У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваної ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 жовтня 2025 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що ОСОБА_8 не має конкретного місця проживання, але не збирається переховуватися від органів досудового розслідування. Свою вину в інкримінованому злочині визнає, але зазначає, що захищалася та оборонялася.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, витягом з ЄРДР за № 0001089 від 30.08.2025; протоколом огляду місця події від 30.08.2025; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 30.08.2025; випискою з журналу реєстрації травм кримінального характеру; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.08.2025; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 від 30.08.2025; протоколом затримання ОСОБА_7 від 30.08.2025; протоколом допиту підозрюваної (затриманої) ОСОБА_7 від 30.08.2025.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави, з урахуванням положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 та підозрювана ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

СВ ВП №1 МРУП ГУНП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001089 від 30.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

31.08.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення. Згідно підозри, ОСОБА_7 , не маючи постійного місця мешкання, 28.08.2025 познайомилась із ОСОБА_9 , у будинку якого почала проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Приблизно о 15.00 годині 30.08.2025, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні кухні вказаної квартири, вступила у конфлікт з ОСОБА_9 , під час якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, продовжуючи сварку, ОСОБА_7 взяла в праву руку кухонний ніж, котрий знаходився на столі біля умивальника в приміщенні кухні, та заподіяла ОСОБА_9 не менше двох акцентованих ударів, один з яких з силою нанесла по тулубу в область черевної порожнини, в результаті чого спричинила ОСОБА_9 тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з пошкодженням тонкої кишки та поперечної ободочної кишки, яке відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_9 госпіталізовано до Миколаївської лікарні швидкої медичної допомоги.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

Всупереч доводам апелянта, колегія суддів наголошує, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, щодо правильності кваліфікації дій підозрюваної, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Незгода сторони захисту з достатністю цих доказів має бути предметом безпосереднього розгляду кримінального провадження судом.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею, колегія суддів зазначає, що встановлені ризики виправдовують тримання підозрюваної під вартою.

Підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та у разі доведеності її вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана обізнана, де проживають свідки та потерпілий, а тому остання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом вмовлянь, може впливати на них з метою зміни ними показань (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є також підтвердженим, оскільки підозрювана має не зняту та не погашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину - умисного вбивства за ч.1 ст. 115 КК України, за вчинення якого ОСОБА_7 відбувала покарання у місцях позбавлення волі, та звільнена 27.09.2019 умовно-достроково. За такого, існує ризик, що вона може продовжити свою злочинну діяльність (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначеного ризику.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчим суддею рішення про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ані слідчим суддею, ані колегією суддів під час апеляційного розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вагомість наявних доказів щодо можливого вчинення підозрюваною тяжкого злочину, тяжкості покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою, дані про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апелянта, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Щодо застави, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення про обрання запобіжного заходу без визначення розміру застави прийнято відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3