Провадження № 1-кп/554/964/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої подано клопотання ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за №0000022 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2025 року за №0000022 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно вказаного клопотання, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні суспільно-небезпеченого діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження.

Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи особою, яка страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного (маніакальноподібного) розладу органічного походження (посттравматичного, токсичного) з галюцинаторними включеннями, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, що не дозволяло йому усвідомлювати свої дії та керувати ними, 13 січня 2025 року, близько 22 год, перебуваючи на порозі квартири АДРЕСА_1 вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_8 у ході якого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи в правій руці ключі, наніс останньому п`ять ударів кулаком правої руки в обличчя, а саме: один удар в область лобної ділянки, один удар в область ділянки чола, після чого, останній наніс ще три удари в область ділянки лівого надпліччя, один удар в третину шиї справа та ще один удар в область правої щоки.

Внаслідок нанесення вищевказаних ударів, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: саден шкір лобних ділянок, чола, нижньої третини шиї справа з синцем шкіри, щічної ділянки праворуч та ділянки лівого надпліччя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру пов`язані з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав у повному обсязі. Вказував, що він 13.01.2025 року близько 22 години хотів позичити грошові кошти у сусідів. Потерпілий йому грубо відповів, почалась словесна перепалка і він ключами подряпав обличчя потерпілому. Проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Його законний представник ОСОБА_5 пояснив, що син проходив військову службу, але його списали за станом здоров`я. Вчинок сина не схвалює. Не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник не заперечував проти застосування до ОСОБА_4 психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні 24.09.2025 року пояснив, що 13 січня 2025 після 22 год ОСОБА_4 стукав у його двері. Він вийшов та попросив заспокоїтись. У відповідь почув нецензурну лайку, потім почалась штовханина. Під час штовханини ОСОБА_4 наніс ключами, які тримав у руці, близько 10 ударів. Він отримав ушкодження на лобі, шиї, плечах. Потім ОСОБА_4 прийшов з сокирою, після чого його дружина викликала поліцію. В подальшому ОСОБА_8 надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 просила призначити ОСОБА_4 примусове лікування з госпіталізацією до медичного закладу.

Так, суд звертає увагу, що клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких справ має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Крім визнання своєї вини, обставини вчинення вказаного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_4 підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів та показами допитаних свідків, а саме:

- рапортом від 13.01.2025 року /т.1 а.с.65-66/;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення від 13.01.2025 року /т.1 а.с.67/;

- протоколом огляду з фототаблицею від 13.01.2025 року /т.1 а.с.68-72/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2025 року /т.1 а.с.73-75/;

- висновком експерта №46, згідно якого:

Проведенням судово-медичної експертизи ОСОБА_8 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: саден шкіри лобних ділянок, чола, нижньої третини шиї справа з синцем шкіри, щічної ділянки праворуч та ділянки лівого надпліччя, які утворились від дії предметів з гострими краями, якими могла бути і «зв`язка металевих ключів» чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, не менш, як від п`ятикратної дії травмуючих факторів та можливо в строк і за обставин вказаних вище та які

кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як легкі тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.).

Враховуючи анатомічну локалізацію, морфологічну характеристику даних тілесних ушкоджень, вважаю, що в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 знаходився, вірогідніше за все, у вертикальному положенні та передньою частиною тулуба до нападника.

Дані тілесні ушкодження не характерні для утворення при самозахисті.

Після отримання встановлених тілесних ушкоджень ОСОБА_8 міг рухатись, кричати, розмовляти, тощо.

Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 при падінні, виключається.

Дані тілесні ушкодження знаходяться в анатомічних ділянках досяжних для самоспричинення.

/т.1 а.с.76-77/;

- висновком експерта №330 згідно якого:

Покази потерпілого ОСОБА_8 , дані ним 29.03.2025 року в ході проведення слідчого експерименту за його участю, не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_8 в пунктах давності, механізму і анатомічної локалізації.

/т.1 а.с.78-79/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2025 року за участю потерпілого ОСОБА_9 з фототаблицею /т.1 а.с.80-84/;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №57 від 13 січня 2025 року /т.1 а.с.105/;

- висновком судово-психіатричного експерта №488 від 28.07.2025 року, згідно якого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного (маніакальноподібного) розладу органічного походження (посттравматичного, токсичного) з галюцинаторними включеннями, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, синдром залежності і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 в теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного (.маніаксальноподібного) розладу органічного походження (посттравматичного, токсичного) з галюцинаторними включеннями, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, синдром залежності і за своїм психічним станом не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_4 не здатний самостійно реалізувати своє право на захист.

ОСОБА_4 не здатний брати участь в проведенні з ним процесуальних дій.

ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

ОСОБА_4 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, синдром залежності, і з цього приводу потребує лікування.

/т.1 а.с.106-109/;

- поясненнями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка повідомила, що 13 січня 2025 року близько 22 години вона з чоловіком і дитиною спали, почули стук у вхідні двері. Чоловік пішов відкрити двері та одразу вона почула лайку. ОСОБА_4 був у стані алкогольного сп`яніння та почав бити її чоловіка. Це було на сходовому майданчику. Вона викликала поліцію. Коли чоловіку вдалось зайти до квартири, вони закрили вхідні двері. Потім чоловік через двірне вічко побачив ОСОБА_4 з сокирою.

- поясненнями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що 13 січня 2025 року він приїхав на виклик. Піднявся до заявників, які повідомили, що сусід ОСОБА_4 агресивно себе поводив, пошкодив ключами обличчя потерпілому. На обличчі потерпілого були тілесні ушкодження. Постукав у двері до ОСОБА_4 , той відкрив. Він був у збудженому стані. Поспілкувались з ним і чекали слідчу оперативну групу.

Враховуючи досліджені в ході судового розгляду докази, визнання особою своєї вини, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Верховний Суд у постанові від 6 лютого 2020 року у справі №234/18511/18 (провадження №51-4960км19) зазначив, що оскільки у стані неосудності особа не здатна розуміти своїх дій та керувати ними, а мета і мотив, які особа має чітко усвідомлювати, як ознаки суб`єктивної сторони складу злочину за наявності такого стану відсутні, то встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. У такому випадку юридична оцінка суспільно небезпечного діяння повинна надаватися, виходячи з фактичних обставин скоєного діяння та наслідків, що настали.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №488 від 28.07.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому протиправне діяння, страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді афективного (маніакальноподібного) розладу органічного походження (посттравматичного, токсичного) з галюцинаторними включеннями, ускладненого психічними та поведінковими розладами внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, синдром залежності і за своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до ч.ч.3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так із характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Відповідно до ч.1 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №488 від 28.07.2025 року, ОСОБА_4 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок комбінованого вживання алкоголю та канабіоїдів, синдром залежності, і з цього приводу потребує лікування. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Таким чином, при визначенні виду примусових заходів медичного характеру та типу психіатричного закладу, в конкретному випадку суд враховує рекомендації лікаря, які викладені у висновку судово-психіатричного експерта №488 від 28.07.2025 року, яким рекомендовано застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру, пов`язаних із госпіталізацією до закладу з надання психіатричної допомоги.

Також судом враховуються загально-соціальні дані ОСОБА_4 , який неодружений, не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є учасником бойових дій.

У зв`язку із викладеним, суд дійшов висновку, що за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння ОСОБА_4 потребує заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався та клопотань від прокурора про його обрання не надходило.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 292, 369-372, 376, 503, 512, 513 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чутове Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26 грудня 2025 року о 08.00 год.

Суддя ОСОБА_1