г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4994/25
Номер провадження 1-кп/213/318/25
В И Р О К

Іменем України

23 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 000355 від 17.09.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лагодівка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, який на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

10.07.2025 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 382 КК України, до 1 року пробаційного нагляду,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи засудженим вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, не зробивши після цього для себе відповідних висновків, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України, а саме ОСОБА_4 , будучи, відповідно до постанови Дзержинського районного суду в місті Кривий Ріг від 24.07.2024 у справі №210/4224/24, що набрала законної сили 03.08.2024, був притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та позбавленим права керування транспортними засобами строком на 7 років, крім того, відповідно до постанови Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі №213/3180/25, яка набрала законної сили 01.07.2025, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, маючи умисел на невиконання зазначеного судового рішення, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортними засобами, чим допустив повторне умисне невиконання вищевказаного судового рішення.

Так, ОСОБА_4 , маючи судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, який стосується невиконання ним постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2024 в частині позбавлення права керування транспортними засобами, виконуючи свій злочинний умисел на повторне невиконання даного судового рішення, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», 16.09.2025, приблизно о 13 годині 00 хвилин, керував транспортним засобом автомобілем марки «Ніссан Максима», з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Жовтоногій, що в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, де був зупинений працівниками ВРПП КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Достовірно знаючи про позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 7 років, ОСОБА_4 , допустив повторне, умисне невиконання рішення суду, а саме постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2024 року.

Зазначені умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанов суду, будучи особою раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, під час судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. З наслідками надання згоди щодо оскарження вироку ознайомлений.

Обвинувачений підтвердив, що дійсно знав про позбавлення права керування транспортними засобами відповідно до Постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2024, однак 16.09.2025 знову керував автомобілем. Пояснив, що їхав за запчастинами.

Прокурор під час судового засідання заявив, що не заперечує проти розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначив, що відсутні обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, та наявна обставина, що пом`якшує покарання щире каяття.

За вказане кримінальне правопорушення просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за правилами складання, визначеними ч. 1 ст. 72 КК України, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців та 12 днів з позбавленням права керувати транспортними засобами за строк три роки. Просив застосувати спеціальну конфіскацію.

Крім того, прокурор просив залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили, враховуючи, що останній був присутній на кожному судовому засіданні, свої процесуальні обов`язки виконував належним чином.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

ІІ. Висновки суду та мотиви призначення покарання.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обставини в сукупності, які не оспорюються учасниками судового провадження, і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за ознаками умисного невиконання постанов суду, будучи особою раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який є неодруженим, на утриманні малолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштований, який на утриманні малолітніх дітей не має, на обліках у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за зареєстрованим місцем проживання зарекомендував себе посередньо, раніше судимий, вину визнав повністю.

Крім того, суд враховує досудову доповідь, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, згідно з якою Інгулецький районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області вважає, що ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як середній, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд також бере до уваги, що обвинувачений не оцінив гуманне ставлення суду до нього, призначивши покарання за попереднім вироком від 10.07.2025 більш м`яке, ніж передбачене законом, та вчинив новий злочин через два місяці після ухвалення вироку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встанволено.

Щодо щирого каяття, як обставини, що пом`якшує покарання, суд не бере її до уваги, адже цей факт не знайшов свого відображення в матеріалах справи.

З урахуванням того, що щире каяття передбачає критичну оцінку обвинуваченим своїх протиправних дій, яка має проявлятись та конкретизуватись відповідними діями, спрямованими на виправлення ситуації, суд не знайшов відповідного підтвердження в матеріалах справи. Вказана правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 у справі № 199/6365/19.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 , відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, спосіб життя обвинуваченого, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Водночас, оскільки кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджується цим вироком, вчинене ним після постановлення вироку Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025, але до повного відбуття покарання за ним, суд вважає за необхідне призначити покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за правилами складання, визначеними ч. 1 ст. 72 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025.

Так, вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025 ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст.382 КК України до 01 (одного) року пробаційного нагляду.

Згідно з відповіддю Баштанського районного сектору №3 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях від 22.10.2025, станом на 22.10.2025 ОСОБА_4 з 12.09.2025 перебуває на обліку, строк невідбутого покарання у виді пробаційного нагляду становить 1 місяць 10 днів.

Застосовуючи правила ч. 1 ст. 72 КК України, невідбуту частину покарання у виді пробаційного нагляду слід перевести у більш суворий вид покарання у вигляді позбавлення волі (1 день позбавлення волі=2 дні пробаційного нагляду).

Отже, ОСОБА_4 за цим вироком слід призначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025 у виді позбавлення волі на строк три роки та один місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

ІІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Щодо запобіжного заходу.

Суд враховує, що метою попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 2 ст. ЗУ «Про попереднє ув`язнення», є зокрема, забезпечення виконання вироку.

Водночас судом береться до уваги процесуальна поведінка обвинуваченого, а тому запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді цілодобового домашнього арешту слід залишити до набрання вироком законної сили.

Арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Щодо речових доказів.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отже, автомобіль, яким керував обвинувачений, має бути конфіскований в дохід держави відповідно до вказаних норм КК України як такий, що використовувався як знаряддя вчинення злочину.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2025 до покарання, призначеного цим вироком, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ст. 96-1, п. 4 ч. 1ст. 96-2 КК України, конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення злочину: автомобіль «NISSAN» моделі «Maxima», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з ключем до нього та технічним паспортом.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.09.2025, а саме на: автомобіль «NISSAN» моделі «Maxima», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з ключем до нього та технічним паспортом, користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Матеріали кримінального провадження № 000355 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням при справі 213/4994/25, пр. № 1-кп/213/318/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копія вироку після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1