Справа №333/9575/25
Провадження №1-кс/333/3267/25
УХВАЛА

04 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві №25-1 від 18.08.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві №25-1 (нумерація ініціатора скарги) від 18.08.2025 року.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_3 зазначив, що він 18.08.2025 року звернувся до ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою (25-1) про внесення відомостей до ЄРДР, а саме: про вчинення слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а саме: підроблення документу «Пояснення».

ОСОБА_3 вважає, що під час розслідування кримінального провадження № 0003335 вказаним слідчим здійснено втручання в офіційний документ, яким є «Пояснення» ОСОБА_6 , прийняте ОСОБА_7 , а саме: підроблено дату з 2016 року на 2015 рік.

У подальшому, посадові особи ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області скерували його заяву №25-1 до ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі.

19.09.2025 року він від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 отримав лист, в якому останній повідомив, що відсутні підстави для реєстрації відомостей із його заяви №25-1 до ЄРДР.

На думку ОСОБА_3 рішення ОСОБА_4 щодо нереєстрації в ЄРДР відомостей з його заяви №25-1 не відповідають вимогам ст.214 КПК України.

13.10.2025 року ОСОБА_3 було заявлено відвід слідчому судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_8 від 28.10.2025 року вказана заява про відвід слідчого судді залишена без задоволення.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду його скарги.

Уповноважена особа ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі до суду також не з`явилася. Від керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ОСОБА_4 надійшов лист, в якому останній вказав, що до них надходила заява ОСОБА_3 №25-1 від 18.08.2025 року. Вивченням фактичних обставин, викладених у вказаному звернення, встановлено, що ідентичне за змістом звернення ОСОБА_3 від 29.04.2025 року вже було розглянуто уповноваженою особою ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі. За результатами попереднього звернення прийнято рішення про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, надано роз`яснення щодо обґрунтування вказаного рішення та порядку його оскарження, про що було направлено відповідь від 13.05.2025 року.

ОСОБА_4 просив слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що викладена останнім інформація у заяві №25-1 від 18.08.2025 року не містить достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення з боку слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 .

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, долучені до неї, слідчий суддя дійшов до такого.

Слідчим суддею встановлено, що 08.08.2015 року до ЄРДР були внесені відомості за фактом нанесення невідомим чоловіком тілесних ушкоджень ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України (кримінальне провадження № 0003335).

07.01.2021 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі постанови дізнавача сектору дізнання Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0003335, ОСОБА_3 18.08.2025 року звернувся до ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою (25-1) про внесення відомостей до ЄРДР, а саме: про вчинення слідчим СВ ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а саме: підроблення документу «Пояснення».

27.08.2025 року т.в.о. начальника ВП №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 скерував заяву ОСОБА_3 №25-1 до ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі.

Згідно відповіді керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ОСОБА_4 від 12.09.2025 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 №25-1 від 18.08.2025 року відомості до ЄРДР не вносилися за відсутності складу кримінального правопорушення, так як заява останнього не містить достатніх об`єктивних даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення з боку слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 .

У своїй заяві №25-1 від 18.08.2025 року ОСОБА_3 вказує, що слідчий ОСОБА_5 втрутився у документ «Пояснення», підписаний ОСОБА_6 та прийнятий ОСОБА_7 кульковою ручкою синього кольору і підробив дату з 2016 року на 2015 рік.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Системний аналіз змісту норми частини 1 статті 214 КПК України свідчить про те, що бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, яка є предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України, полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (частина 2 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань. У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження (частина 5 статті 214 КПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Отже, кримінально-процесуальне законодавство передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, але не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень, а лише тих, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити достатні відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

Водночас, в даному випадку вважаю, що заява ОСОБА_3 №25-1 від 18.08.2025 року не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Частина 1 ст. 214 КПК України не встановлює обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити відомості до ЄРДР за будь-якою заявою, а тільки тією, що містить відомості про вчинення кримінального правопорушення. Також, така позиція відповідає усталеній судовій практиці в Україні та позиції ВС, що викладалась вище.

Вважаю, що наведені відомості ОСОБА_3 у своїй заяві №25-1 від 18.08.2025 року не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, характеризується наявністю прямого умислу у винної особи, тобто суб`єкт має чітко усвідомлювати, що він вносить до офіційних документів завідомо неправдиві відомості, вчиняє інше підроблення документів або складає та видає завідомо неправдиві документи і бажає так робити.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає в перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Відповідно до вимог ст. 91 КПК України подію злочину слід розуміти як елемент об`єктивної сторони складу злочину, що відбувся у певний час, у певному місці та певним способом.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення до офіційного документа інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 15 лютого 2021 року (справа № 727/5768/18, провадження № 51-1328 кмо 19) висловила позицію, що офіційний документ як предмет злочину, передбаченого ст. 366 КК України, має відповідати такими ознакам: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності.

Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

На думку слідчого судді у заяві ОСОБА_3 не наведені достатні дані про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто не наведена достатня сукупність відомостей, які дають можливість слідчому зробити обґрунтований висновок про наявність у діях особи суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Зазначення самих лише припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки після внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування мають проводитись слідчі дії, необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, які передбачають обов`язкове втручання в права та свободи особи у тій чи іншій мірі. Водночас, здійснення такого на основі припущень, без наявності достатніх даних, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, є недопустимим.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_11 від 07.03.2025 року прийнято рішення про скасування постанови дізнавача ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на цей час здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003335 і остаточне рішення у ньому не прийнято.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ознак бездіяльності у діях уповноважених осіб ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_3 №25-1 від 18.08.2025 року, а тому не вбачаю підстав для задоволення скарги останнього.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Водночас, положення вказаної частини статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р (ІІ)/2020 у справі № 3-180/2018(1644/18). Тому, ОСОБА_3 мають право оскаржити це рішення слідчого судді у порядку ст.395 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей до ЄРДР по заяві №25-1 від 18.08.2025 року залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 07.11.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1