Справа № 303/8013/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/781/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2025.

Цією ухвалою, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000066, внесеного 12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 10.10.2025 до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000066 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з її незаконністю та необґрунтованістю.

Скарга мотивована тим, що за його заявою було відкрито вказане вище кримінальне провадження у якому, зокрема, йшлося про те, що йому стало відомо про вчинення кримінального правопорушення, яке має ознаки шахрайства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. Зокрема, на його думку, ОСОБА_6 , яка працює у Мукачівському районному секторі філії Центру пробації в Закарпатській області, діючи у змові з іншими особами, вчинила шахрайство шляхом підробки офіційних документів з метою заволодіння чужим майном житловим будинком у с. Софія та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно вказує на те, що ОСОБА_6 незаконно оформила спадкову справу у нотаріуса ОСОБА_7 , що призвело до заволодіння чужим майном - житловим будинком у селі Софія та земельною ділянкою (вул. Духновича, 92). Під час дізнання не було допитано ключового свідка (або особу, яка має відношення до обставин) нотаріуса ОСОБА_8 , який оформлював спірну спадкову справу. Також не було витребувано саму спадкову справу, яка є офіційним документом та основним доказом, що підлягає ретельному дослідженню на предмет підробки чи шахрайства. Без вивчення цих документів та свідчень нотаріуса неможливо зробити обґрунтований висновок про відсутність складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України). Також оскаржувана постанова дізнавача не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, а саме не містить у мотивувальній частині відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Враховуючи вищезазначене просив скасувати винесену дізнавачем 18.09.2025 постанову про закриття кримінального провадження № 0000066 від 12.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України.

-2-

Відмовляючи у задоволені скарги, слідчий суддя ухвалу мотивував тим, що дізнавачем було вжито всі передбачені законом заходи з метою здобуття даних, які б вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, однак такі не знайшли свого підтвердження. Також слідчим суддею констатовано, що в рамках даного кримінального провадження було відібрано пояснення від ОСОБА_9 , здійснено ряд заходів, спрямованих на отримання відомостей та офіційних даних, що необхідні для повного та об`єктивного встановлення обставин справи. Проведеним досудовим розслідуванням не здобуто фактичних даних, які б прямо або опосередковано вказували на наявність в діях ОСОБА_9 ознак шахрайських дій на які вказував ОСОБА_5 , що у свою чергу виключає склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.10.2025 та постановити нову ухвалу по суті доводів скарги. Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, а викладені у ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження. Посилаючись на аналогічні, що і в скарзі доводи вважає, що постанова дізнавача не відповідає вимогам ст. 284 КПК України, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та заявника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задовленню не підлягає з таких підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивного з`ясування обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За приписами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При цьому, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

-3-

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризуючи особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі, рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги повинен перевірити як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, так і підстави його закриття.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача, прокурора спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття кримінальних правопорушень, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як встановлено слідчим суддею, 18.09.2025 дізнавачем СД Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області винесено постанову про закриття кримінального провадження, відомості про яке 12.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000066, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 12.08.2025, слідчими та процесуальними діями не підтверджено обставини, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, дізнавач прийшов до висновку про відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

-4-

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені судом першої інстанції, дізнавач провів всі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Колегія суддів констатує, що під час розслідування кримінального провадження дізнавач вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Крім того, склад злочину є підставою кримінальної відповідальності, отже, для правильної кваліфікації діяння слід встановити підставу кримінальної відповідальності. Кримінальне законодавство України встановлює кримінальну відповідальність тільки за конкретні суспільне небезпечні винні діяння (дію або бездіяльність), передбачені законом як злочин (ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 11 КК України).

За приписами до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

В даному кримінальному провадженні відсутні дані, які б могли свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Тому дізнавачем обґрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження після вжиття заходів для всебічного, повного і неупередженого досудового розслідування кримінального провадження.

Зокрема, оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_5 із дотриманням положень ст. 303, 304, 306 КПК України. Рішення слідчого судді відповідає вимогам ст. 307 КПК України та містить відповідні мотиви про залишення скарги ОСОБА_5 без задоволення.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження належним чином вмотивована, в ній викладені обставини кримінального провадження, дано аналіз зібраним доказам, наведені мотиви і процесуальні підстави закриття кримінального провадження. Слідчий суддя погодився з висновком дізнавача щодо відсутності ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у кримінальному провадженні № 0000066 від 12.08.2025 та наявності підстав для його закриття відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 доводи щодо винесення постанови без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, спростовуються наявними матеріалами кримінального провадження і такі апеляційним судом відхиляються.

