ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра матеріали кримінального провадження № 201/11073/25 (пр. № 1-кп/201/1219/2025), відомості про яке 08 травня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001301, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Охтирка, Сумської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працевлаштованої, раніше не судимої відповідно до ст. 89 КК України, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2025 року, більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, але не пізніше 06 травня 2025 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом повідомлення потерпілому завідомо неправдивих відомостей про потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду.

З цією метою, у травні 2025 року, більш точні дату, час та місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розробила план злочинної діяльності, що полягав у здійснені телефонних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та повідомлення останньому завідомо неправдивих відомостей про участь його сина в дорожньо-транспортній пригоді, при цьому, шляхом введення в оману та переконання потерпілого щодо необхідності термінового лікування його сина, ОСОБА_7 мала намір заволодіти належними ОСОБА_8 грошовими коштами, отриманих на дане лікування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном у великих розмірах, шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою швидкого особистого збагачення за рахунок потерпілого ОСОБА_8 , 06 травня 2025 року, близько 13 години 30 хвилин, невстановлена слідством особа чоловічої статі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в невстановленому слідством місці, використовуючи телефон, здійснила дзвінок на абонентський номер НОМЕР_1 , яким користується потерпілий ОСОБА_9 , та представившись лікарем КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради, створюючи максимально стресову та наближену до реальності подію із життя, повідомила потерпілому ОСОБА_8 про те, що його син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та потребує невідкладної медичної допомоги, за яку потрібно в найкоротший термін заплатити грошові кошти у сумі 10 000 доларів США для вирішення питання щодо термінового лікування сина.

Будучи введеним в оману, внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про проблеми свого сина, потерпілий ОСОБА_8 погодився на висунуту невстановленою слідством особою чоловічої статі вимогу передати грошові кошти.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати вказаний злочинний умисел, 06 травня 2025 року, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введення невстановленою слідством особою чоловічої статі в оману потерпілого ОСОБА_10 щодо необхідності передачі грошових коштів для вирішення видуманої проблеми щодо потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду його сина, приїхала до визначеного місця за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, неподалік буд. № 39. Зустрівшись за вказаною адресою з потерпілим, ОСОБА_5 запевнивши, тим самим вводячи в оману потерпілого ОСОБА_9 з приводу того, що на термінове лікування його сина потрібні грошові кошти, отримала від останнього грошові кошти в сумі 10 000 доларів США, які потерпілий ОСОБА_8 передав їй, будучи переконаним у тому, що його син перебуває у небезпечному для життя стані.

У подальшому, ОСОБА_7 , отримавши шляхом обману грошові кошти, місце скоєння злочину залишила та розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди в сумі 10 000 доларів США, що у відповідності до облікової ставки Національного банку України, станом на 06 травня 2025 року, становить 416 036,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім цього, у червні 2025 року, більш точні дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, але не пізніше 23 червня 2025 року, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння коштами потерпілої, шляхом обману, під приводом повідомлення завідомо неправдивих відомостей про потрапляння у дорожньо-транспортну пригоду.

З цією метою, у червні 2025 року, більш точні дату, час та місце в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, розробила план злочинної діяльності, що полягав у здійснені телефонних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та повідомлення останній завідомо неправдивих відомостей про участь її сина в дорожньо-транспортній пригоді, при цьому, шляхом введення в оману та переконання потерпілої щодо необхідності термінового лікування її сина, ОСОБА_12 мала намір заволодіти належними ОСОБА_11 грошовими коштами, отриманих на дане лікування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою швидкого особистого збагачення за рахунок потерпілої ОСОБА_11 , 23 червня 2025 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, невстановлена слідством особа чоловічої статі, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, перебуваючи в невстановленому слідством місці, використовуючи телефон, здійснила дзвінок на абонентський номер НОМЕР_2 , яким користується потерпіла ОСОБА_11 , та представившись лікарем КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради, створюючи максимально стресову та наближену до реальності подію із життя, повідомила потерпілій ОСОБА_11 про те, що її син потрапив в дорожньо-транспортну пригоду та потребує невідкладної медичної допомоги, за яку потрібно в найкоротший термін заплатити грошові кошти, при цьому точну суму грошових коштів для вирішення питання щодо термінового лікування сина не повідомила.

Будучи введеною в оману, внаслідок сприйняття як правдивих відомостей про проблеми свого сина, потерпіла ОСОБА_11 погодилась на висунуту невстановленою слідством особою чоловічої статі вимогу передати грошові кошти в сумі 62 000,00 гривень.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати вказаний злочинний умисел, 23 червня 2025 року, у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введення невстановленою слідством особою чоловічої статі в оману потерпілої ОСОБА_11 щодо необхідності передачі грошових коштів для вирішення видуманої проблеми щодо потрапляння в дорожньо-транспортну пригоду її сина, приїхала до визначеного місця за адресою: АДРЕСА_2 . Зустрівшись за вказаною адресою з потерпілою, ОСОБА_5 запевнивши, тим самим вводячи в оману потерпілу ОСОБА_11 з приводу того, що на термінове лікування її сина потрібні грошові кошти, отримала від останньої грошові кошти в сумі 62 000,00 гривень, які потерпіла ОСОБА_11 передала їй, будучи переконаною у тому, що її син перебуває у небезпечному для життя стані.

У подальшому, ОСОБА_5 , отримавши шляхом обману грошові кошти, місце скоєння злочину залишила та розпорядилася вказаними грошовими коштами на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_11 майнової шкоди в сумі 62 000,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, кваліфікуються за ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, та за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчинених нею діянь та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 :

-у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

-у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень і особи обвинуваченої ОСОБА_5 , яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у скоєному, повністю відшкодувала завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_11 та у судовому засіданні висловила намір відшкодувати завдані збитки потерпілому ОСОБА_8 , при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують її покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченої ОСОБА_5 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом при розгляді кримінального провадження встановлено не було.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі, однак, враховуючи думку потерпілої щодо призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_5 не пов`язаного з позбавленням волі, зі звільненням останньої від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка свою вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялась у скоєному, повністю відшкодувала завдані збитки потерпілій ОСОБА_11 , а також обставинам, що пом`якшують покарання останньої і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_5 іншого покарання, передбаченого санкцією інкримінованих частин зазначеної статті, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного їй покарання, якщо вона протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на неї обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши останню з-під варти в залі суду.

Арешт на майно, який було накладено в рамках кримінального провадження № 0001301, ухвалами слідчих судей Центрального районного суду міста Дніпра від 16 липня 2025 року та 21 липня 2025 року, після набрання вироком суду законної сили - скасувати.

Речові докази п`ять DVD-R дисків, CD-R диск, флеш-накопичувач microSD - зберігати в матеріалах кримінального провадження; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_13 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_13 залишити за належністю власнику; грошові кошти у сумі: 8 570,00 гривень, 15 000,00 гривень, 400 євро, передані на зберігання на депозитний рахунок ГУНП в Дніпропетровській області, закордонний паспорт номер НОМЕР_3 , заповнений на ім`я ОСОБА_5 , мобільний телефон марки Xiaomi Hyper OS, мобільний телефон марки Moto G23, мобільний телефон марки «Iphone 13», 2 сімкарти з номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , 2 сімкарти, одна з яких зі слотом, банківська картка «А-Банк» з № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки NOMI i0880 разом з сімкартою та коробкою з слотом з-під сім карти, мобільний телефон «Redmi» синього кольору, банківські картки «Приват Банку» повернути за належністю власникам; квитанцію з анкетними даними на ім`я ОСОБА_11 , чек з іменем ОСОБА_11 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1