№ 209/9345/24
№ 1-кп/209/161/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 року Дніпровський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальне провадження по справі № 1-кп/209/161/25 внесене в ЄРДР за №0000221 від 25.01.2019 року відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 Кримінального кодексу України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ / на теперішній час м. Кам`янське/, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, неодружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1). 16.05.2012 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 6 років. Звільнився 11.02.2016 року по відбуттю покарання. 2). 17.06.2025 року Заводським районним судом м. Кам`янського Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, 75,76 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;-

ВСТАНОВИВ:

У невстановлені дату і час, але не пізніше 17.02.2019, в невстановленому місці, ОСОБА_4 незаконно придбав у невстановлений спосіб невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», але не менше 0,0123 г (в перерахунку на суху речовину), з метою його подальшого збуту, який почав незаконно зберігати за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , з метою збуту.

17.02.2019 приблизно о 10 год 50 хв працівники поліції відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування протиправної діяльності ОСОБА_4 , пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину під вигаданими даними ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури № 134т від 11.02.2019, грошові кошти на загальну суму 100 (сто) гривень двома купюрами номіналом по 50 гривень з серіями та номерами ФД 3268089 та СН 1265425.

17.02.2019 об 11 год. 32 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи біля входу в домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , передав ОСОБА_4 , який знаходився на території домоволодіння, раніше видані йому працівниками поліції грошові кошти у сумі 100 (сто) гривень двома купюрами номіналом по 50 гривень з серіями та номерами ФД 3268089, СН 1265425, та новий запакований пластиковий медичний шприц об`ємом 5 мл.

Отримавши вказані грошові кошти та медичний шприц, ОСОБА_4 зайшов у будинок на території вказаного домоволодіння. Об 11 год. 33 хв. ОСОБА_4 , діючи з корисливого мотиву, будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, повернувся до ОСОБА_6 та передав останньому медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору масою 0,9432 г, що містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0123 г, тобто незаконно збув ОСОБА_6 особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований».

ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ст. 307 ч.2 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, вчиненого особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене

ст. 309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому органами досудового слідства обвинуваченні не визнав повністю, пояснив суду, що був наркозалежною особою, вживав опій оцетильований з 16 років. У 2019 році у його матері зберігалась оцтова кислота, яку можна було використовувати як замінник ангідриду для розбавлення опію з метою його подальшого вживання. На відео закупки зафіксовано факт передачі обвинуваченим шприца з цією оцтовою кислотою. Він часто передав іншим наркозалежним цю рідину, інколи безкоштовно, інколи за гроші, проте ніколи не збував наркотичні засоби (сам купував, «варив» та вживав). Зазначив, що усе кримінальне провадження сфабриковано проти нього, від органу досудового розслідування не переховувався, а просто після повідомлення про підозру виїхав до рф на заробітки. В рф перебував під вартою за злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотиків.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, вона підтверджується:

