Дата документу 18.09.2025 Справа № 336/7554/25
судді Запорізького апеляційного суду
у справі № 11-сс/807/762/25
18 вересня 2025 року м.Запоріжжя
18 вересня 2025 року ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 залишено без змін.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні передбаченого ч.2 ст.121 КК кримінального правопорушення.
Наразі триває досудове розслідування.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11 серпня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваної ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій послалася на її незаконність та необґрунтованість. Зазначила, що вказані слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу ризики не доведені, у зв`язку з чим вважала за можливе застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід. Тому захисник просила ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, судова колегія виходила з того, що обрання підозрюваній ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та не усуне встановленого слідчим суддею ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК.
Колегія суддів, відносно доводів сторони захисту, не вбачала підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що спричинило смерть потерпілого.
Будучи незгодним з цим судовим рішенням, висловлюю свою окрему думку з таких підстав.
Згідно із вимогами ст.ст.177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На моє переконання слідчий суддя, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, і судова колегія апеляційного суду, залишаючи її без змін, не в повній мірі врахували зазначені вимоги процесуального закону, обставини вчиненого злочину, його наслідки і дані про особу підозрюваної.
При цьому, я не погоджуюсь з висновком слідчого судді і апеляційного суду про неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з огляду на таке.
Так, підозрювана ОСОБА_3 визнає себе винною у скоєному правопорушенні; не ухиляється від проведення слідчих дій; після скоєного не намагалась втекти з місця події, а навпаки одразу викликала швидку медичну допомогу, дочекалась прибуття медиків та поліції (сама спустилась з дев`ятого поверху і відкрила їм двері під`їзду, що підтверджується показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (поліцейських)); не вчиняла жодних дій до приховання злочину чи спотворення слідів вчиненого (знаряддя злочину, одягу тощо); брала участь у проведенні слідчого експерименту, що свідчить про намір співпрацювати зі слідством щодо встановлення об`єктивної істини по справі; раніше не судима; офіційно працевлаштована; характеризується виключно позитивно як за місцем проживання, так і за місцем роботи.
Зазначені обставини свідчать про відсутність наміру чинити перешкоди досудовому розслідуванню.
Апеляційний суд, на моє переконання, належним чином не прийняв до уваги, долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу письмові докази. Зокрема з протоколу допиту свідка ОСОБА_8 вбачається, що з боку потерпілого ОСОБА_9 мали місце неодноразові факти застосування фізичного насилля до підозрюваної ОСОБА_3 через зловживання потерпілим спиртними напоями. Відтак не виключається перекваліфікація дій підозрюваної на менш тяжкий злочин передбачений ст.124 КК. Хоча інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення і відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_9 , однак підозрювана ОСОБА_3 повністю визнає вину та надає показання щодо обставин справи, бере участь у проведенні слідчих дій, що свідчить про те, що підозрювана надає критичну оцінку своїм діям та наслідкам, що настали.
Крім того, рідна донька підозрюваної надала суду свою згоду про надання ОСОБА_3 право і можливість постійного на час досудового розслідування і судового розгляду проживання з нею в ізольованій двокімнатній квартирі у місті Запоріжжі.
Зазначені обставини справи свідчать про відсутність виняткових підстав, які б зумовлювали необхідність обрання ОСОБА_3 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції мав всі підстави для задоволення апеляційної скарги захисника і обрання підозрюваній ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту (можливо цілодобового домашнього арешту), як про це вимагала захисник в своїй апеляційній скарзі.
Суддя ОСОБА_1