13 січня 2026 року м. Запоріжжя
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке вмотивоване наступним.
В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «А-ЕНЕРГО» здійснюючи господарську діяльність, пов`язану з поводженням (утилізацією) небезпечними відходами, на території розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23 в результаті чого забруднюють атмосферне повітря шкідливими для довкілля речовинами, відходами внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для довкілля, а також внаслідок порушення спеціальних правил поводження із небезпечними відходами, допустили забруднення земельної ділянки речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для довкілля, що створило небезпеку для довкілля.
09 січня 2026 року у період часу з 12 годин 14 хвилин до 17 годин 28 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 08.01.2026, за участі директора ТОВ «А-Енерго» ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 , із залученням спеціалістів Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) та ДУ «Запорізький ОЦКПХ МОЗ» було проведено обшук території, нежитлових, господарчих, виробничих приміщень, які розташовані на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 23, під час якого виявлено та вилучено: утилізатор термічний «УТ-300 МЕД»; утилізатор термічний «УТ-50»; проби ґрунту; проби ґрунту; проби ґрунту; проби ґрунту; проби атмосферного повітря; відеореєстратор «Hikvision» модель: DS-7104 N1-Q1/4P серійний номер: FW9751454 в корпусі білого кольору з блоком живлення.
Вищезазначене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Утилізатор термічний «УТ-300 МЕД» та утилізатор термічний «УТ-50» опечатано та передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «А-ЕНЕРГО» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що останнім написано розписку про прийняття на відповідальне зберігання.
Слідчим призначено проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи по вилученому жорсткому диску та модему реєстратору, до яких були підключені камери відеоспостереження, та які можуть містити на собі інформацію про виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання та викиди забруднюючих шкідливих речовин. Також є необхідність у проведенні аналізу відібраних проб ґрунту, з метою визначення складу і властивості відходів та ступінь їх небезпечності для навколишнього природного середовища, встановлення факту перевищення нормативних показників забруднення в ході здійснення господарської діяльності ТОВ «А-ЕНЕРГО», з метою збереження зазначених речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, перетворення.
З метою попередження знищення, приховування, пошкодження вищезазначеного майна, слідчий просить накласти на нього арешт.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.
Представник ТОВ «А-Енерго» заперечував проти задоволення клопотання слідчого в частині заборони користування утилізаторами термічними «УТ-300 МЕД» та «УТ-50», посилаючись на те, що заборона користування вищезазначеним майном позбавляє товариство можливості оформити дозвільні документи на їх використання, оскільки таке оформлення неможливе без випробування їх роботи. В іншій частині проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.
Заслухавши слідчого та представника власника майна, вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України).
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен: перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи; з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів; враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора; взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
В ході обшуку, проведеного 09.01.2026 за вищезазначеною адресою, слідчим вилучені речі, дозвіл на відшукання яких наданий ухвалою слідчого суді.
Утилізатор термічний «УТ-300 МЕД» та утилізатор термічний «УТ-50» опечатано та передано на відповідальне зберігання директору ТОВ «А-ЕНЕРГО» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що останнім написано розписку про прийняття на відповідальне зберігання. Інші речі упаковані та доставлені до СУ ГУНП в Запорізькій області.
Аналіз фактичних обставин кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 241, ч. 2 ст. 239, ч. 2 ст. 364-1 КК України, викладених у клопотанні слідчого та доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження, дозволяє дійти висновку, що вилучені слідчим під час обшуку речі могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отже, зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Майно, яке має ознаки речового доказу, може бути вилучено та арештовано незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту до зазначеного в клопотанні майна із забороною відчуження, розпорядження та користування ним може призвести до його риховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З урахування вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеного вище майна з метою забезпечення збереження речових доказів та для призначення судових експертиз, є необхідним на даній стадії кримінального провадження, сприятиме досягненню дієвості кримінального провадження, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи його власників. Арешт зазначених у клопотанні слідчого утилізаторів термічних із забороною відчуження, розпорядження та користування ними не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності ТОВ «А-Енерго», оскільки зазначене товариство не отримувало дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря зазначеними стаціонарними джерелами, що виключає можливість їх правомірного використання в господарській діяльності.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
-утилізатор термічний «УТ-300 МЕД»;
-утилізатор термічний «УТ-50»;
-проби ґрунту, які поміщені до сейф пакету №QHY0096308;
-проби ґрунту, які поміщені до сейф пакету №RAW0070899;
-проби ґрунту, які поміщені до сейф пакету №RAW0070902;
-проби ґрунту, які поміщені до сейф пакету №RAW0070901;
-проби атмосферного повітря, які поміщені до сейф пакету №QHY0096309;
-відеореєстратор «Hikvision» модель: DS-7104 N1-Q1/4P серійний номер: FW9751454 в корпусі білого кольору з блоком живлення, поміщено до сейф пакету №RAW0070903, із забороною відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном до скасування арешту у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві, власникові майна.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складений 15 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1