Показаннями свідка ОСОБА_6 , який пояснив суду, що був залучений до проведення оперативної закупки у ОСОБА_7 . Свідок пояснив, що повідомив про злочинну діяльність ОСОБА_7 поліцію, знаючи що останній здійснює збут наркотиків, добровільно погодився провести у ОСОБА_7 закупку наркотичного засобу опій. У лютому 2019 року в першій половині дня запросили у поліцію, при понятих оглянули при свідкові нічого забороненого виявлено не було, лише запакований медичний шприц; вручили грошові кошти у сумі 100 грн., призначені для купівлі наркотику. Свідок подзвонив ОСОБА_7 , домовився про купівлю наркотику. Поїхали в селище Романково, де проживав ОСОБА_7 . Свідок підійшов до будинку ОСОБА_8 , той вийшов із будинку, свідок передав ОСОБА_7 запакований шприц та раніше видані грошові кошти, ОСОБА_7 повернувся до будинку, через декілька хвилин вийшов та передав свідкові медичний шприц заповнений на 1 мл опієм. Після цього свідок видав вказаний медичний шприц працівникам поліції, який у присутності понятих опечатали. Крім того, свідок зазначив, що під час зустрічі з ОСОБА_7 , біля його будинку стояв інший «покупець», який також придбавав наркотик у обвинуваченого. Через деякий час після проведеної закупки ОСОБА_7 більше не бачив, проте чув від спільних знайомих, що останній виїхав до рф.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який пояснив суду, що був понятим під час проведення оперативної закупки в ОСОБА_4 у другій половині лютого 2019 року. Вказав, що в його присутності та іншого понятого в приміщенні поліції завели хлопця високого зросту який як пояснили буде здійснювати закупку наркотичного засобу, його обшукали та видали запечатаний шприц та гроші дві купюри по 50 грн. Потім всі разом вийшли, сіли в машину та поїхали в с. Романково м. Кам`янського, куди їхати вказував хлопець. Потім зупинились вийшли з автомобіля. Працівники поліції залишились біля машини, хлопець пішов по вулиці, він з другим понятим на відстані 10 метрів позаду нього. Потім закупник підійшов до воріт приватного будинку там стояв ще якийсь хлопець. З будинку вийшов ОСОБА_10 взяв гроші в закупника та повернувся в будинок. Потім вийшов передав шприц та закупник пішов до машини де його чекала поліція, вони пішли позаду за ним. Біля машини закупник видав медичний шприц з рідиною сказав що це опій який він придбав в ОСОБА_11 за 100 гривень. Шприц опечатали та склали протокол.

Витягом з ЄРДР /а.с. 1 Т.2/, згідно якого підтверджуються внесення відомостей за даним злочином.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 3 Т.2/, згідно якого підтверджується звернення ОСОБА_12 до поліції з приводу прийняття заходів до ОСОБА_4 який за місцем свого мешкання адресою: АДРЕСА_1 , займається збутом наркотичного засобу «опій» за ціною 100 грн. за 1 мл.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_6 /а.с. 21-23 Т.2/, згідно якого свідок ОСОБА_6 підтвердив, що впізнає ОСОБА_4 як особу яка займається збутом наркотичного засобу «опій» на території м. Кам`янське.

Постановою про проведення контролю за вчиненням злочину від 11.02.2019 року /а.с. 36 Т.2/, згідно якої підтверджується прийняття рішення про проведення негласної слідчої розшукової дії контролю за вчиненням злочину у формі закупки у ОСОБА_4 ..

Ухвалою слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року /а.с. 35 Т.2/, згідно якої підтверджується надання дозволу на проведення негласної слідчої розшукової дії втручання у приватне спілкування шляхом аудіо-, відео контролю особи відносно ОСОБА_4 ..

Протоколом огляду речей та документів від 17.02.2019 року /а.с. 37-38 Т.2/, згідно якого підтверджується огляд грошових коштів які були використані для закупки в ОСОБА_4 ..

Протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів /а.с. 39-40 Т.2/, згідно якого підтверджується огляд закупника та вручення йому грошових коштів та шприца для оперативної закупки в ОСОБА_4 ..

Протоколом огляду добровільно виданих предметів від 17.02.2019 року /а.с. 41 Т.2/, згідно якого підтверджується, що свідок ОСОБА_6 добровільно видав медичний шприц з рідиною, як пояснив ОСОБА_6 в шприці наркотичний засіб «опій» який він придбав в ОСОБА_4 ..

Протоколом про результати проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 18.02.2019 року /а.с. 43-44 Т.2/, згідно якого підтверджується фіксація ходу та результатів вказаної слідчої дії, а саме те, що ОСОБА_6 , отримавши від співробітників поліції грошові кошти у сумі 100 грн., придбав за них у ОСОБА_4 наркотичний засіб опій;

Протоколом про результати проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи від 05.03.2019 року /а.с. 45-47 Т.2/, згідно якого підтверджується факт збуту ОСОБА_4 наркотичного засобу ОСОБА_6 ..

