Справа № 129/3915/24
Провадження №11-кп/801/1018/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

обвинуваченого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 23.10.2024 за № 0000550,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року,

яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 ч.3 ст. 135 ч.1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Білки Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 135 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 28 ч. 3 ст. 135 КК України, і призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років;

-за ч.1 ст. 28 ч.3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_10 зараховано період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 23.10.2024 (за протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину) по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 залишено попередній - у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 07.08.2025.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Також оскаржуваним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 28 ч.3 ст. 135 ч.1 ст. 396 КК України, і призначено покарання:

-за ч.1 ст. 28 ч.3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

-за ч. 1 ст. 396 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зараховано період перебування його під вартою (попереднє ув`язнення), починаючи з 23.10.2024 (за протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину) по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній у виді тримання під вартою, але не більше 60 днів, який рахувати, починаючи із 07.08.2025.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави 4 247 грн. 73 коп. витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено повністю.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду в сумі 241000 (двісті сорок одна тисяча гривень) грн. 00 коп.

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 моральну шкоду в сумі 1000000 (один мільйон гривень) грн. 00 коп.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду від 28.10.2024, на речові докази в кримінальному провадженні, а саме: автомобіль «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 в кузові білого кольору VIN: НОМЕР_2 із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 ; змив речовини бурого кольору виявленого поряд із трупом; змив речовини бурого кольору виявленого поряд із правим капцем; пара капців (правий та лівий); змив речовини бурого кольору виявленого на бетонній площадці; змив речовини бурого кольору виявленого на лавці; змив речовини бурого кольору виявленого на трав`яному покритті; автомобільний коврик з полімерного матеріалу прямокутної форми, чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору виявленого на поверхні автомобільного коврика; гвоздодер чорно-червоного кольору; змив речовини бурого кольору виявленого на поверхні гвоздодера чорно-червоного кольору; одорологічний слід із поверхні гвоздодера чорно-червоного кольору; ганчірка зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; змив з поверхні керма та ручки КПП; змив з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей; змив речовини бурого кольору з гумового коврика; 2 (дві) вирізки зі слідами речовини бурого кольору з поверхні задніх сидінь; змив речовини бурого кольору з задньої поверхні спинки передніх пасажирських сидінь; вирізка ущільнювача зі слідами речовини бурого кольору; запаховий слід з поверхні сидіння водія; спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та куртка синього кольору; кашкет зі слідами речовини бурого кольору; кофту синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; труси зі слідами речовини бурого кольору; штани (підштаники) зі слідами речовини бурого кольору; штани з ушкодженнями та зі слідами речовини бурого кольору; два зразки крові ОСОБА_11 .

Речові докази: змив речовини бурого кольору виявленого поряд із трупом; змив речовини бурого кольору виявленого поряд із правим капцем; пара капців (правий та лівий); змив речовини бурого кольору виявленого на бетонній площадці; змив речовини бурого кольору виявленого на лавці; змив речовини бурого кольору виявленого на трав`яному покритті; автомобільний коврик з полімерного матеріалу прямокутної форми, чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; змив речовини бурого кольору виявленого на поверхні автомобільного коврика; гвоздодер чорно-червоного кольору; змив речовини бурого кольору виявленого на поверхні гвоздодера чорно-червоного кольору; одорологічний слід із поверхні гвоздодера чорно-червоного кольору; ганчірка зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; змив з поверхні керма та ручки КПП; змив з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей; змив речовини бурого кольору з гумового коврика; 2 (дві) вирізки зі слідами речовини бурого кольору з поверхні задніх сидінь; змив речовини бурого кольору з задньої поверхні спинки передніх пасажирських сидінь; вирізка ущільнювача зі слідами речовини бурого кольору; запаховий слід з поверхні сидіння водія; спортивні штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору та куртка синього кольору; кашкет зі слідами речовини бурого кольору; кофту синього кольору зі слідами речовини бурого кольору; труси зі слідами речовини бурого кольору; штани (підштаники) зі слідами речовини бурого кольору; штани з ушкодженнями та зі слідами речовини бурого кольору; два зразки крові ОСОБА_11 , ухвалено знищити.

