Справа № 541/4110/25
Провадження № 1-кп/541/400/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої надійшло клопотання ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

До Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшли матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи із посиленим наглядом строком на 60 днів, мотивуючи свої вимоги наступним. 21 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із посиленим наглядом строком на шістдесят днів до 04 листопада 2025 року. Ризики, які існували на час обрання, зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу і зазначені в ухвалі слідчого судді від 13 вересня 2025 року, 01 жовтня 2025 року, не зменшилися і продовжують існувати на теперішній час. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за яке передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, та передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 683 Полтавської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України» ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді органічного шизофреноподібного розладу і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Перед слідством та судом постати не може. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом. Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, ступінь його психічного розладу, метою застосування обвинуваченому запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Передання ОСОБА_6 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї не є можливим з урахуванням його небезпечності, агресивності та наявності ризиків, викладених вище.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Законний представник ОСОБА_7 поклалася на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив що заявлені прокурором ризики не доведені, ухвала слідчого судді від 01 жовтня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскаржується в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилася.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 вересня 2025 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 20 діб, який 01 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області продовжено до 04 листопада 2025 року.

21 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із посиленим наглядом до 04 листопада 2025 року.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначено в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011). Обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини та громадянина.

Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, були встановлені на стадії досудового розслідування та враховані слідчим суддею під час обрання, зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінену на запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи із посиленим наглядом, обрано з урахуванням тяжкості інкримінованих йому діянь, даних про його особу, а також наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що наразі вказані ризики є реальними та дійсними.

ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Перед слідством та судом постати не може. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Ст. 508 КПК України визначено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Вказані запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_6 суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 4 ст. 186 КК України, ступінь його психічного розладу, є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із посиленим наглядом.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі ОСОБА_6 , характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не перешкоджає інтересам правосуддя.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 в подальшому належить продовжити запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, оскільки саме цей вид запобіжного заходу зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 314, 315 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, із посиленим наглядом на 60 днів по 01 січня 2026 року включно.

Підготовче судове засідання перенести на 14 год 00 хв. 08 грудня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СуддяОСОБА_1