УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4140/25

06 жовтня 2025 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого в кримінальному провадженні - ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 (дистанційно)

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні, у залі суду в м.Костопіль в режимі відеоконференції, клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження №000328 від 04 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 звернувся до суду із вказаним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання зазначає, що солдат ОСОБА_5 , обіймаючи посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, 03 жовтня 2025 року в проміжку часу, приблизно з 02 год. 00 хв. по 04 год.00 хв. перебуваючи у бліндажі №2/4 бліндажного містечка « ІНФОРМАЦІЯ_1 », 3 навчального батальйону, школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не пов`язаних із проходження військової служби, завдав ударів ногами по голові та тулубу військовослужбовця ОСОБА_8 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на тулубі, а також закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонки головного мозку, набряк, стискання головного мозку, які за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень та від заподіяння яких ОСОБА_8 помер приблизно о 21 год. 30 хв. 03.10.2025.

На підставі наведеного, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

04.10.2025 о 07 год. 30 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в порядку ст.208 КПК України.

04.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.2 ст.121 KK України, а саме спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

У своєму клопотанні слідчий звертає увагу суду на наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, тобто існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадження, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Також ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності, може самовільно залишити військову частину, що вказує на існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали подане клопотання та вважають за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з підстав, наведених у клопотанні без можливості внесення застави.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечив щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою покликаючись на те, що зазначені слідчим ризики значною мірою перебільшені. Вказав, що поведінка ОСОБА_5 не свідчить про те, що існують ризики , які б давали достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії визначені ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що домашній арешт як запобіжний захід гарантуватиме належну поведінку підозрюваного, і просить слідчого суддю розглянути його як альтернативу запропонованому слідчим запобіжному заходу триманню під вартою.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_5 також заперечував щодо поданого клопотання та обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`якший запобіжний захід домашній арешт.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що групою слідчих СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №000328 від 04 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121КК України.

04.10.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор, слідчий доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання слідчий суддя оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до п.175 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04) термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду місця події від 04.10.2025, під час якого виявлено та вилучено сліди кримінального правопорушення, оглянуто труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 04.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.10.2025 року, які були очевидцями вчинення кримінального правопорушення; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту проведеного із ОСОБА_9 ; Протоколом слідчого експерименту проведеного із ОСОБА_10 ; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 04.10.2025.

Так, на переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Оцінюючи наявність ризиків, обумовлених статтею 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності, може самовільно залишити військову частину, що вказує на існування ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання, є те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, відповідно до ст.12 КК України належать до категорії тяжких кримінальних правопорушень, санкція ч.2 ст.121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були очевидцями вчинення ним кримінального правопорушення, з метою зміни останніми показів у судовому засіданні, так як ці особи є йому відомими, а тому існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

При встановленні даних, що характеризують особу підозрюваного, слідчим суддею також встановлено, що ОСОБА_5 на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, кримінальне правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено останнім під час того, як в Україні введений воєнний стан, тому є підстави вважати, що він є схильним до вчинення інших кримінальних правопорушень, що вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст.178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; вік та стан здоров`я підозрюваного, який являється працездатним та здоровим, що дозволяє утримування його в умовах слідчого ізолятора; а також, що кримінальне правопорушення має суспільно-небезпечний характер, скоєне із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, що свідчить про те, що останній є особою суспільно-небезпечною та потребує ізоляції від суспільства.

Відтак, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить з його боку належної право свідомої поведінки та не дасть змоги уникнути запобіганню наведеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відтак слідчий суддя звертає увагу, що дане положення є правом, а не обов`язком суду, і з врахуванням пояснень сторін, матеріалів клопотання, встановлених обставин справи, вважає за можливе обрати запобіжний захід підозрюваному без визначення розміру застави.

За змістом ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, з моменту затримання.

Таким чином строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання підозрюваного, а саме з 04 жовтня 2025 року.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 206,208, 369-372 КПК України, слідчий суддя-

УХВАЛИВ:

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Мар`янівка, Горохівського району Волинської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, державних нагород та пільг не має, не є депутатом ради, військовослужбовця Збройних Сил України за призивом під час мобілізації на особливий період, солдата, курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, з утриманням у ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", строком 60 (шістдесят) діб без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 07 год. 30 хв. 04 жовтня 2025 року до 02 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 02 грудня 2025 року включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1