Автомобіль «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 в кузові білого кольору VIN: НОМЕР_2 із свідоцтвом про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_10 , та який відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, підлягає спеціальній конфіскації, ухвалено примусово безоплатно вилучити (конфіскувати) у власність держави, попередньо, відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України, відшкодувавши за рахунок коштів від реалізації конфіскованого майна збитки, завдані потерпілому, цивільному позивачу ОСОБА_9 .

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 серпня 2025 року -виправлено описку у вироці Гайсинського районного суду Вінницької області від 07.08.2025 в кримінальному провадженні № 0000550 про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 135 КК України та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України. Визнано, що в абзаці одинадцятому резолютивної частини вироку «солідарне» стягнення витрат на користь держави в сумі 4 247 грн. 73 коп. на залучення експертів для проведення експертиз виправлено на стягнення «в рівних частинах». Абзац одинадцятий викладено в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в рівних частинах на користь держави 4 247 грн. 73 коп. витрат на залучення експертів для проведення експертиз», виправлене вважати вірним.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_10 22.10.2024 у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, в ході виниклої сварки на ґрунті виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , біля приміщення кафе СТ «Лелека», що розміщений за адресою: вулиця Центральна, 79 А в с .Карбівка, Гайсинського району, Вінницької області, умисно наніс удар кулаком правої руки в ділянку обличчя ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на землю.

Після чого, ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_8 , який знаходився поряд, силоміць, без добровільної згоди, заштовхали ОСОБА_11 до автомобіля «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 та продовжуючи свій кримінально-протиправний намір, ОСОБА_10 , діючи з умислом на заподіяння небезпечних для життя та здоров`я ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи і передбачаючи можливості настання кримінально-протиправних наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, зачиняючи задні двері автомобіля, розуміючи що права нога ОСОБА_11 знаходилась ззовні салону автомобіля, умисно, прикладаючи значну силу, наніс дверима автомобіля послідовно не менше трьох ударів по нозі потерпілого, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритих множинних переломів обох кісток правої гомілки в середній і нижній третинах зі значним пошкодженням (розчавленням) м`яких тканин, кровоносних судин, зміщенням кісткових уламків, які спричинили травматичний шок важкого ступеня з больовим синдромом і масивною крововтратою та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння. Після чого, ОСОБА_11 забрав ноги та ОСОБА_10 , зачинивши задні двері автомобіля, сів за кермо та спільно з ОСОБА_8 поїхали на леваду поблизу водойми річки «Сіб» на околиці с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області. Зупинивши автомобіль, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_8 витягнули з автомобіля ОСОБА_11 , та залишили останнього на леваді поблизу річки «Сіб», де від травматичного, комбінованого шоку внаслідок важкої, тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді відкритих масивних переломів обох кісток гомілки в середній і нижній третинах з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням кровоносних судин 23.10.2024 потерпілий помер.

