Справа № 645/6393/25
Провадження № 1-кс/645/1486/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню за № 0001064 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

04.11.2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майнана нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001064 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що в провадженні слідчого відділення ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження № 0001064, розпочатого 26.07.2025 за заявою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайського заволодіння його квартирою.

В ході проведення досудового розслідування як потерпілого допитано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на цей час відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр № 140» (Харківська область, Харківський район, с. Хроли, вул. Зорянська, 8). Під час допиту ОСОБА_5 повідомив, що він мав намір продати власну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , для чого вирішив скористатися послугами агентства нерухомості «Валіон», а саме ріелтера ОСОБА_6 , які і знайшла покупця чоловіка на прізвище ОСОБА_7 . Крім цього, ОСОБА_6 з метою сприяння ОСОБА_5 оформлення умовно-дострокового звільнення, познайомила його з юристом на ім`я ОСОБА_8 , хоча в документах у нього було написано « ОСОБА_9 ». 23.06.2025 ОСОБА_6 забрала ОСОБА_5 з колонії та привезла до нотаріуса ОСОБА_10 (м. Харків, вул. Василя Мельникова), де вже знаходився ОСОБА_8 . У нотаріуса ОСОБА_5 підписав договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, за яким покупцем був ОСОБА_7 . У договорі була зазначена сума продажу 30 тис. дол. США, однак жодних грошових коштів від продажу власної квартири потерпілий не отримав, копію договору купівлі-продажу йому не надали.

Крім цього, у ході досудового розслідування як свідка допитано старшого інспектора групи з мобілізаційної роботи ДУ «Хролівський виправний центр № 140» ОСОБА_11 , який повідомив, що 23.06.2025 він супроводжував засудженого ОСОБА_5 до нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, за ним до виправного центру приїхала жінка на ім`я ОСОБА_12 . У нотаріуса на момент їх приїзду вже перебували два чоловіки, з яких один був віком 35-40 років, охайно одягнутий, а інший на вигляд 45-50 років, одягнений неохайно. Обидва ці чоловіки, ОСОБА_5 та ОСОБА_12 зайшли до окремої кімнати, де знаходилась нотаріус. Хвилин через двадцять неохайно одягнутий чоловік вийшов з кімнати та пішов з нотаріальної контори. Ще через певний час він з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 також покинули нотаріальну контору. При цьому, коли вони були вже на вулиці, остання хвилин на двадцять від них відходила та в цей час ОСОБА_11 дізнався від ОСОБА_5 , що він продав свою квартиру, однак жодних документів з цього приводу йому не надали, пообіцявши передати їх пізніше. Після повернення до ДУ «Хролівський виправний центр № 140» ОСОБА_11 провів поверхневий огляд ОСОБА_5 , під час якого грошових коштів, документів чи будь-яких інших паперів у останнього не було.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 23.06.2025 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий № 676) квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52, 7 кв.м., укладений між ОСОБА_5 (Продавець) та ОСОБА_14 (Покупець). Продаж вчинено за 1 230 000, 00 грн, що за курсом НБУ на дату продажу відповідало еквіваленту 30 тис. дол. США. Розрахунки, виходячи з тексту договору, з Продавцем проведені, претензії фінансового характеру відсутні.

Таким чином, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказана квартира вибула з власності ОСОБА_5 незаконним шляхом, внаслідок введення останнього в оману щодо умов правочину та порушення вимоги щодо оплатності такого договору.

Враховуючи вищезазначене, та той факт, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 ,є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, слідчим у кримінальному провадженні винесена постанова від 06.10.2025, відповідно до якої нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 2 кімнат загальною площею 52,7 кв.м, житловою 30, 8 кв.м. визнана речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Прокурор зазначає, що даний об`єкт нерухомого майна буде використаний для проведення судової оціночно-будівельної експертизи, в ході якої буде встановлено суму матеріальних збитків, спричинених потерпілому ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Крім цього, її збереження необхідно для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

На підставі вищевикладеного, з метою проведення подальшого досудового розслідування, збереження речових доказів, позбавлення можливості передачі (відчуження), псування, знищення, перетворення квартири, загальною площею 52,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка є об`єктом кримінально протиправних дій, визнана речовим доказом в кримінальному провадженні, та у подальшому буде використана для встановлення обставин кримінального правопорушення під час проведення відповідних експертних досліджень, виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначений об`єкт нерухомого майна.

Приймаючи до уваги той факт, що виклик власника вищевказаного майна ОСОБА_14 , може бути передана (відчужена), перетворена (об`єднана, поділена) або ж з метою приховання слідів злочину зіпсована чи знищена, прокурор просила дане клопотання розглянути без повідомлення власника майна ОСОБА_14 .

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурорм в клопотанні не доведено наявності підстав необхідності розгляду клопотання про арешт майна за відсутності його власника ОСОБА_14 , тому слідчий суддя відмовляє у проведенні розгляду даного клопотання без повідомлення власника майна.

Особа, щодо майна якої подано клопотання, в судове засідання не з`явилася, повідомлена судом про дату, час та місце розгляду клопотання своєчасно та належним чином.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою слідчий суддя не вбачає.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя перевіривши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження № 0001064, розпочатого 26.07.2025 за заявою ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактом шахрайського заволодіння його квартирою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 04.11.2025 р., право власності на об`єкт нерухомого майна № 101, а саме квартири АДРЕСА_1 , 23.06.2025 року державним реєстратором приватним нотаріусом ОСОБА_10 , на підставі договору купівлі-продажу №676, від 23.06.2025 р., видавник приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_10 , зареєстровано за ОСОБА_14 , РНОКПП НОМЕР_1 . Раніше зазначена квартира була зареєстрована за ОСОБА_5 . Також з даного Витягу вбачається, що раніше ухвалою суду від 09.11.2023 року було накладено арешт на вказану квартиру, який в подальшому був скасований та було зареєстроване припинення обтяження 16.06.2025 року, після чого 23.06.2025 року відбувся договір купівлі-продажу зазначеної квартири.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно ч. 5 ст.132КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 2 ст.170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно абзацу другого ч.10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 06.10.2025, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка складається з 2 кімнат загальною площею 52,7 кв.м, житловою 30, 8 кв.м., визнана речовим доказом.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

Таким чином, доведено, що вказані у клопотанні речі, мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.2,7,98, 132,167,170-173,309,372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню за № 0001064 від 26.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна № 101, а саме на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 52,7 кв.м., що належить на підставі договору купівлі-продажу від 23.06.2025 № 676 ОСОБА_14 , шляхом заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам та державним/приватним виконавцям, вчиняти (проводити) будь-які реєстраційні дії, у тому числі вносити записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, спрямовані на набуття, зміну, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 11.11.2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1