справа № 619/4769/25
провадження № 1-кп/619/487/25
ВИРОК

іменем України

24 листопада 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000133 від 07.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Дергачі Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України -

встановив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з порушенням вимог статті 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне насильство щодо осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо своїх батьків, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, безпричинно висловлює словесні образи, погрози, нецензурні слова, чим принижує та залякує ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , заподіюючи шкоди психічному здоров`ю останніх, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості їх життя, яке виявляється у формі втоми, фізичного дискомфорту, втрати енергійності, повноцінного сну та відпочинку. Дії ОСОБА_5 по відношенню до його батьків супроводжуються погрозами та образами з застосуванням нецензурних слів протягом тривалого часу.

За вищезазначені протиправні дії, постановами Дергачівського районного суду Харківської області за фактор неодноразового складання адміністративних протоколів, ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу, а також адміністративного арешту.

Так, 22.08.2024 ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлював образи в сторону свого батька ОСОБА_4 , чим завдав шкоди психологічному здоров`ю останнього, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 23.09.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Надалі, продовжуючи свою протиправну діяльність, 07.09.2024, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно своєї матері ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій фізичного болю, внаслідок чого завдана шкода фізичному здоров`ю потерпілій, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 02.10.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 06.10.2024 ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно свого батька ОСОБА_4 , внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 30.10.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 07.11.2024 ОСОБА_5 вчинив повторно протягом року домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_4 , за що постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 22.11.2024 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та продовжив вчиняти свою протиправну злочинну діяльність, та вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, 20.01.2025 близько 14 год. 00 хв. точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , розпочав словесний конфлікт з батьками, який супроводжувався нецензурною лайкою, образами, погрозами, криками на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

В результаті чого, вищевказані протиправні дії ОСОБА_5 призвели до психологічних страждань потерпілих, погіршення якості їх життя, що виявилося у формі втоми, розчаруванні в сімейних цінностях, втрати повноцінного сну, відпочинку, негативних переживань та емоцій.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав. Підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті щодо систематичного вчинення домашнього психологічного насильства до своїх батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. У заяві просила покарання призначити на розсуд суду. Не заперечувала проти дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві просила покарання призначити на розсуд суду. Не заперечував проти дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 в повному обсязі, беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, наведених в обвинувальному акті, беручи до уваги те, що інші учасники судового розгляду не оспорюють вказані обставини, і судом встановлено, що останні правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо осіб, з якими перебуває у сімейних відносинах, а саме щодо своєї матері та батька, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я потерпілих осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінально відповідальності.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд виходить із положень ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ст. 126-1 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 59-1 КК України.

Суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 місяці, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 до обвинуваченого не заявлено.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід стосовнообвинуваченого не обирався.

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

Відповідно до положень ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 (три) місяці, поклавши обов`язок пройти програму для кривдників.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст.390-1КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1