,68 грн.

Згідно вироку суду, ОСОБА_10 21.06.2022 в період часу з 16:00 до 16:20 в приміщенні магазину ТОВ Севен-Сід «Сам маркет» у м. Суми, вул. Металургів, 17/1, умисно, таємно, взяла з полиці магазину товар на суму 425,00 грн, сховала в сумку та, оминувши касову зону, хотіла вийти з приміщення, але була зупинена працівником магазину.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання, в якому вона просила скасувати вирок суду відносно ОСОБА_10 та закрити провадження у справі внаслідок декриміналізації, у зв`язку з тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_9 , яка підтримала подане нею клопотання про закриття провадження, доводи прокурора ОСОБА_8 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказане вище клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Зокрема, згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК та інших законів України (ч. 1-2 ч. 1 КПК), а завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК).

Належна правова процедура це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням, і для здійснення цього завдання КК визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили (ст. 1 КК).

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК).

09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 становив 2393 грн, тоді як вартість майна, яке намагались викрасти обвинувачена ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК майна становить 425 грн, що станом на день розгляду кримінального провадження судом може бути лише підставою адміністративної відповідальності.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрити, задовольнивши таким чином клопотання захисника.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 417, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2023 відносно ОСОБА_11 скасувати.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 417 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4