Доводи ОСОБА_5 , наведені в апеляційній скарзі, є аналогічними з його доводами, які викладені у його скарзі до слідчого судді. Ці доводи перевірялись під час проведення досудового розслідування та слідчим суддею при розгляді скарги в порядку п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого дізнавачем рішення, слідчим суддею ретельно досліджені матеріали кримінального провадження № 0000066 від 12.08.2025 та дана оцінка проведеним у ньому процесуальним та слідчим діям.

-5-

Колегія суддів уважає, що під час проведення перевірки обставин, на які посилається ОСОБА_5 , дізнавачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, всебічно, повно і неупереджено досліджені всі обставини кримінального провадження, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, зроблений аналіз тих обставин, на які посилається заявник, проведено достатній та вичерпний обсяг слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення.

Розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що постанова дізнавача відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, навівши в ухвалі мотиви своїх висновків.

При цьому, слідчий суддя дав належну оцінку тим фактам, що органом досудового розслідування було здійснено ряд слідчих дій щодо встановлення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: відібрано пояснення від ОСОБА_9 , яка повідомила, що 17.05.1980 на підставі договору-купівлі продажу її батько - ОСОБА_10 придбав від ОСОБА_11 будинок АДРЕСА_2 вказаного будинку з часом була змінена з АДРЕСА_3 , на якому в подальшому була змінена нумерація на АДРЕСА_4 , згідно рішення виконавчого комітету Зубівської сільської ради Мукачівського району № 14 від 11.03.2005 був побудований у 1911 році. Після смерті ОСОБА_10 (батька) 17.09.2003 вона згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.2021 успадкувала у власність будинок АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_10 на будинок АДРЕСА_1 ніколи не оспорювалось.

Також органом досудового розслідування здійснено ряд заходів, спрямованих на отримання відомостей та офіційних даних, що необхідні для повного та об`єктивного встановлення обставин кримінального провадження.

Зокрема, отримано інформаційну довідку за № 443420178 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна, згідно якої об?єкт житлової нерухомості розташований за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 1-535 виданий 19.11.2021.

Отримано відповідь на запит про надання інформації, згідно якої ОСОБА_5 звертався із заявою ЄО від 31.03.2025 за фактом шахрайських дій у зв?язку із чим було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000044 від 01.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. В подальшому дане кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрите, у зв?язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення та постанова про закриття кримінального провадження не скасована.

Отримано відповідь на запит стосовно домоволодіння АДРЕСА_1 , станом на 1980 рік адреса була АДРЕСА_5 .

Отримано відповідь на запит від Зубівського старостинського округу за № 13-07/25 від 03.09.2025, згідно якої будинок в АДРЕСА_1 побудований у 1911 році згідно запису по-господарської книги № 13 за 1948 рік. На даний час власником будинку являється ОСОБА_9 , яка отримала вказаний будинок шляхом оформлення спадщини за померлим батьком ОСОБА_10 , який у свою чергу такий придбав на підставі договору купівлі продажу згідно даних по-господарської книги № l за 1980-1982 роки.

-6-

Отримано копії документів від Зубівського старостинського округу, зокрема копію свідоцтва про право на спадок за законом від 14.05.1980, згідно якого спадкоємцем майна ОСОБА_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_5 є ОСОБА_13 .

Отримано копію договору купівлі продажу від 17.05.1980, згідно якого ОСОБА_10 придбав від ОСОБА_11 будинок № 86 в с. Софія Мукачівського району.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування здійснено всебічне та повне дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінено кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 щодо неповноти проведеного досудового розслідування були предметом оцінки слідчим суддею, й з таким висновком погоджується колегія суддів, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

При цьому, слід зауважити, що слідчий, дізнавач та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_5 не свідчать про неповноту та неправильність висновків дізнавача за результатами проведеного досудового розслідування та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про неповноту досудового розслідування не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з досліджених апеляційним судом матеріалів судового провадження, під час проведення досудового розслідування були допитані всі можливі свідки події, проведені всі оперативно-розшукові та слідчі дії, тому, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Крім того, недоліки, на які посилається ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не впливають на повне, всебічне з`ясування обставин вказаного кримінального провадження та на рішення дізнавача та слідчого судді.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5

-7-

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду учасниками провадження не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 18.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000066, внесеного 12.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України,- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді