Справа № 183/9426/25
№ 1-кс/183/1652/25

У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією, на посаді курсанта 2-ї навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23 листопада 2024 року №508 солдата за призовом ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Так, 12 вересня 2025 року, близько 16 години 25 хвилин, у ОСОБА_5 , який перебував у третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , де побачив на площадці поміж другим та третім поверхами велосипед Germatуc СroossGT02, що належить ОСОБА_7 , виник умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна, 12 вересня 2025 року, близько 16 години 25 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на площадці поміж другим та третім поверхами третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , переконавшись в тому, що буде не помічений власником та іншими особами, умисно, таємно, викрав велосипед GermatуcСrooss GT02, що належить ОСОБА_7 , після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
12 вересня 2025 року о 22.10 годині солдата військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13 вересня 2025 року солдату військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого та прокурора свідчить те, що що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлені волі від п`яти до восьми років, тому існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Наявність ризику передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз так і реально незаконно впливати на потерпілого та свідків за провадженням, з метою зміни їх показів, а також відмови від давання будь яких інших додаткових показів. При цьому, враховуючи, що на разі під час здійснення досудового розслідування не допитані та не встановлені інші особи та свідки, яким можуть бути відомі обставини та відомості вчинення ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення, а тому може впливати на даних осіб для зміни їх показів з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Слідчий наполягає на тому, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , яка систематично здійснює виїзди в зоні проведення Операцій Об`єднаних Сил, тому він матиме можливість не прибувати, або не своєчасно прибувати за викликом слідчого або прокурора для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, в зв`язку з чим підозрюваний може перешкоджати проведенню досудового розслідування у розумні строки. Крім того, солдата ОСОБА_5 за призовом по мобілізації, перебуваючи на посаді курсанта 2-ї навчальної роти військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину в пункті постійної дислокації.
З урахуванням наявності вказаних ризиків, слідчий наполягає на тому, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
При цьому слідчий пропонує визначити підозрюваному заставу у розмірі 242240 гривень.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому. Прокурор вважає, що сукупність усіх обставин, перелічених у клопотанні, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Захисник та підозрюваний в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
Захисник в судовому засіданні не заперечував проти доведеності прокурором обґрунтованої підозри, однак вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на щире каяття ОСОБА_5 , сприяння розкриттю злочину та бажання продовжувати виконувати свій військовий обов`язок щодо захисту, просить відмовити у задоволенні клопотання взагалі.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідча суддя приходить до наступного висновку.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало повідомлення потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення.
12 вересня 2025 року о 22 годині 50 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13 вересня 2025 року підозрюваним отримано письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується:
- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 , про вчинене кримінальне правопорушення від 12 вересня 2025 року про те, що у нього викрали велосипед та щойно він побачив особу у якої при собі викрадений велосипед;
- протоколом огляду місця події від 12 вересня 2025 року, а саме: ділянки місцевості, на якій ОСОБА_5 видав для огляду велосипед GermatуcСrooss GT02;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
- протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_5 зі свідком ОСОБА_8 від 13 вересня 2025 року, під час якого останній впізнав особу ОСОБА_5 як особу, яка прийшла з велосипедом та попрохала розрізати ланцюг між заднім колесом та рамою;
- протоколом перегляду відеозапису від 13 вересня 2025 з камери відеоспостереження за 12 вересня 2025 року, розташованої на території шиномонтажу, який розташований по АДРЕСА_3 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
- протоколом впізнання за фотознімками особи ОСОБА_5 зі свідком ОСОБА_9 від 13 вересня 2025 року, під час якого останній впізнав особу ОСОБА_5 як особу, яка вийшла з велосипедом з під`їзду;
- протоколом впізнання за фотознімками велосипедів зі свідком ОСОБА_9 від 13 вересня 2025 року, під час якого останній впізнав велосипед, який невідома особи виносила з під`їзду;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13 березня 2025 року, який зізнався у вчиненому правопорушенні;
- іншими матеріалами кримінального провадження, які самі по собі так і в сукупності із іншими доказами містять відомості, як доказ факту та обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідча суддя, на підставі ст. 178 КПК України, вважає зазначені вище докази вагомими та обґрунтованими, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином.
У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_10 , який підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
Наявність ризику, передбаченого п.п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, суду не доведена.
Сторона обвинувачення може ініціювати застосування запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. Якщо дослівно тлумачити термін «запобігання спробам», то за змістом воно є тотожним поняттю «припинення розпочатої дії». Умовно його можна вважати співмірним з категорією «замах», що застосовується у визначенні стадій вчинення злочину, та вважається вчиненням особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на настання наслідків, у цьому випадку визначених у ч. 1 ст. 177 КПК.
Зазначена у клопотанні прокурора спроба підозрюваного незаконно впливати на потерпілого, зокрема шляхом погроз, у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами самого потерпілого чи свідків, які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб.
З огляду не особу підозрюваного, який не дивлячись на те, що раніше не був судимим, має постійне місце проживання, вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти, а тому враховуючи відсутність беззаперечних соціальних зв`язків, слідча суддя вбачає наявність ризику, визначеного п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім в даній конкретній ситуації.
Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При визначенні розміру застави слідчий суддя враховує майновий стан підозрюваного, те що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яким визначено межі розміру застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину. Однак, слідчий суддя враховує також і дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, ризики, встановлені під час розгляду клопотання, внаслідок чого приходить до висновку, що з огляду на характер інкримінованого правопорушення та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в період воєнного стану, застава у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, внаслідок чого визначає заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, застосування застави в розмірі, який просить сторона обвинувачення, на думку слідчого судді, не буде занадто обтяжливою для підозрюваного та пропорційною, у порівнянні з доведеними прокурором ризиками.
У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до встановлених ризиків.
Аналізуючи викладене, слідча суддя приходить до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання слідчим та необхідність його задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и л а:
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти Лугансько-Павлоградського ЗВВСП до 10 листопада 2025 року включно.
Визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242240 гривень 00 копійок (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місяця роботи;
3) прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де перебуватиме підозрюваний.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи, де перебуватиме підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні та слідчого суддю Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1