Єдиний унікальний номер: 379/1767/25
Провадження № 1-кп/379/117/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 матеріали кримінального провадження № 0000349, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, пенсіонера, інваліда другої групи, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, не депутата, на утриманні якого перебуває малолітня дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 09.12.2024 виключеного з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рокитнянського районного суду Київської області від 22.11.2023 у справі № 375/1311/23, яка набрала законної сили 01.12.2023, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу.

В подальшому, ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом при наступних обставинах.

Так, 10.09.2025 близько 08 год. 40 хв. ОСОБА_5 керував автомобілем марки " ВАЗ 21140" д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по вул. Володимира Великого в м. Тараща Білоцерківського району Київської області, де був зупинений працівником сектору поліцейських офіцерів громади №2 відділу взаємодії з громадами Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за порушення Правил дорожнього руху України.

09.10.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Таращанського відділення Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин справи вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 382 КК України. ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому діянні, в скоєному щиро покаявся, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловився про можливість затвердження цієї угоди про визнання винуватості та зазначив, що при укладені цієї угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, щиро розкаявся у скоєному та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, ствердив про реальну спроможність виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.

Розглядаючи питання в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 1 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України є нетяжким злочином.

У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане кримінальне провадження відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України. Судом з`ясовано реальну спроможність обвинуваченого виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який одружений, має на утриманні малолітню дитину 2022 року народження, є ветераном війни, особою з інвалідністю другої групи, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, має постконтузійний синдром, задовільно характеризується за місцем проживання, 09.12.2024 виключений з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма і зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, що згідно з положеннями ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, враховуючи дані про особу винного, його ставлення до скоєного, задовільну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, те, що угода про визнання винуватості може бути укладена у цьому провадженні відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання: за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались та підстав для їх застосування немає.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсуті.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 09.10.2025 між прокурором Таращанського відділення Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000349, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1