Справа № 203/7140/25
Провадження № 1-кп/0203/2346/2025
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м. Дніпро

Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0008801 від 19.05.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження ЄРДР №0008801 від 19.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.5 ст.407, ч.4 ст. 186 КК України.

Прокурором в судовому засіданні подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу, зазначив, що ризики встановлені раніше зменшились наразі, в клопотання прокурор посилається на підозрюваного, а статус ОСОБА_5 вже обвинувачений, до клопотання прокурором не долучено доказів та матеріалів, щодо його обґрунтування, а також в порушення ст. 199 КПК України клопотання подано лише 05.12.2025, а строк попередньої ухвали спливає 08.12.2025, отже не дотримано 5 денний термін.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що підтримує захисника, звичайно хоче вийти на волю.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Встановлені під час розгляду клопотання обставини дають підстави для висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування обвинуваченого від суду, ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, продовження кримінального правопорушення.

Заслухав думку учасників та, дослідив матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, що загрожує йому в разі доведеності вини, може переховуватися від суду.

Ризик, що передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає обґрунтованим, оскільки ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз, так і реально незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження, а й подальшому, під час отримання та дослідження показань судом, оскільки відповідно до положень ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Також, продовжує існувати ризик продовження вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки, дії ОСОБА_5 вже є опосередкованим посяганням на життя та здоров`я інших військовослужбовців та фактичним висловлюванням байдужості до їх безпеки на користь власного страху або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 може мати доступ до зброї, наразі немає постійного місця роботи та засобів до існування.

Згідно з ч.8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи вимоги ч.8 ст. 176 КПК України, підстави та вищенаведені обставини, передбачені ст.ст. 177,178 КПК України, суд доходить висновку про відсутність підстав для визначення обвинуваченому розміру застави. Натомість, суд наголошує увагу на тому, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зменшились, але не перестали існувати.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому слід задовольнити.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішення суду в даному випадку повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й стандарти охорони загальносуспільних інтересів.

Суд звертає увагу, що в контексті повномасштабної збройної агресії російської федерації інкриміновані кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий рівень суспільної небезпечності.

Захисником звернуто увагу, що клопотання прокурором подано 05.12.2025, а строк дії попередньої ухвали до 08.12.2025. Разом з тим, суд зазначає, що чинний КПК України дійсно, визначаючи строк в ч.1 ст. 199 КПК України, не містить вимоги та наслідків його порушення у виді відмови в задоволенні клопотання, відтак, вказаний строк не є пресічним.

Разом з тим, згідно з ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

З урахуванням наведеного, суд доходить до висновку, що на теперішній час, не зникли, а продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть їм запобігти, що підтверджує необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 336, 372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02 лютого 2026 року включно, з утриманням в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, направити обвинуваченому-до відому, начальнику гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 - для виконання.

Суддя ОСОБА_1