Єдиний унікальний номер 205/8086/25
Номер провадження1-кп/205/1005/25
Провадження №1-кп/205/1005/25
Справа №205/8086/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Новокодацький районний суд

міста Дніпра

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, раніше не судимого, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_9 , будучи обізнаним, що згідно з Указом Президенка України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, 02 лютого 2025 року, близько 12 години 30 хвилин, маючи злочинний умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, взявши з собою заздалегідь підготовлений предмет, зовні схожий на пістолет, прибув за місцем проживання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 та зі згоди потерпілої зайшов до приміщення квартири. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у кімнаті зазначеної вище квартири, діючи із корисливих міркувань, напав на потерпілих та став погрожувати їм застосуванням насильства, яке є небезпечним для їх життя та здоров`я, а саме: тримаючи в правій руці предмет, зовні схожий на пістолет, демонстрував його потерпілим на близький відстані та висловлював погрози вчинення насильства з метою безперешкодного переходу майна потерпілих на його користь, яку потерпілі сприйняли як реальну загрозу життю та здоров`ю. Продовжуючи вчиняти розбійний напад, обвинувачений ОСОБА_9 , в той же день та час, перебуваючи у зазначеному вище місці, переклавши предмет, зовні схожий на пістолет в ліву руку та застосовуючи фізичне насильство, наніс ним декілька ударів по обличчю та тулубу потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , від яких вони впали на підлогу та втратили можливість чинити опір, отримавши наступні тілесні ушкодження:

- потерпіла ОСОБА_8 у вигляді синця в проекції тіла нижньої щелепи зліва з розповсюдженням частково на підборіддя та верхню третину шиї, сколу емалі на медіальній частині 1-х зубів на верхній щелепі праворуч та ліворуч, 3-х синців на передній поверхні лівого передпліччя у середній та нижній третинах, в лівій клубовій ділянці, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- потерпілий ОСОБА_7 у вигляді синця у тім`яно-потиличній ділянці по центру, внутрішньо-шкіряного крововиливу у лівій щічній ділянці з розповсюдженням на ліву половину носо-губного трикутника, верхню та нижню губу до рівня підборіддя, садна в проекції носо-губного трикутника по центру та дещо справа, забійної рани в проекції кутніх зубів верхньої щелепи на тлі крововиливу на слизовій оболонці лівої щоки з розповсюдженням на верхню та нижню губу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Продовжуючи вчиняти розбійний напад та скориставшись безпорадним станом потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_9 підійшов до сейфу, який знаходився в коридорі та відчинив його за допомогою ключа, який перебував поруч, звідки викрав ювелірні вироби, а саме: мережки та кільце з жовтого металу, а також мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 та утримуючи їх при собі, з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілим майнову шкоду на загальну суму 15452,92 грн.

Вказані дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

17 листопада 2025 року, між прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпро ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000155, а також ОСОБА_9 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за вчинений злочин, а саме: за ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_6 , підтримали позицію обвинуваченого і просили суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 угоду про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не заперечували проти укладення угоди та в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому в умовах воєнного стану.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.4 ст.187 КК України, з урахуванням положень ст.69 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_9 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі ст.122 ч.2, 124 ч.2 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 1591,80 грн., 1989,74 грн., 3183,60 грн. та 300 грн.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 472, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 листопада 2025 року між прокурором Західної окружної прокуратури м.Дніпро та обвинуваченим ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000155 від 02 лютого 2025 року.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості 17 листопада 2025 року покарання, а саме: за ч.4 ст.187 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки, без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_9 відраховувати з 03 лютого 2025 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_9 залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути зі ОСОБА_9 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні:

-судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/5183-БЛ від 04 лютого 2025 року в розмірі 1591 гривні 80 копійок;

-судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-25/5312-Д від 05 лютого 2025 року у розмірі 1989 гривень 74 копійки;

-судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/104-25/10186-ТВ від 14 березня 2025 року в розмірі 3184 гривні 60 копійок;

-судової товарознавчої експертизи №1300 від 26 травня 2025 року в розмірі 300 гривень.

Речові докази по справі:

-спеціальний пакет PSP 2133718, із вмістом; багатозарядний газобалонний пневматичний пістолет моделі «Umarex Smith&Wesson МР40 TS», заводський № НОМЕР_4 ; три сліди папілярних узорів рук та дактилокарту ОСОБА_9 ; мобільний телефон «Iphone 14 Pro», IMEI 1: НОМЕР_5 IMEI 2: НОМЕР_6 з сім-картою НОМЕР_7 , сім-карту НОМЕР_8 , ключ та дві банківські карти, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

-мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , сережки з металу жовтого кольору та каблучку з металу жовтого кольору з камінцем залишити у потерпілої ОСОБА_8 .

Арешт на майно: мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 , із сім-картою НОМЕР_3 , сережки з металу жовтого кольору та каблучку з металу жовтого кольору з камінцем, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 лютого 2025 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1