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_13 /а.с. 59-61 Т.2/, згідно якого свідок ОСОБА_13 підтвердив, що впізнає ОСОБА_4 як особу яка збула наркотичний засіб «опій» ОСОБА_6 17.02.2019 року.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_9 /а.с. 62-64 Т.2/, згідно якого свідок ОСОБА_9 підтвердив, що впізнає ОСОБА_4 як особу яка збула наркотичний засіб «опій» ОСОБА_6 17.02.2019 року.

Висновком судової експертизи наркотичних засобів від 25.02.2019 № 1/8.6/702, відповідно до яких видана ОСОБА_6 рідина коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою в перерахунку на суху речовину 0,0123 г..

Судом відтворений відеозапис з карти пам`яті, що є додатком до протоколу аудіо-, відео контролю особи /а.с.47 Т.2/, згідно якого встановлено, що 17.02.2019 приблизно об 11.30 ОСОБА_6 зустрічається з ОСОБА_4 ОСОБА_6 передає ОСОБА_4 грошові кошти та запакований медичний шприц. Об 11.33 ОСОБА_4 передає ОСОБА_6 шприц приблизно на 1 мл. заповнений рідиною світло-коричневого кольору.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття справедливого суду включає принцип змагальності процесу.

Так, в п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року (остаточне 06 грудня 2005 року) наголошується, що "принцип рівності сторін у процесі є однією зі складових більш широкого поняття справедливого суду, яке також включає основоположний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі "Руіз Матеос проти Іспанії"). Крім того принцип рівності сторін у процесі у розумінні "справедливого балансу" між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону в суттєво більш невигідне становище порівняно з іншою стороною… Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні має бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та доводами, представленими іншою стороною, і відповісти на них…".

Також, у п. 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Під час судового розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, судом було дотримано гарантії рівності процесуальних засобів сторін, оскільки сторони процесу мали можливість прокоментувати аргументи чи спростувати підстави, наведені іншою стороною, зокрема, заявляти клопотання, висловлювати думку з приводу доводів іншої сторони, допитувати свідків, надавати та досліджувати докази.

Оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вказані докази є допустимими, належними, достовірними і достатніми для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, узгодженими між собою, які не викликають у суду сумнівів.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_4 встановлена та підтверджена, а його умисні дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 307 КК України, оскільки він скоїв незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, як особа яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ст. 309 КК України.

Невизнання ОСОБА_4 своєї вини у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, обрана позиція захисту, на думку суду є хибною, вигаданою з метою уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Як слідує з наданих суду доказів, після отримання заяви про злочин від гр. ОСОБА_12 , відомості про злочин було внесено в ЄРДР, після чого було визначено групу слідчих та прокурорів які будуть здійснювати вищезазначене кримінальне провадження, після чого відповідно до постанови прокурора було вирішено провести негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_4 за місцем мешкання, в публічно-доступних місцях або за місцем вчинення злочину, із застосуванням негласної слідчої розшукової дії аудіо -відео контролю відносно останнього та звернутись до слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області із клопотанням про надання дозволу на втручання у приватне спілкування громадянина. Негласну слідчу (розшукову) дію провести із залученням громадянина під псевдонімом ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Дніпровського апеляційного суду було надано дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових дій), а саме аудіо-відеоконтроль особи відносно ОСОБА_4 ..

Як слідує з протоколу огляду, в присутності двох понятих, слідчий СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області провів огляд та помітку грошових купюр - дві купюри номіналом по 50 (п`ятдесят) грн., також оглянутий одноразовий медичний шприц, який знаходиться в упаковці виробника, для проведення оперативного заходу. На фотокопії вказаних коштів наявні підписи понятих.

При цьому, перед проведенням оперативної закупки, залегендовану особу ОСОБА_6 в присутності понятих було оглянуто та встановлено відсутність в нього сторонніх предметів, та вручено грошові банкноти та запакований медичний шприц, що підтверджується протоколом огляду.

