У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001185 від 15.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказав, що 15.09.2025 о 10:35 год. водій автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_3 рухався в місті Полтава по вулиці Київське Шосе, у напрямку від вулиці Великотирновська до вулиці Михайла Грушевського, де на перехресті з вулицею 23 Вересня, виконував маневр лівого повороту та допустив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, транзитний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль HYUNDAI ACCEN, відкинуло на автомобіль MERCEDES-BENZ 111CDI, під керуванням ОСОБА_7 , що стояв в нерухомому стані по вул. 23 Вересня, перед перехрестям, для виконання маневру повороту праворуч. Внаслідок ДТП водій автомобіля HYUNDAI ACCENT ОСОБА_3 його пасажири ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження.

Відомості про дану подію 15.09.2025 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001185 з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст.286 КК України.

15.09.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на перехресті вулиці Київське Шосе та вулиці 23 Вересня у місті Полтава було виявлено автомобіль HYUNDAI ACCENT, д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, транзитний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , котрі зберегли на собі сліди дорожньо-транспортної пригоди (механічні пошкодження). Транспортні засоби передано на зберігання за адресою: м. Полтава, провулок Братів Зерових, 13.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , належить ОСОБА_10 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу № 24-10-30 від 10.10.2024 транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, транзитний номер НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , рік випуску 2012, належить ОСОБА_11 .

15.09.2025 постановою слідчого вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001185.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням автомобіля HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , задля збереження слідової інформації, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні на нього арешту. Не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності відповідатиме завданням кримінального провадження та буде співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

В судове засідання слідчий ОСОБА_4 не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти арешту спірного транспортного засобу, з метою забезпечення проведення у кримінальному провадженні в розумні строки слідчих дій, експертних досліджень та встановлення у справі об`єктивної істини.

Заслухавши думку володільця майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує із змісту клопотання, метою накладення арешту на автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Встановлено, що постановою слідчого від 15.09.2025 року вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що належний ОСОБА_10 автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення у вигляді механічних пошкоджень, отриманих унаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у ст.98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту щодо вказаного майна надасть можливість провести із ним необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, отримані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, зокрема, встановленню обставин, що вирішуються в ході досудового розслідування, з`ясуванню обставин механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди та встановленню причинного зв`язку між діяннями учасників пригоди та наслідками, які настали, що неможливо встановити без дослідження транспортного засобу, на якому залишилися сліди кримінального правопорушення.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль HYUNDAI ACCENT, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_10 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2025 року о 15 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1