Такі дії ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, ОСОБА_10 22.10.2024 у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, перебуваючи на леваді поблизу водойми річки «Сіб», на околиці с. Карбівка Гайсинського району, після умисного спричинення потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень у вигляді відкритих множинних переломів обох кісток правої гомілки в середній і нижній третинах зі значним пошкодженням (розчавленням) м`яких тканин, кровоносних судин, зміщенням кісткових уламків, які спричинили травматичний шок важкого ступеня з больовим синдромом і масивною крововтратою, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя під час скоєння, а також у вигляді множинних, місцями широких синців і саден в ділянках волосяної частини голови, обличчя, грудей, спини, ягодиць, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому кісток носа, множинних забійних ран верхньої і нижньої губи рота, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, але в даному випадку також спонукали в якійсь мірі настанню травматичного шоку, що призвело до смерті ОСОБА_11 , діючи умисно, спільно, без попередньої змови з ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи можливість надати останньому допомогу, достовірно знаючи про небезпеку, що загрожує життю ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, прагнучи уникнути кримінальної відповідальності, знехтувавши моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, не вжили заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя потерпілого, та ставлячись до наслідків свого діяння необережно, завідомо залишили ОСОБА_11 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, без допомоги на леваді річки «Сіб» с. Карбівка Гайсинського району, на значній відстані від розміщення приватних будівель населеного пункту хоча мали змогу надати таку допомогу, що призвело до настання смерті ОСОБА_11 23.10.2024 від травматичного, комбінованого шоку внаслідок важкої, тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді відкритих масивних переломів обох кісток гомілки в середній і нижній третинах з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням кровоносних судин та знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Такі дії ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 28, ч.3 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, вчинене групою осіб.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_8 22.10.2024 у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, перебуваючи на леваді поблизу водойми річки «Сіб», на околиці с. Карбівка Гайсинського району, діючи умисно, спільно, без попередньої змови з ОСОБА_10 , який до цього умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді відкритих множинних переломів обох кісток правої гомілки в середній і нижній третинах зі значним пошкодженням (розчавленням) м`яких тканин, кровоносних судин, зміщенням кісткових уламків, які спричинили травматичний шок важкого ступеня з больовим синдромом і масивною крововтратою, а також у вигляді множинних, місцями широких синців і саден в ділянках волосяної частини голови, обличчя, грудей, спини, ягодиць, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому кісток носа, множинних забійних ран верхньої і нижньої губи рота, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, але в даному випадку також спонукали в якійсь мірі настанню травматичного шоку, що призвело до смерті ОСОБА_11 , що стало безпосередньою причинною смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи можливість надати останньому допомогу, достовірно знаючи про небезпеку, що загрожує життю ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, прагнучи уникнути кримінальної відповідальності, знехтувавши моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, не вжили заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя потерпілого, та ставлячись до наслідків свого діяння необережно, завідомо залишили ОСОБА_11 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, без допомоги на леваді річки «Сіб» с. Карбівка Гайсинського району, на значній відстані від розміщення приватних будівель населеного пункту хоча мали змогу надати таку допомогу, що призвело до настання смерті ОСОБА_11 23.10.2024 на леваді поблизу водойми річки «Сіб» в с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області від травматичного, комбінованого шоку внаслідок важкої, тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді відкритих масивних переломів обох кісток гомілки в середній і нижній третинах з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням кровоносних судин та знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Такі дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 28, ч.3 ст.135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, вчинене групою осіб.

Також судом встановлено, що ОСОБА_8 23.10.2024 у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, залишивши місце кримінального правопорушення, спільно з ОСОБА_10 поїхали до домоволодіння знайомої особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у зазначеному домоволодінні ОСОБА_8 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_10 , тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , та не являючись членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні органи про вчинений злочин, а надав заздалегідь не обіцяну допомогу у приховуванні слідів вчиненого злочину, а саме, діючи спільно та по вказівці ОСОБА_10 , змив з поверхні автомобільних ковриків сліди крові потерпілого ОСОБА_11 та продовжуючи свої умисні дії, 23.10.2024 біля 08.00 години, перебуваючи на леваді поблизу річки «Сіб» на околиці с. Карбівка Гайсинського району, де у вечірній час 23.10.2024 ним та ОСОБА_10 було залишено у важкому стані ОСОБА_11 , та надаючи допомогу на прохання жителя с. Карбівка Гайсинського району у випасі корів, під час виявлення трупа потерпілого, до приїзду працівників поліції продовжував умисно приховувати обставини вчинення тяжкого злочину, чим створив перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину, а також притягненні винних осіб до кримінальної відповідальності.

