Справа № 946/7699/25
Провадження № 1-кс/946/1961/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

30.09.2025 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, якою просить зобов`язати уповноважену особу Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області - старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_5 , внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 11.09.2025 за вхідним номером №91312 про вчинення злочину та надати заявнику копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обгартування скарги ОСОБА_6 зазначила, що 11.09.2025 нею подано заяву до Ізмаїльської окружної прокуратури про вчинення злочину та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про скоєння ОСОБА_7 відносно неї злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 296 КК України, яку зареєстровано 12.09.2025 за №6350-25 та скеровано за належністю до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про що свідчить лист за вих.№59-6259 від 15.09.2025. Так, 28.07.2025 о 17:00 годині на розі вулиць Білгород-Дністровська та Болградська її, ОСОБА_6 , та її чоловіка, ОСОБА_8 побили двоє невідомих чоловіків. За фактом отримання нею тілесних ушкоджень відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.08.2025 року № 0000232 за ч. 1 ст. 125 КК України. Сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській в рамках досудового розслідування встановлено особу злочинця, яким є ОСОБА_7 . Однак, вона вважає, що в діях, ОСОБА_7 , окрім, нанесення легких тілесних ушкоджень є ще і склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 296 КК України за ознаками: скоєння кримінального правопорушення в громадському місці, на дорозі загального користування, в присутності сторонніх осіб (перехожих) із завданням їй болю та тілесних ушкоджень з метою протидії її в зупиненні хуліганських дій щодо її чоловіка, ОСОБА_8 . Статтею 296 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вчинення хуліганства, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом. Хуліганство, вчинене за мотивами нетерпимості до соціальної групи, є злочином ненависті, який підпадає під дію статті 296 Кримінального кодексу України як окрема форма грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом і мотивами явної неповаги до суспільства. 22.09.2025 їй на електронну пошту надійшла відповідь від Старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_5 за вих. № від 19.09.2025 (458742), згідно з якою Заяву зареєстровано та розглянуто в рамках кримінального провадження №0000232, та не здійснено внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що є бездіяльністю, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка може бути оскаржена у порядку статті 303 КПК України.

З наданих старшим дізнавачем СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 письмових заперечень на скаргу вбачається, що у рамках кримінального провадженні №0000232 від 19.08.2025 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, від ОСОБА_6 надходила заява щодо внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 296 КК України, яку було зареєстровану за вхідним номером 15180 розглянуто. Зважаючи на те, що дії ОСОБА_7 є його реакцією на дії ОСОБА_8 , які виразились в знехтуванні ним безпеки руху, під час керування його транспортним засобом, для інших учасників руху, а конкретно і для самого ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом за ст. 130 КУпАП від 27.08.20205, в даному випадку в діях ОСОБА_7 відсутній умисел на порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства. В діях ОСОБА_7 не вбачаються хуліганські дії відносно ОСОБА_8 , тому факт припинення хуліганських дій ОСОБА_6 не розглядається досудовим розслідуванням. Також, в ході допиту в якості свідків, не один з допитаних не вказав на те що гр. ОСОБА_7 висловлювався в адресу потерпілої (их) з приводу вказаного в заяві, яке надійшло до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від гр. ОСОБА_6 зареєстроване за вх. №К-15180 від 11.09.2025, речення «Луганчан нужно перебить по одному». Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 3 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримала. Вважає, що в діях ОСОБА_7 є склад злочину «хуліганство» за ч. 3 ст. 296 КК України. Отже необхідно внести відомості до ЄРДР не лише за ч. 1 ст. 125 КК України, а й за ч. 3 ст. 296 КК України, це є різні кримінальні правопорушення. Це все бачили інші особи. Події записані камерою відеоспостереження. Події мали місце в громадському місце. З цією особою раніше не знайомі. Вона намагалася зупинити бійку, а за ці дії її почали шарпати та хапати за волосся, що є проявою зухвалості та цинізму. Їй завдані цими діями синці, набряки, подряпини. Відомості за її заявою до ЄРДР не внесені. Вона не просить змінити статтю по існуючому ЄРДР, а вважає, що є склад іншого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Хуліганські дії було вчинено саме відносно неї, а не відносно її чоловіка. Били її чоловіка, а вона зупиняла побиття. Вона не просить внести в ЄРДР відомості відносно чоловіка, а просить саме щодо хуліганських дій відносно неї.

Представник скаржника в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Мало місце порушення громадського порядку, в громадському місці, на очах багатьох людей, було заблоковано рух авто, ОСОБА_6 було відштовхнута, щоб вона не чинила ОСОБА_7 перешкоди бити її чоловіка. Дії вчинені з винятковим цинізмом та зухвалістю. В ЄРДР за №0000232 внесені відомості лише щодо нанесення тілесних ушкоджень без зазначення інших обставин, які можливо кваліфікувати як хуліганство. Щодо ушкоджень ОСОБА_8 ще не готовий висновок експерту. У чоловіка перелом кісток. Щодо ушкоджень заподіяних ОСОБА_8 , відомості не внесені до ЄРДР. Вважають, що є інше правопорушення, окрім ч. 1 ст. 125 КК України, за якою внесено відомості до ЄРДР. За ст. 296 КК України ніяких слідчих дій не виконується.

