Справа № 481/1369/25
Провадж.№ 1-кс/481/29/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2026 м. Новий Буг

Слідчий суддя Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника приватного підприємства «ФАКТОР» ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні №000165 від 27.08.2025 року,

В С Т А Н О В И В:

13.01.2026 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшла скарга представника приватного підприємства «ФАКТОР» ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні №000165 від 27.08.2025 року, згідно з якою просив: 1. Скасувати постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 від 09.01.2026 про відмову у задоволенні клопотання щодо визнання ПП «Фактор» потерпілим у кримінальному провадженні №000165; 2. Зобов`язати старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області або керівника органу дізнання залучити ПП «Фактор» до кримінального провадження №000165, як потерпілого, вручити представнику підприємства пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та забезпечити реалізацію цих прав.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначив, що оскаржувана постанова є формальною та невмотивованою, винесена безпідставно та підлягає скасуванню, оскільки діями Обленерго з демонтажу кабелів розміщених на елементах інфраструктури об`єктів АТ "Миколаївобленерго" - електроопор, було знищено оптоволоконний магістральний кабель та повністю припинено доступ до Інтернету абонентів, чим ПП "Фактор" було завдано значну матеріальну шкоду. Досудове розслідування проводиться не об`єктивно та поверхнево, без дослідження всіх обставин справи. Дізнавачем не було вжито всіх заходів спрямованих на встановлення спричиненої матеріальної шкоди ПП "Фактор", діям працівників АТ "Миколаївобленерго" не надано належної правової оцінки. Постанова від 09.01.2026 року не містить аналізу наданого розрахунку збитків, не вказує чому дані про вартість демонтованого майна та інші наведені факти нібито не підтверджують завдання шкоди. Дізнавач обмежився загальними формулюваннями про відсутність документального підтвердження шкоди, що не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить матеріалам досудового розслідування.

Під час розгляду справи представник заявника ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в ній.

Дізнавач СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі.

Зважаючи на визначені кримінально-процесуальним законодавством строки розгляду даної категорії скарг та оскільки у відповідності до ч.2 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності прокурора, яка не з`явилась на розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника заявника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, згідно з ч. 1 ст.7 КПК України, серед іншого, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність; диспозитивність; розумність строків, тощо.

З матеріалів скарги вбачається, що СД ВП №1 Баштанським РВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000162 від 27.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Заявником в межах цього кримінального провадження на адресу дізнавача було подано клопотання про залучення ПП "Фактор" в якості потерпілого.

Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 від 09.01.2026 у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

При цьому, вказана постанова була мотивована зокрема тим, що між ПП "Фактор" та АТ "Миколаївобленерго" було укладено договір № 01/01-23 від 03.01.2023 відповідно до якого АТ «Миколаївобленерго» надає для користування ПП "Фактор" опори для розміщення телекомунікацій (інтернет-кабелів). В подальшому працівниками АТ "Миколаївобленерго" було виявлено неправомірне розміщення технічних засобів телекомунікацій ПП "Фактор" на опорах АТ «Миколаївобленерго», які не входили до договору, про що були складені відповідні акти та кабель демонтований з опор, які не входили до зазначеного вище договору. В ході проведення дізнання представниками ПП «Фактор» не надано будь-яких документів з інформацією про те, на яких підставах вони розмістили свої телекомунікації на опорах АТ «Миколаївобленерго», які не увійшли до договору 01/01-23 від 03.01.2023 та не надали документального підтвердження на завдання їм матеріальної шкоди працівниками АТ «Миколаївобленерго» в результаті демонтажу телекомунікацій.

Відповідно до п. 9 постанови дізнавача зазначено, що не можуть бути визнанні потерпілими у кримінальному провадженні особи, які постраждали від кримінального правопорушення, вчиненного ними самими.

Згідно з ч. 2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 26 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 ст.55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, правовою підставою для винесення слідчим постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України.

Як вбачається з додатків, доданих до скарги, представником ПП «Фактор» 29.12.2025 року дізнавачу було надано заяву та розрахунок прямих збитків по демонтажу кабелю 22-27 серпня 2025 року.

Натомість, дізнавачем, при винесенні оскаржуваної постанови не враховано дану заяву та розрахунок завданих матеріальних збитків.

Фактично в оскаржуваній постанові дізнавачем наведено лише підстави про передчасність прийняття рішення про наявність чи відсутність зробити вказані висновки.

Тоді як у відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова дізнавача має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Окрім того, згідно із ч.1 ст.9 КПК України дізнавач має неухильно дотримуватися вимог КПК України.

У той же час, в порушення вимог ст. 9, 55, 110 КПК України дізнавачем в оскаржуваній постанові не наведено жодної передбаченої чинним КПК України підстави для відмови в задоволенні клопотання заявника про визнання його потерпілим.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 439/397/17 поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі. Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції. Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення. Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого. У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Особа у кримінально-правовому розумінні є потерпілим з моменту вчинення щодо неї кримінального правопорушення, а не з моменту подання нею відповідної заяви, як це передбачено у частині 2 статті 55 КПК України. Таким чином, потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально. Кримінальний процесуальний закон (статті 55 - 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого - учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу.

Відповідно до ч.1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При цьому, склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, передбачає настання кримінальної відповідальності за самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Одночасно з цим, на думку слідчого судді, є очевидним те, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України могла бути заподіяна шкода з врахуванням процитованої вище загальної засади верховенства права.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Крім того, аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: 1) рішення слідчого можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, 2) дії шляхом зобов`язання їх припинити, 3) бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

З закріпленої в ст. 26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За такого, слідчий суддя, розглядаючи подану в порядку п. 5 ч.1 ст. 303 КПК України скаргу на рішення (постанову) слідчого про відмову у визнанні потерпілим має право відповідно до визначених ст. 307 КПК України повноважень лише скасувати оскаржене рішення дізнавача або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи є таке рішення законним та обґрунтованим та чи допущене при винесенні такого рішення дізнавача порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні.

Отже, враховуючи вищевикладене, а також з метою виконання позитивного зобов`язання Держави, передбаченого Європейською конвенцією з прав людини, щодо обов`язку України забезпечити ефективне та своєчасне розслідування з достатньою прозорістю та захист інтересів представника ПП «Фактор», слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання, в порядку ст. 220 КПК України, у кримінальному провадженні №000165 від 27.08.2025 року.

В частині зобов`язання дізнавача вчинити певні дії, зокрема залучити ПП «Фактор» до кримінального провадження №000165, як потерпілого, вручити представнику підприємства пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та забезпечити реалізацію цих прав, слідчий суддя приходить до висновку про необгрунтованість цих вимог та відмовляє у задоволення скарги в цій частині, на підставі ст.307 КПК України.

Ураховуючи викладене вище, скарга є такою, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.9, 55, 58, 110, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу представника приватного підприємства «ФАКТОР» ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №000165 від 27.08.2025 року, задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавача СД ВП №1 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 000165 від 27.08.2025 рокускасувати.

У задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.376 КПК України повний текст ухвали буде проголошений о 15:50 год. 19.01.2026 р. в залі судових засідань в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1