УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 760/7205/22

провадження № 51-1824 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргупрокурора в кримінальному провадженні на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року щодо виправданого ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2024 року ОСОБА_4 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та виправдано у зв`язку із відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні. Цивільний позов Міністерства оборони України залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Прокурор звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій він, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить оскаржену ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Мотиви Суду

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України,

суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, частин 5 та 6 цієї статті.

Відповідно до ст. 427 КПК України в касаційній скарзі, серед іншого, зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, а також копії касаційної скарги з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Статтею 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального

та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни

чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна

із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Однак всупереч вищевказаному прокурор зазначених вимог процесуального закону не дотримався.

Так, прокурор, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, надає власну оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається по суті на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, прокурор вказує на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року, однак доводів на обґрунтування зазначеної позиції з огляду на положення ст. 413 КПК України не наводить.

Скаржником допущено суперечності між частинами касаційної скарги, зважаючи на те, що у вступній її частині прокурор вказує на оскарження ним лише ухвали апеляційного суду, тоді як у мотивувальній частині скарги йдеться в тому числі про вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 .

Усупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскарженого судового рішення.

Прокурору слід звернути увагу, що з урахуванням ч. 6 ст. 427 КПК України, копії оскарженої ухвали, як доданого до касаційної скарги додатку, він має долучити у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Згідно зі ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК України не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Ураховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає

за необхідне залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 04 вересня 2025 року щодо виправданого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3