Дізнавач в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги. Зазначив, що відсутній склад злочину за ч. 3 ст. 296 КК України. Завдання шкоди було спричинено особистими мотивами, а не мотивами, визначеними для хуліганства. Тут мали місце злочини проти особи, а не хуліганські дії. У ОСОБА_7 були відсутні мотиви щодо зневаги до суспільства та громадського порядку. Дзвінок на «102» був вчинений саме ОСОБА_7 через те, що ОСОБА_8 порушив правила ПДР керував в стані алкогольного сп`яніння та саме через порушення ОСОБА_8 правил ПДР й викликало агресивні дії з боку ОСОБА_7 .

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис з камер відеоспостереження, на яких зафіксовані вказані події.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, відеозапис, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що 11.09.2025 ОСОБА_6 звернулася із заявою до Ізмаїльської окружної прокуратури про вчинення злочину ОСОБА_7 відносно неї, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 296 КК України, яку зареєстровано 12.09.2025 за №6350-25.

Листом Ізмаїльської окружної прокуратури за вих.№59-6259 від 15.09.2025 заяву ОСОБА_6 від 11.09.2025 про вчинення злочину надіслано за належністю до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

Листом старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 за № від 18.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено, що її заяву надіслану до Ізмаїльської окружної прокуратури, у рамках кримінального провадження №0000232 від 19.08.2025 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яку зареєстровану за вхідним номером №91312 розглянуто. Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, за заявою ОСОБА_6 про нанесення їй тілесних ушкоджень, було внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000232 від 19.08.2025 року, за попередньою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 125 КК України. На теперішній час проводиться досудове розслідування.

Станом на 02.10.2025 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_6 від 11.09.2025 про вчинення злочину представником Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області не внесені.

Доказів зворотного слідчому судді не надано.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтею 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Однак, при цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що зі змісту поданої заяви ОСОБА_6 про злочин від 11.09.2025 вбачається незгода із внесенням відомостей до ЄРДР лише за ч. 1 ст. 125 КК України, в той час, як в діях ОСОБА_7 наявні ознаки ще й злочину за ч. 3 ст. 296 КК України. ОСОБА_6 підтвердила, що мав місце у тих обставинах не лише кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України, а й злочин за ч. 3 ст. 296 КК України, тобто вбачається недостатня кваліфікація кримінального правопорушення. ОСОБА_6 посилається на ті ж самі обставини вчиненого кримінального правопорушення, проте просить відомості до ЄРДР внести за різною правовою кваліфікацією, зазначеною нею у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості прокороткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

Зміст пункту 2 глави 4 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення про ЄРДР) передбачає на етапі внесення даних та створення (збереження) Реєстратором електронної форми «Правопорушення» здійснюється автоматичний контроль наявності в Реєстрі вже існуючого правопорушення з дублюючими даними.

При цьому перевірка здійснюється за сукупністю відомостей про кримінальні правопорушення, які внесені до Реєстру всіма Реєстраторами, щодо повного збігу даних кримінального правопорушення

Повторне внесення відомостей до ЄРДР за одними й тими ж обставинами незалежно від джерел надходження такої інформації не передбачається й оскільки відповідні заяви та повідомлення на підставі пунктом 9 глави 4 розділу ІІ Положення про ЄРДР реєструються як дублікат та окремо кримінальне провадження не обліковується, а отже і не розслідується.

Окрім того, слідчий суддя наголошує, що встановлювати повну відповідність ознак кримінального злочину ознакам норми, що передбачає відповідальність за вчинення злочину, тобто кваліфікувати злочин, чинним КПК України відносено до дискреційних повноважень органа досудового розслідування та слідчий суддя відповідно до положень КПК України не наділений повноваженням зазначати в ухвалі конкретну правову кваліфікацію злочину, відомості за якою мають бути внесені до ЄРДР. Також кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості для слідчого судді перекваліфікації дій на стадії досудового розслідування, тобто слідчий суддя не уповноважений перекваліфіковувати злочин у кримінальному провадженні, яке перебуває в провадженні відповідного органа досудового розслідування, оскільки здійснення перекваліфікації злочину передбачено лише під час судового провадження (ст. 337 КПК України) судом або прокурором у разі змінення обвинувачення в суді (стаття 338 КПК України).

Сектором дізнання Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000232 від 19.08.2025 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як вбачається з витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000232, 18.08.2025 до Ізмаїльського РВП надійшли матеріали за заявою ОСОБА_6 про те, що 28.07.2025 за адресою: м. Ізмаїл, кут вулиць Білгород-Дністровська та Болградська ОСОБА_7 наніс їй тілесні ушкодження (ЄО-23766).

Виходячи з вказаного, вимоги скарги ОСОБА_6 щодо визнання незаконною бездіяльність дізнавача СД Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_5 в зв`язку з невнесенням до ЄРДР відомостей з повідомлення про злочини, викладених в її заяві від 11.09.2025р., не підлягають задоволенню При цьому, письмова відповідь ОСОБА_6 щодо долучення її заяви до матеріалів кримінального провадження №0000232 від 19.08.2025 внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України надавалась дізнавачем за вих. № від 18.09.2025.

Також, в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з ЄРДР за №0000232 від 19.08.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України, короткий виклад обставин, свідчить про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником ОСОБА_6 було зазначено і в зв`язку з цим, підстав для внесення до ЄРДР відомостей про злочин викладених ОСОБА_6 у заяві про злочин від 11.09.2025р. саме за кваліфікацією кримінального правопорушення, якої вимагає заявник не вбачається, оскільки попередня правова кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність визначається особою, яка вносить відомості до ЄРДР, а в подальшому в ході досудового слідства слідчим відповідно до наявних доказів вже вирішується питання щодо оголошення про підозру за встановленими обставинами.

Зважаючи на викладені обставини та наведені вимоги КПК України слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 03.10.2025р. о 10:50 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1