Номер провадження 1-кп/404/314/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0001247 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Новгородківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 29.01.2007 року вироком Апеляційного суду Кіровоградської області за п. 4 , 12, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі, строком на 14 років. Звільнився 21.07.2018 року по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

25.04.2025 року близько 11.00 год. ОСОБА_3 перебуваючи на території домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_2 , побачив на вікні прибудови до житлового будинку мобільний телефон «Samsung Galaxy A15» та який належить потерпілому ОСОБА_6 .

В цей час у ОСОБА_3 , виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану на території України.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи мету власної наживи, з корисливих спонукань, ОСОБА_3 , користуючись відсутністю господаря, через не замкнені вхідні двері, пройшов до середини веранди домоволодіння, де з вікна приміщення здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy A15», вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/112-25/6643-ТВ від 14.05.2025 становить 4820 гривень 00 копійок.

В подальшому, ОСОБА_3 вийшов з приміщення житлового будинку, та зник у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим мобільним телефоном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 4820 гривень 00 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показав про обставини вчинення кримінального правопорушення, згідно з якими він 25.04.2025 року, о 11 год. 00 хв. через не замкнені вхідні двері, пройшов до середини веранди домоволодіння по АДРЕСА_2 , звідки викрав мобільний телефон у потерпілого. Повністю визнає вину, погоджується з кваліфікацією його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло та вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є закінченим умисним тяжким злочином, особу винного, який одружений, не працюючий,осудний, на обліках в лікарнях не перебуває, з 24.04.2025 року по 25.04.2025 рік знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, раніше судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить рецидив злочинів.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений тяжкий злочин, повністю визнав вину у вчиненому правопорушенні, не працює, одружений, на обліках в лікарнях не перебуває, раніше судимий, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.4 ст.185 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Суд вважає, що вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, оскільки ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його поведінкою після вчинення злочину та критичним ставленням до вчиненого, усвідомлення своєї провини і засудженням своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання. Таку міру покарання суд вважає необхідною не тільки для покарання ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, а й для його виправлення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити особисте зобов`язання.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Samsung Galaxy A15»- залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 2674 грн. 20 коп.

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м.Кропивницького протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фортечному районному суді м.Кропивницького копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1