Після чого залегендованою особою ОСОБА_6 було проведено оперативну закупку наркотичного засобу опій ацетильований, та в присутності понятих було видано шприц з рідиною коричневого кольору, що зафіксовано протоколом оперативної закупки, протоколом огляду добровільно виданих предметів, в якому зафіксовано видачу залегендованою особою медичного шприця з рідиною світло-коричневого кольору. Виданий залегендованою особою робітникам поліції, в присутності понятих наркотичний засіб, відповідно до висновку експерта містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений.

Вищезазначені докази у своїй сукупності є послідовними та повністю узгоджуються з іншими доказами, тому суд визнання їх правдивими та такими, що повно та об`єктивно відображають обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про те, що ніякі наркотичні засоби ОСОБА_4 не продавав, такі посилання повністю спростовується сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, які є взаємоузгодженими між собою, зокрема, змістом вищевказаного протоколу про результати НСРД контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, аудіо-, відеоконтроль за особою, поясненнями свідків. Так, відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини виробив ряд критеріїв: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються певним пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений (п.38 рішення ЄСПЛ у справі «Тейшейро де Кастро проти Португалії»).

Втім у провадженні щодо ОСОБА_4 було встановлено, що він займався збутом наркотичних засобів, про що беззаперечно свідчать свідок ОСОБА_12 /який вказав дані обставини під час досудового слідства та це відображено у відповідних процесуальних документах досліджених судом зокрема в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 3 Т.2/, та свідок ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), який повідомив суду, що особисто знайомий, його знав, що він займається збутом наркотичних засобів. Працівники поліції за його згодою вручили йому грошові кошти в сумі 100 грн. для проведення контролю закупки. Після чого він зустрівся з обвинуваченим ОСОБА_4 , передав вказані кошти, а обвинувачений передав йому в шприці наркотичний засбі- «опій», який він в подальшому передав працівникам поліції. Працівники поліції перевірили вміст його кишень перед врученням грошових коштів для проведення контролю закупки.

Отже, у розпорядженні органу досудового розслідування були достатні дані для проведення негласних слідчих дій, а доказів того, що обвинуваченого схиляли до протиправних дій під час розгляду провадження не встановлено. Навпаки, його поведінка під час вчинення злочинів свідчить про відсутність ознак, притаманних провокації злочину.

Відтак, суд доходить переконання, що версія сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не вчиняв збуту наркотичних засобів, є позицією захисту останнього від висунутого йому обвинувачення та прагненням уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Посилання сторони захисту на те, що докази є недопустимими, оскільки закупник ОСОБА_6 дав згоду та діяв під контролем працівників поліції не заслуговують на увагу, оскільки сама негласна слідча дія як контроль за вчиненням злочину полягають саме у його здійсненні під котролем працівників поліції з метою незаконної діяльності особи.

Також суд не приймає посилання сторони захисту, що на відео не зафіксований факт передачі та отримання наркотичного засобу, оскільки на відео чітко видно, як ОСОБА_4 передав закупнику та іншій особі шприц з рідиною. Також цей факт підтверджено понятими в протоколах впізнання особи за фотокартками та свідком ОСОБА_9 в суді, останній чітко вказував як бачив передачу грошей ОСОБА_4 та отримання закупником ОСОБА_6 медичного шприця заповненого рідиною.

Надаючи оцінку твердженням обвинуваченого, що можливо на відео зафіксована передача не наркотичного засобу на оцтевої кислоти яку він періодично надавав за винагороду своїм знайомим, спростовується висновком експертизи наркотичних засобів, згідно якої встановлено, що в шприці який ОСОБА_6 в присутності понятих придбав в ОСОБА_4 та видав працівникам поліції знаходиться саме особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований.