Такі дії ОСОБА_8 судом кваліфіковано за ч. 1 ст. 396 КК України, як заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого злочину.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить змінити вирок у частині цивільного позову. Розмір моральної шкоди зменшити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , моральну шкоду в сумі 50 000 (п?ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. В інший частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що враховуючи ступінь та характер протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_10 , який визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, які є тяжкими злочинами, та характер протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , який визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України, які є тяжким та нетяжким злочинами, тобто характер протиправних дій ОСОБА_8 є менш тяжкими, ніж дії обвинуваченого ОСОБА_10 , тому у зв?язку з різним ступенем вини вони не можуть нести солідарну відповідальність за завдану потерпілій шкоду.

Крім того, просить урахувати стан здоров`я ОСОБА_8 , який має ряд хронічних хвороб у зв?язку з чим був визнаний непридатним до військової служби, що підтверджується

Випискою із медичної карти хворого від 25.11.2024, довідкою ВЛК від 09.04.2024. Таким чином, вважає, що з урахуванням форми вини ОСОБА_8 , критерію розумності, виваженості та справедливості, обгрунтованим і достатнім розміром моральної шкоди для відшкодування потерпілій буде сума в розмірі 50 000 гривень.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги захисника, просили її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що вирок стосовно нього не оскаржується, а тому покинув кімнату для проведення відеоконференції, розташовану в приміщенні ДУ «ВУВП №1».

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок - без змін.

Потерпіла ОСОБА_9 заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги захисника, просила призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді восьми років позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_12 у виді дванадцяти років позбавлення волі, хоча апеляційну скаргу на вирок не подавала.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, прокурора та потерпілу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги у її межах, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дійшовши висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 , надав юридичну оцінку його діям, дослідив і відповідно оцінив зібрані у кримінальному провадженні докази та у відповідності з вимогами норм КК України кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, наведених у вироку, а також висновки щодо правильної кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 28, ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396 КК України у поданій апеляційній скарзі не оскаржуються. Тож, згідно з вимогами статті 404 КПК України апеляційний суд вирок у цій частині не перевіряє. Іншими учасниками кримінального провадження вирок суду не оскаржувався.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 оскаржує вирок суду лише в частині вирішення цивільного позову потерпілої про стягнення моральної шкоди, при цьому визнає позовні вимоги частково у розмірі 50 тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди. Вважає, що суд неправильно стягнув солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду в сумі 1000000 (один мільйон гривень) грн. 00 коп., оскільки його підзахисний не може нести солідарну відповідальність у зв`язку з тим, що вчинив лише тяжке та нетяжке кримінальне правопорушення у той час, коли ОСОБА_12 вчинено два тяжких кримінальних правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із вказаними доводами з наступних підстав.

Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичній болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Разом з цим, відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Відповідно до статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

У цьому кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_8 22.10.2024 у вечірню пору доби, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, перебуваючи на леваді поблизу водойми річки «Сіб», на околиці с. Карбівка Гайсинського району, діючи умисно, спільно, без попередньої змови з ОСОБА_10 , який до цього умисно спричинив потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді відкритих множинних переломів обох кісток правої гомілки в середній і нижній третинах зі значним пошкодженням (розчавленням) м`яких тканин, кровоносних судин, зміщенням кісткових уламків, які спричинили травматичний шок важкого ступеня з больовим синдромом і масивною крововтратою, а також у вигляді множинних, місцями широких синців і саден в ділянках волосяної частини голови, обличчя, грудей, спини, ягодиць, верхніх і нижніх кінцівок, закритого перелому кісток носа, множинних забійних ран верхньої і нижньої губи рота, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, але в даному випадку також спонукали в якійсь мірі настанню травматичного шоку, що призвело до смерті ОСОБА_11 , що стало безпосередньою причинною смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що потерпілий перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи можливість надати останньому допомогу, достовірно знаючи про небезпеку, що загрожує життю ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, прагнучи уникнути кримінальної відповідальності, знехтувавши моральними і правовими нормами, що зобов`язують надати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, не вжили заходів, необхідних для відвернення небезпеки для життя потерпілого, та ставлячись до наслідків свого діяння необережно, завідомо залишили ОСОБА_11 , який перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, без допомоги на леваді річки «Сіб» с. Карбівка Гайсинського району, на значній відстані від розміщення приватних будівель населеного пункту хоча мали змогу надати таку допомогу, що призвело до настання смерті ОСОБА_11 23.10.2024 на леваді поблизу водойми річки «Сіб» в с. Карбівка Гайсинського району Вінницької області від травматичного, комбінованого шоку внаслідок важкої, тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді відкритих масивних переломів обох кісток гомілки в середній і нижній третинах з розчавленням м`яких тканин, пошкодженням кровоносних судин та знаходиться в прямому причино-наслідковому зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

