Справа №504/4613/25
Провадження №1-кс/504/453/25
Доброславський районний суд Одеської області
УХВАЛА

05.11.2025с-ще Доброслав

Слідчий суддя Доброславського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду № 5 смт. Доброслав, клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до ЄРДР 02.11.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше судимого за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до ЄРДР 02.11.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 посаді гранатометника 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу механізованої роти, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, 02.11.2025 приблизно о 14 год. 00 хв. прийшов додому до ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де останній розпивав горілку разом із ОСОБА_9 та розпочав спільно з ними вживати алкоголь.

Приблизно о 17:00 годині 02.11.2025, більш точний час у ході слідства не встановлений, під час спільного розпивання горілки на ґрунті раптового конфлікту, у ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, бажаючи продовження конфлікту почав висловлюватись на адресу ОСОБА_8 , нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру діючи умисно, протиправно ОСОБА_5 , схопив дерев`яну ніжку від стільця, яка лежала поруч на підлозі та почав нею хаотично наносити удари в область голови та тулубу ОСОБА_8 .

В той час потерпілий ОСОБА_8 , намагаючись втекти від ОСОБА_5 , вибіг з будинку на вулицю.

ОСОБА_5 , з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, наздогнав ОСОБА_8 , в дворі будинку за вищевказаною адресою де продовжив наносити останньому численні удари ніжкою від стільця по різним частинам тіла, поки потерпілий не впав на землю та перестав чинити опір.

В результаті вказаних противоправних дій, потерпілого ОСОБА_8 , було доставлено каретою швидкої допомоги до Одеської обласної клінічної лікарні з діагнозом політравма, ВЧМТ, перелом кісток черепу, забій головного мозку, множинні рани голови, перелом 2,10,11 ребер, двобічний травматичний пневмоторакс, забій легень, перелом 6,7,8 грудних хребців, перелом лівої лопатки, травматичний шок, які були небезпечними для життя потерпілого ОСОБА_8 , в момент заподіяння.

Крім того, встановлено, що 02.11.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував на території домоволодіння, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 , користувачем якого є ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин з ОСОБА_8 , виник злочинний умисел на умисне пошкодження будинку ОСОБА_10 , шляхом його підпалу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи вільний доступ до вищевказаного будинку, 02.11.2025 приблизно о 19:00 год., більш точний час у ході слідства не встановлений ОСОБА_5 , впевнившись, що його злочинні дії не помітні стороннім особам, зайшов до приміщення кімнати в якій мешкав ОСОБА_8 , де за допомогою власної запальнички, здійснив підпал ковдри.

Після чого, пересвідчившись у загорянні, ОСОБА_5 , втік з місця події.

В результаті вказаних умисних дій було пошкоджено житловий будинок, який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 .

04.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортами реєстрації заяв та повідомлень до ЄО від 02.11.2025, протоколом огляду місця події від 02.11.2025, актом про пожежу від 02.11.2025, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 03.11.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.11.2025, довідкою КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР за фактом отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 від 02.11.2025, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 03.11.2025, протоколом огляду місця події від 03.11.2025, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 від 03.11.2025, повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України від 04.11.2025, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 04.11.2025 та іншими доказами у їх сукупності, які зібрані у ході досудового розслідування.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаним кримінальним провадженням, проведення досудового розслідування у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 176, ст. 183 КПК України, тримання під вартою, не застосування якого, дасть підозрюваному можливість:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити нове кримінальне правопорушення.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання, просилив його задовольнити, зазначивши, що підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відсутні.

Підозрюваний та його захисник зазначили, що підозрюваний визнає свою вину у інкримінованому йому злочині, проти клопотання слідчого не заперечували.

Перевіривши та дослідивши надані матеріали до клопотання, заслухавши думки учасників процесу, суд вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, спробам незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження, спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, спробам вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу оцінці судом підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_5 міг вчинити вказані у клопотанні правопорушення і такі є переконливими для суду, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою. З наведених обставин, проводячи оцінку наданих суду матеріалів, доводів учасників процесу, слідчий суддя вважає, що підозра є обґрунтованою.

При вирішенні питання про ризики, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше двічі судимий за особливо тяжкий злочин,підозрюється на даному етапі у вчинені тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вказує на відсутність соціальних зв`язків та наявність ризику, можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, ОСОБА_5 може здійснити несанкціонований перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску тощо, враховуючи межування Одеської області із територією Республіки Молдова, а тому існує висока ймовірність втечі з постійного місця проживання та реєстрації, місця несення служби, з метою подальшою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Окрім цього, перебуваючи на волі ОСОБА_5 може здійснювати тиск на свідків та потерпілих з метою змінити показання надані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки та потерпілі ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду, а також те, що підозрюваному відоме їх місце проживання.

Також судом встановлено наявний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий, а тому може вжити заходів щодо перешкоджання кримінальному провадженню (штучне затягування досудового розслідування, розголошення відомостей результатів досудового розслідування, що призведе до його неповноти, втрати доказів вини підозрюваних тощо), втому числі перешкоджанню кримінальному провадженню шляхом впливу на експертів.

Крім того, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення обґрунтовано наявністю повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Ризик вчинити нові кримінальні правопорушення, дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - є однією з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу. Також суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного та характер висунутого обвинувачення, тяжкість можливого покарання в їх взаємозв`язку з можливими ризиками у справі.

За таких обставин, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, вимог наведеного законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для обрання більш м`яких запобіжних заходів слідчим суддею не встановлено.

При цьому згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_5 , вчинив злочин із застосуванням насильства слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування застави.

Враховуючи викладене, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, беручи до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків, повноту та достатність зібраних доказів, слідчий суддя вважає доцільним застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 діб, в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178,179, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до ЄРДР 02.11.2025 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 194 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів, а саме з 12:00 год 03.11.2025 по 12:00 год. 31.12.2025, тобто в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали встановити до 12:00 год 31.12.2025, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1