Крім того суд не приймає доводи захисту, що показання свідка ОСОБА_9 не можуть бути прийняті судом, оскільки він є колишнім працівником поліції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.223 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) під час проведення низки слідчих (розшукових) дій, за винятками застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне. Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії. Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження. Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Відповідно до п. 25.ч. 1 ст.3 КПК України, понятий є учасником кримінального провадження. Понятий - це фізична особа, яка залучається до участі у кримінальному провадженні з метою засвідчення своїм підписом відповідності записів у протоколі виконаним діям.

Як встановлено судом, дійсно свідок ОСОБА_9 є колишнім працівником правоохоронних органів, але не працював близько 10 років до подій, що є предметом розгляду даного кримінального провадження. Судом не встановлено, а стороною захисту не надано жодних доказів заінтересованості даного свідка в результатах розгляду даної справи. Вимог закону які б забороняли останньому брати участь у слідчих діях у якості понятого та свідка судом не встановлено.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» ЄСПЛ зазначає, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення…. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень…. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Переконливих доводів щодо недопустимості досліджених в кримінальному провадженні доказів стороною захисту надано не було.

Суд також не приймає доводи обвинуваченого щодо невручення йому підозри, оскільки матеріали справи містять відповідні докази зворотнього, та доказів на спростування процедури вручення повідомлення про підозру суду не надано та не встановлено.

Щодо посилань, обвинуваченого на порушення права на захист, зокрема, те що останній відмовлявся від його участі в режимі відео конференції, оскільки погано чує, не може в повній мірі спілкуватися із захисником та суд не забезпечив його особисту присутність в приміщенні суду, суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 перебував у міжнародному розшуку та був затриманий в Німеччині, після чого була здійснена його екстрадиція в України для розгляду кримінальних проваджень щодо нього. При цьому держава Україна взяла на себе зобов`язання, що обвинувачений буде утримуватись в установах тримання осіб узятих під варту на території віддаленій від зони ведення активних бойових дій, розпочатих унаслідок повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року Росії в Україну /а.с. 196-214 Т.2/. Судом неодноразово роз`яснювалась неможливість етапування обвинуваченого до суду враховуючи зобов`язання України щодо утримання обвинуваченого під вартою. Обвинуваченому постійно, неодноразово на його вимогу надавалась можливість конфінденційного спілкування та отримання відповідних консультацій та правової допомоги під час розгляду справи. Обвинувачений незважаючи на це неодноразово залишав кімнату відеоконференцзв`язку в установі виконання покарань, нецензурно висловлюючись та намагаючись зірвати судові засідання, відмовлявся виходити з камери для участі в судових засіданнях. Суд вислухавши думку учасників неодноразово наголошував обвинуваченому на дотриманні порядку під час судового розгляду. Після того як він вчергове залишав судове засідання, суд вислухавши думку учасників які не заперечували продовжувати розгляд справи за участі захисника, продовжував слухання справи та судовий розгляд. Також за порушення порядку в судовому засіданні, обвинувачений видалявся з судового розгляду в порядку ст. 330 КПК України. Коли обвинувачений залишав судове засідання або видалявся судом за порушення порядку, судом в порядку вимог ч.2 ст. 330 КПК України надавалася можливість ознайомитись з доказами, які були досліджені, шляхом направлення матеріалів на установи виконання покарань та надати пояснення по них. Обвинувачений як вбачається із записів судових засідань ознайомлювався з доказами та давав пояснення по них, зокрема висловлював свою позицію по показанням свідків наданих суду за його відсутності та дослідженим письмовим доказам, зокрема також надавав цим доказам оцінку під час судових дебатів та останнього слова. Суд зазначає, що обвинувачений лише коли зрозумів, що дані його провокації та дії щодо зриву судових засідань не призводять до затягування розгляду справи, почав знову приймати участь в судових засіданнях. Тому суд вважає, що посилання обвинуваченого на порушення його прав, вважає такими що не ґрунтуються на нормах Закону, оскільки останній навмисно намагався затягнути розгляд справи. Судом незважаючи на поведінку обвинуваченого, була забезпечена постійна участь обвинуваченого шляхом направлення відповідних ухвал суду до установи виконання покарань щодо участі обвинуваченого та захисник обвинуваченого приймав участь в усіх судових засіданнях під час судового розгляду. Також як вже наголошував суд, головуючим постійно надавалася можливість конфендинційного спілкування обвинуваченого із захисником на його кожну вимогу.