Окрім того, залишивши місце кримінального правопорушення, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 поїхали до домоволодіння знайомої особи, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи у зазначеному домоволодінні ОСОБА_8 , будучи обізнаним про вчинення ОСОБА_10 , тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , та не являючись членом сім`ї чи близьким родичем ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи реальну можливість, не повідомив правоохоронні органи про вчинений злочин, а надав заздалегідь не обіцяну допомогу у приховуванні слідів вчиненого злочину, а саме, діючи спільно та по вказівці ОСОБА_10 , змив з поверхні автомобільних ковриків сліди крові потерпілого ОСОБА_11 та продовжуючи свої умисні дії, 23.10.2024 біля 08.00 години, перебуваючи на леваді поблизу річки «Сіб» на околиці с. Карбівка Гайсинського району, де у вечірній час 23.10.2024 ним та ОСОБА_10 було залишено у важкому стані ОСОБА_11 , та надаючи допомогу на прохання жителя с. Карбівка Гайсинського району у випасі корів, під час виявлення трупа потерпілого, до приїзду працівників поліції продовжував умисно приховувати обставини вчинення тяжкого злочину, чим створив перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину, а також притягненні винних осіб до кримінальної відповідальності.

З огляду на ці обставини справи, колегія суддів вважає, що ухвалене судом першої інстанцій рішення в частині солідарного стягнення з обвинувачених коштів на користь потерпілої є правильними, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості і не суперечать вимогам статей 23 та 1168, 1190 ЦК України, а тому аргументи про неможливість солідарного стягнення шкоди є невмотивованими. Суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір морального відшкодування потерпілій, тому зменшенню він не підлягає.

Ухвалюючи рішення про задоволення цивільного позову потерпілої та стягнення солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 1000000 (один мільйон гривень) грн 00 коп., суд першої інстанції обґрунтовано врахував: ступінь вини обвинувачених, а також те, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень потерпіла втратила єдиного сина, їй було завдано моральну шкоду, вона пережила стрес від звістки про смерть сина, досі страждає від думки про те, що більше не побачить свою єдину надію на допомогу в старості.

Дана сума моральної шкоди є необхідною і достатньою для відшкодування моральних страждань, спричинених негативними переживаннями потерпілої через втрату сина, що, в свою чергу відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості при визначенні розміру моральної коди, що підлягає стягненню.

Окрім того, не є підставою для задоволення доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 має ряд хронічних хвороб у зв?язку з чим був визнаний непридатним до військової служби, що підтверджується випискою із медичної карти хворого від 25.11.2024, довідкою ВЛК від 09.04.2024.

Наявність у обвинуваченого ряду хронічних хвороб жодним чином не впливає ступінь тяжкості вчинених правопорушень та не мінімізує їх наслідки і не може визначити розмір моральних страждань потерпілої. Більше того, незадовільний стан здоров`я не став для обвинуваченого перепоною від вчинення інкримінованих дій.

Зрештою матеріали провадження не містять даних про порушення вимог кримінального процесуального чи неправильне застосування кримінального законів, які були б безумовними підставами для зміни чи скасування вироку.

Таким чином, за результатами перегляду рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його зміни, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 409, 419, 532 КПК України, суд апеляційної інстанції

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Гайсинського районного суду Вінницької області від 07 серпня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4