Справа №523/5722/24
Провадження №1-кп/523/708/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт з долученими до нього документами у кримінальному провадженні за №0000543 від 2.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2, 149 ч.1, 149 ч.2 КК України, -

Встановив:

В провадженні Пересипського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт з наданими до нього документами за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.303 ч.1, 303 ч.2, 149 ч.1, 149 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів встановлено, що під час судового провадження на підставі ст.331 ч.3 КК України в рамках вищезазначеного кримінального провадження відповідно ухвали Пересипського районного суд міста Одеси від 16.09.2025 року стосовно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 14.11.2025 року.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком з визначенням розміру застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, які відносяться до категорії тяжкого та особливо тяжких злочинів, які пов`язані із сексуальною експлуатацію жінок, що не відповідає вимогам суспільної моралі, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, як вбачається отримував джерело доходів від незаконної діяльності, відсутні міцні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України продовжують існувати та дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно пливати на недопитаних потерпілих, свідків, місце знаходження яких відоме обвинуваченому, вчинити інше корисне кримінальне правопорушення, більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який за змістом обвинувального акту офіційно не працевлаштований, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню; вислухавши думку учасників процесу:

захисника ОСОБА_4 , яка в захист інтересів ОСОБА_5 , заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення з урахуванням позиції підзахисного, вказуючи, що ОСОБА_5 тривалий час перебуває під вартою, має проблеми зі здоров`ям, у нього наявне місце проживання, ризики не підтверджені доказами, у зв`язку з чим просила застосувати відносно підзахисного більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

обвинуваченого ОСОБА_5 , який заперечував проти продовження строків тримання під вартою, вказуючи, що ризики відсутні, клопотання прокурора за змістом є формальним, необґрунтованим, строки тримання під вартою продовжуються протягом двох років, фактично він відбуває покарання не будучи засудженим, зазначаючи, що всі потерпілі допитані, ризику переховування взагалі не існує, нові ризики не встановлені, звертаючи увагу суду на стан його здоров`я, яке погіршується, призводить до каліцтва, профільного лікування в умовах ОСІ не отримує, безпідставне тримання під вартою є порушенням його прав, честі, гідності, наголошуючи, що має місце мешкання, у зв`язку з чим вважав, що цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету забезпечить виконання ним обовязків та буде достатнім для забезпечення належної поведінки, приймаючи до уваги положення ст.331 ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст.197 ч.1 КПК України регламентовано, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Суд також враховує, що за своєю правовою природою ризик вчинення обвинуваченим дій, перелік яких визначений у ч.1 ст.177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах про ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у один із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розслідуванню або ж створить загрозу суспільству.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги що судовий розгляд по справі ще триває, не досліджені всі докази сторони обвинувачення, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 за ст.ст.303 ч.2, 149 ч.2 КК України відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за який, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років, зважаючи на спосіб життя ОСОБА_5 , особу обвинуваченого, який, виходячи зі змісту обвинувального акту, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів майнової спрямованості, незважаючи на це свідомо вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, наявність міцних соціальних зв`язків, утриманців не знайшла свого документального підтвердження у ході судового засідання, що у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке загрожує особі у разі визнання її винною, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, що може привести до неповноти судового розслідування, беручи до уваги характер кримінального правопорушення, яке має корисливий мотив, не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь-яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, судом не встановлено, також обвинуваченому раніше було роз`яснено, що у разі необхідності він має право звернутися до керівництва слідчого ізолятору з заявою для забезпечення йому відповідного лікаря.

Статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно положення ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідно ст.182 ч.5 п.3 КПК України щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з наведених вимог КПК України, враховуючи виниклі обставини, те, що судове слідство ще триває, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь та наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, приймаючи до уваги, що ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 28.07.2025 року ОСОБА_5 був визначений розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 90840 гривень, разом з цим поза увагою суду не залишилися доводи захисту щодо тривалого терміну тримання обвинуваченого під вартою, стану його здоров`я, у зв`язку з чим відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд вважає обґрунтованою можливість в якості гаранту виконання обов`язків зменшити суму застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто змінити стосовно ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, зменшивши її розмір з 90840 гривень до 60560 гривень, що на думку суду буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом,

При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Крім цього, у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.132, 177-178, 183, 194, 196, 205, 331, 369-372, 392 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 з визначенням розміру застави 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб задовольнити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 4.01.2026 року включно з визначенням розміру застави.

Змінити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу в межах чинного законодавства, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, зменшивши розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 6.11.2025 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 4.01.2026 року.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягає апеляційному оскарженню безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя : ОСОБА_6