Щодо посилань обвинуваченого на порушення порядку проведення закупки, оскільки шприц який був переданий ним закупнику не постійно перебував на відеозаписі та можливо був підмінений працівниками поліції з метою фабрикування справи, суд сприймає критично, оскільки як зазначено вище, як закупник так і свідок ОСОБА_9 зазначали в своїх показаннях суду, що закупник ОСОБА_6 був обшуканий перед врученням йому запакованого шприцу, потім постійно перебував в зоні видимості понятих до етапу видачі шприца з наркотичним засобом працівникам поліції та подальшим його опечатуванням. Ці показання підтверджуються протоколами слідчих дій, зокрема протоколом огляду покупця та вручення грошових купюр, протоколом огляду добровільно виданих предметів, оцінка яким надана судом в тому числі вище.

Суд вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що у пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначає його суб`єктивні сторони. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкриміноване кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України було вчинено ОСОБА_4 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, судом виключається.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КПК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання відповідно до ст. 66 КПК України, є рецидив злочинів.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК рішення суду про призначення покарання, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи міру покарання, суд також враховує тяжкість та обставини скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів (ч.2 ст.307 КК України), який вину не визнав повністю, у вчиненому не розкаявся, раніше судимий, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується незадовільно, переховувався від слідства, перебував у міжнародному розшуку, не перебуває на обліку у лікаря- нарколога та лікаря- психіатра.

Підстав для призначення покарання із застосуванням ст.ст. 69, 69-1, 75 КК України, з урахуванням встановлених судом обставин, не вбачається.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду, саме таке покарання є законним і справедливим для подальшого виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчиненням нових злочинів.

Також, як встановлено судом, ОСОБА_4 раніше судимий, а саме: 17.06.2025 вироком Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.В даному випадку підлягає застосуванню ст. 70 ч.4 КК України, згідно якої суд вважає за необхідне визначити до самостійного виконання покарання за попереднім вироком.

Міра покарання встановлюється судом з урахуванням вищезазначених обставин справи, з врахуванням позиції державного обвинувачення.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації, покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Норми кримінального закону України наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави.

Матеріали справи не містять будь-якого доказу про наявність будь-якого каяття з боку обвинуваченого.

Підстав для призначення більш м`якого покарання або покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті, судом не встановлено, зокрема обвинувачений у вчиненому не розкаявся.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили суд вважає за можливе залишити у виді тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строкпопереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні підлягає зарахуванню з дня його фактичного затримання 29.06.2024 року до набрання цим вироком законної сили, із розрахунку день за день.

Речові докази по справі у відповідності до вимог ст. 100 КПК України медичний шприц з наркотичним засобом опій ацетильований /а.с 75 Т.2/ підлягає знищенню.

Судові витрати документально підтверджені на проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, а саме: на проведення Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи наркотичного засобу № 1/8.6/702 від 25.02.2019 в сумі 1144 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 /шість/ років з конфіскацією всього належного йому майна.

З урахуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України вирок Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області яким ОСОБА_4 визнано винним за ст. 309 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 3 років з іспитовим строком в силу ст. 75 КК України 1 рік 6 місяців виконувати самостійно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 його попереднє ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з дня його фактичного затримання 29.06.2024 року до набрання цим вироком законної сили, із розрахунку день за день.

Початок строку відбування покарання рахувати з 29.06.2024.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі: медичний шприц з наркотичним засобом опій ацетильований /а.с 75 Т.2/ - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави документально підтверджені витрати на проведені у кримінальному провадженні судові експертизи, а саме: на проведення Дніпропетровським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової експертизи наркотичного засобу № 1/8.6/702 від 25.02.2019 в сумі 1144 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1