У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу начальника Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новокантакузівка Доманівського району Миколаївської області, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000150.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково. Відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27.12.2025 р., із забороною залишати житло цілодобово (окрім випадків увімкнення сигналу повітряної тривоги з метою прибуття до укриття) за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, до 29.12.2025 р. без визначення застави, з подальшим етапуванням до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Узагальнені доводи апелянтів.

На обґрунтування поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, прокурор зазначає, що повний текст ухвали отриманий прокурором 05.11.2025р., а тому, у зв`язку з тим, що він не був обізнаний з мотивами постановленого рішення не мав можливості вчасно оскаржити рішення слідчого судді.

Прокурор вважає рішення слідчого судді незаконним та необґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню.

Прокурор звертає увагу на те, що в клопотанні слідчого та долучені до нього документи доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Крім того стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які доводять можливість переховування ОСОБА_6 від слідства та суду (з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення), незаконного впливу на свідків (особисто знайомий з наркозалежними особами, які мали доступ до його домоволодіння), вчинення іншого кримінального правопорушення (зафіксовано вчинення протиправних дій з березня по жовтень 2025 року).

Крім наведеного, прокурор звертає увагу на те, що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному збуті наркотичних засобів безпосередньо за місцем мешкання, що свідчить про можливість продовження злочинної діяльності у сфері обігу наркотичних засобів, у разі залишення відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.

За цих обставин, прокурор вважає, що органом досудового розслідування доведено, що лише запобіжний у вигляді тримання під вартою може запобігти встановленим ризикам.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим СВ відділення поліції № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 000150 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. (з наступними змінами), якою канабіс віднесено до наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконному виготовленні, зберіганні канабісу у великих розмірах з метою збуту.

ОСОБА_6 в березні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, за невстановлених обставин, незаконно придбав насіння рослин роду коноплі, яке, не маючи передбаченого законодавством дозволу та ліцензії на посів конопель, посадив, для власного вживання, а також з метою подальшого збуту, в ґрунт на земельній ділянці, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , географічні координати 47.34.47,553"N 31.12`59,833"Е.

У подальшому, маючи умисел на незаконне виготовлення та зберігання канабісу, ОСОБА_6 , з метою незаконного збагачення, вирвав рослини коноплі які самостійно виростив, забезпечив їхнє висушування у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , та підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , які перебувають у його користуванні, з метою подальшого виготовлення наркотичної речовини канабісу у великому розмірі обіг якого обмежено з метою подальшого збуту.

29.10.2025 р. в ході проведення санкціонованих обшуків домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , та у підсобних приміщеннях на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , які перебувають у його користуванні, виявлено та вилучено канабіс обіг якого обмежено, приблизною масою 6 кг.

Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 р. (зі змінами) та Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 р. «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями, канабіс (таблиця № 1, список № 1) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які ОСОБА_6 зберігав з метою збуту.

За вказаних обставин ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Своє клопотання слідчий мотивував наявністю обґрунтованої підозри, тяжкістю кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, доведення слідчим ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин інкримінованого злочину та даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має постійне місце мешкання, зі слів утримує матір та хворого брата, слідчий суддя дійшов висновку, що відносно підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, пояснення підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду, якщо він пропущений з поважних причин.

При цьому, законом не визначено переліку підстав, за наявності яких, строк на оскарження підлягає поновленню, і це питання, має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що ухвала слідчим суддею постановлена 31.10.2025 р., за участю прокурора.

Разом з тим, враховуючи що матеріали справи не містять даних про дату отримання прокурором повного тексту рішення слідчого судді, подання скарги 06.11.2025 р. з незначним пропуском в 2 дні, необізнаність прокурора з мотивами постановленого слідчим суддею рішення та відсутність ознак зловживання процесуальними правами, апеляційний суд визнає причини пропуску поважними й поновлює прокурору строк не апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права, на переконання апеляційного суду, слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Слідчий суддя, на підставі сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, виходячи з наступного.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема, дані протоколів допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обшуку території домоволодіння за адресою с. Новокантакузівка Вознесенського району Миколаївської області від 29.10.2025 р., огляду місця події від 29.10.2025 р., акту зважування від 29.10.2025 р. та інші матеріали клопотання свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи правові підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Щодо існування ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд зазначає, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливого здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Водночас посилання сторони обвинувачення на ризики незаконного впливу на свідків та ймовірного продовження ОСОБА_6 злочинної діяльності не отримали належного підтвердження.

З матеріалів клопотання не вбачається конкретних відомостей про осіб, на яких підозрюваний може впливати, характер такого можливого впливу та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою підозрюваного і ризиком спотворення доказової бази. Так, доводи прокурора про особисте знайомство підозрюваного з наркозалежними особами не конкретизують ані коло свідків, ані зміст можливого впливу, ані те, яким чином такий вплив реально може перешкодити встановленню обставин провадження. Наявність знайомства або соціальних контактів з потенційними свідками не тотожна доведеності ризику впливу.

Додатково апеляційний суд враховує, що органом досудового розслідування вже вилучено речові докази, пов`язані з предметом розслідування, що об`єктивно звужує можливості будь-якого впливу на хід провадження. Факт того, що слідством інкриміноване тривала протиправна діяльність, не може автоматично свідчити про існування ризику продовження вчинення кримінального правопорушення. Для такого висновку необхідні конкретні дані про наявність реальних передумов для продовження, зокрема доступ до речовин/каналів збуту, невиявлені запаси, співучасники, організаційні можливості, поведінка після викриття тощо. Крім того, саме запровадження процесуальних обмежень, передбачених домашнім арештом з покладенням певних обов`язків, уже спрямоване на нейтралізацію такого ризику.

За таких умов, вказані ризики мають характер припущень і самі по собі не можуть обґрунтовувати необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

З урахуванням обставин інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, данні про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце мешкання, утримує матір та хворого брата, які потребують постійного стороннього догляду, зважаючи на його належну процесуальну поведінку під час досудового розслідування, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором не доведено неможливості застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що в достатній мірі запобіжить встановленому ризику переховування від слідства та суду та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що прокурором не наведено обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема у виді домашнього арешту, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не має, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Доманівського районного суду Миколаївської області від 31 жовтня 2025 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3