№ провадження 1-в/646/474/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої 13.01.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, ч. 1 ст. 76 КК України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

ОСОБА_5 засуджена 13.01.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, ч. 1 ст. 76 КК України.

Заступник начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно засудженої ОСОБА_5 . У поданні зазначено, що засуджена за період іспитового строку до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Обов`язки покладені на неї судом виконав. Випробувальний термін закінчився 13.01.2025.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання органу пробації.

Представник органу пробації та засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник органу пробації звернувся до суду із заявою, в якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності, подання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

ОСОБА_5 засуджена 13.01.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 Кримінального кодексу України, звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, ч. 1 ст. 76 КК України.

Засудженій ОСОБА_5 були роз`яснені покладені на неї судом обов`язки.

Згідно повідомлення ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 04.10.2025 року відомо, що гр. ОСОБА_5 23.04.2019 ВП № 1 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області було оголошено в розшук, як особу яка переховується від органів суду за ч. 2 ст. 186 КК України, ЄРДР № 0004428 від 16.12.2016. На даний час місцезнаходження останньої не відоме. У разі встановлення місцезнаходження засудженої буде проінформовано додатково.

Згідно повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.10.2025, проведено перевірку за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по Харківській області, актового запису про смерть відносно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

В період іспитового строку, з 13.01.2017 по 13.01.2020, засуджена ОСОБА_5 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУНП в Харківській області від 15.09.2025.

Іспитовий строк засудженої закінчився 13.01.2020.

Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України підставами звільнення від відбування покарання є: - відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; - закон України про амністію; - акт про помилування; - прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; - скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; - закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; - хвороба; - інші підстави, передбачені законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Положення ч. 1 ст. 78 КК України узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений ОСОБА_6 виконав покладені на нього обов`язки.

Сплив іспитового строку не є підставою для вирішення питання про звільнення від призначеного покарання засудженого, оскільки мовами звільнення особи після закінчення іспитового строку є те, що засуджений повинен виконати покладені на нього обов`язки та не вчинити нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

Відповідно до ст. 152 Кримінально-виконавчого кодексу України, однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано - протягом трьох років у разі засудження до покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1 - 3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Відповідно до статті 9-1 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» від 18 лютого 1992 року № 2135-XII строк ведення оперативно-розшукової справи здійснюється щодо невстановлених осіб, які готують вчинення кримінального правопорушення, а також осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання, - до їх встановлення або розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Згідно клопотання органу пробації ОСОБА_5 станом на 04.10.2025 перебуває у розшуку.

Строк давності виконання обвинувального вироку не сплив.

Враховуючи, що вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 13.01.2017 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набрав законної сили 08 листопада 2021 року та був звернутий до виконання в межах строків виконання обвинувального вироку суду і на даний час засуджена ОСОБА_5 знаходиться в розшуку, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.9, ст.539, 369-372, 392, 395, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання заступника начальника Основ`янського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1