ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1978/25 Справа № 932/1208/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7 ,

Дніпровської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000057,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року було задоволено клопотання слідчого частково та накладено арешт на нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчужувати та розпоряджатися.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 може бути об`єктом кримінально протиправних дій та може бути набута кримінально протиправним шляхом, отже, наявні достатні підстави вважати, що вказане вище майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвокат ОСОБА_6 просить визнати причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними, так як розгляд справи відбувся за відсутності третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт , про рішення суду дізнався при зверненні до реєстраційної служби 08.10.2025 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_6 вказує, що :

- третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено про підозру, він не є свідком;

- зазначає, що ОСОБА_8 є добросовісним набувачем арештованої квартири;

- із клопотання про арешт майна повинен був звертатись до суду не слідчий, а прокурор;

- наголошує, що ОСОБА_8 не було допитано в якості свідка.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, представника потерпілого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Частиною 1 статті 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до наданих матеріалів третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 не був присутнім у суді першої інстанції при розгляді клопотання слідчого про арешт майна, відомостей про направлення копії ухвали матеріали справи не містять, тому клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора та представника потерпілого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам процесуального закону ухвала слідчого суду не відповідає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під №0000057 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за фактом того, що невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа майном потерпілої ОСОБА_9 , а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . з використанням підроблених документів.

Постановою слідчого від 20.02.2023 року майно, а саме квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №000057.

Однак, як вбачається з матеріалів наданого судового та кримінального провадження, органом досудового розслідування не доведено, що арешт майна забезпечує виконання завдань відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України та відповідає меті арешту згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України, а також необхідності арешту згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України.

Відповідно до рішення Бабушкінського районного суду від 04.04.2025 року, яке додане до апеляційної скарги представником третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання зняття з реєстрації місця проживання незаконним, скасування рішення органу приватизації, свідоцтва, усунення перешкод в користуванні квартирою- залишено без задоволення (а.п. 152-154).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10.09.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишено без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року у справі №932/2024/23 залишено без змін (а.п. 146-151).

Відповідно до постанови Дніпровського апеляційного суду від 10.09.2025 року надано оцінку відсутності архівних відомостей про видачу ордера, на що посилається прокурор у наданих до суду апеляційної інстанції документах:

Згідно із листом Адміністрації Шевченківського району ДМР від 16.06.2025 року за №4/2-198, відомості про видачу ордера від 01.10.2010 року на житлове приміщення №30 серія №3 на ім`я ОСОБА_11 на право зайняття спірного житлового приміщення в архівних даних адміністрації відсутні. При перегляді рішення виконавчого комітету Бабушкінської у місті Дніпропетровську ради від 15.10.2010 року, №421 будь-які відомості щодо розподілу квартири АДРЕСА_2 відсутні, тобто про відсутність наведеної вище інформації, оскільки належним чином засвідчена копія рішення виконавчого комітету Бабушкінської у місті Дніпропетровську ради від 15.10.2010 року №421 ні органу досудового розслідування, ні суду сторонами не надавалась. Таким чином, ні слідчим органом, ні іншими даними не встановлено, що ордер від 01.10.2010 року на житлове приміщення №30 серія №3, який виданий на ім`я померлої у 2013 році ОСОБА_11 на право зайняття нею житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , є не законним або не видавався. Тобто, з урахуванням позиції Дніпровської міської ради у цій справі, вважати дані відповіді належними доказами для висновку про незаконність видачі (чи не видачі) ордеру на ім`я ОСОБА_11 , як і подальшої приватизації спірної квартири відповідачем ОСОБА_8 у суду не має підстав.

Відповідно до ухвали Бабушкінського районного суду від 04.04.2025 року заяву представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову, що вжиті у цивільній справі за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання зняття з реєстрації місця проживання незаконним, скасування рішення органу приватизації, свідоцтва, усунення перешкод в користуванні квартирою - задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, що вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2023 року у цивільній справі № 932/2024/23.

Заборону органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно та нотаріусам вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно з реєстрації чи перереєстрації права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого 020, власником якої є ОСОБА_8 знято (а.п. 136-137).

Відповідно до Єдиного реєстру судових справ встановлено, що на момент розгляду апеляційної скарги представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 вищезазначене рішення набрало законної сили та відомості щодо призначення справи в суді касаційної інстанції відсутні.

Враховуючи викладене, ОСОБА_8 є власником квартири, а доводи прокурора щодо незаконного набуття права власності ним спростовується зазначеним судовим рішенням.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

Також органом досудового розслідування не доведено обставину, передбачену вимогами п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, а саме, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З 17.01.2025 року огранами досудового розслідування не встановлено осіб, які могли б вчинити кримінальне правопорушення, будь - кому не повідомлено про підозру, тільки після оскарження ухвали слідчого суді в апеляційному порядку до провадження залучено потерпілого- Дніпровську міську раду, яка в цивільному судочинстві була залучена до участі у справі та будь яких вимог на предмет спору квартиру представники не заявляли. Під час апеляційного розгляду також з`ясовувалося питання щодо порушення прав Дніпровської міської ради, представник якої повідомив, що будь- якого позову щодо спірного майна потерпіла юридична особа не подавала, надання у кримінальному провадженні згоди на визнання потерпілого відбулося лише після звернення слідчого. Таким чином, представником потерпілого будь - яких обгрунтованих доводів порушення їх прав не наведено та доказів цьому не надано.

Надані прокурором відомості щодо відсутніх архівних відомостей про видачу ордера на квартиру були предметом оцінки судом в цивільному судочинстві та не взяті як такі, що заслуговують на увагу, що підтверджує постанова Дніпровського апеляційного суду від 10.09.2025 року.

Таким чином, посилання прокурора на відсутність архівних відомостей як на ознаки підроблення ордеру не приймаються до уваги.

Також про відсутність архівних відомостей зазначено у постанові про визнання речових доказів від 20.02.2023 року, що з урахуванням вказаних судових рішень не свідчить про підтвердження ознак речового доказу за ч.1 ст.98 КПК України.

Також прокурор під час апеляційного перегляду послався на підроблені відомості щодо реєстрації ОСОБА_8 шляхом втручання в інформаційні мережі, однак постановою Дніпровського апеляційного суду підтверджена сплата комунальних платежів ОСОБА_8 .

Крім того, рішенням Дніпровської міської ради від 23.11.2021 року за №1244 визнано основним наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_8 .

Таким чином, заперечення прокурора під час апеляційного перегляду проти апеляційної скарги є необгрунтованими.

З урахуванням наведеного, а також меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського (Шевченківського) районного суду м. Дніпра від 03 квітня 2023 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000057, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000057, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено і оголошено о 16 годині 00 хвилин 01 грудня 2025 року.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3