справа №176/2793/25
провадження №1-кп/176/428/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000421 від 07.08.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставкове Березівського району Одеської області, громадянина України, неодружений дітей не має, має середню освіту, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2022 року ОСОБА_4 призваний за мобілізацією на військову службу та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 93 від 18.04.2022 на посаду старшого механіка-водія 1 розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу 7 реактивної артилерійської батареї 3 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , військове звання матрос.

Матрос ОСОБА_4 , як військовослужбовець Збройних Сил України, повинен був керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», які зобов`язували його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, знати і неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Під час проходження військової служби за матросом ОСОБА_4 , був закріплений спеціальний військовий транспортний засіб, а саме транспортна машина «ЗІЛ 135 ЛМ», військовий номер НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ст.ст. 19, 11, 16, 28, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», з метою забезпечення безпеки управління транспортного засобу (бойової машини) за управлінням якої знаходився, водій повинен неухильно дотримуватися п.п. 1.3, 1.5, 21.5, 21.6, 21.10, 21.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

07 серпня 2022 року, приблизно о 14 год. 15 хв., ОСОБА_4 , керував технічно справним спеціальним військовим транспортним засобом «ЗІЛ 135 ЛМ», військовий номер НОМЕР_2 , рухаючись із с. Одрадного, Великоновосілківської територіальної громади, Волноваського району, Донецької області у напрямку нерегульованого перехрестя із автомобільною дорогою «Запоріжжя-Донецька».

Виїжджаючи із другорядної дороги на яку діяв дорожній знак №2.1 перед початком маневру повороту праворуч, діючи необережно, не переконавшись в безпеці своїх подальших дій і що це не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічному автомобілю: «Volkswagen Bestel», військовий номер Госпітальєри 60, під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по автомобільній дорозі «Запоріжжя-Донецьк» зі сторони с. Комари, Великоновосілківської територіальної громади, Волноваського району, Донецької області у напрямку с. Богатир Великоновосілківської територіальної громади, Волноваського району, Донецької області, чим грубо порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

«16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалеж-но від напрямку їх подальшого руху.» та виїхавши на перехрестя допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Bestel», під керуванням ОСОБА_7 .

Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля: «Volkswagen Bestel» ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітини, перелом 6,7,8,9,10,11 ребер зліва, забій грудної клітки зліва, гематома ділянки лівого колінного суглоб, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалості розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи СЕ-19/113-23/2623-ІТ від 23.08.2023 у даній дорожньо-транспортній ситуації в діях водія військового транспортного засобу автомобіля «ЗІЛ 135 ЛМ», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , наявні невідповідності вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

За вказаних обставин ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил водіння спеціальної транспортної машини, що спричинило потерпілій, середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Він усвідомлює, що порушив Правила дорожнього руху, ДТП трапилась з його вини, і це призвело до вказаних наслідків. Ним були відшкодовані всі матеріальні та моральні збитки потерпілому.

Захисник, обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив закрити провадження у справі на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала свою письмову заяву від 05.08.2025, в якій просить закрити кримінальну справу щодо ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з їх примиренням, пославшись на те, що всі збитки (матеріальні та моральні) по справі їй відшкодовані, претензій до обвинуваченого не має, а тому просила кримінальну справу щодо останнього закрити.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотань та закриття кримінальної справи у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява потерпілої та клопотання захисника обвинуваченого підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом не встановлено в діях ОСОБА_4 обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України. Також і не встановлено, що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, має визначене місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, є військовослужбовцем, відшкодував потерпілій всі матеріальні та моральні збитки, щиро покаявся у вчиненому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а провадження по справі закрити.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати по справі за проведення судової інженерно-транспортної експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Питання щодо речових доказів по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7-1, 8, 282 КПК України, ст.ст.46, 286 ч.1 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_6 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, на підставі ст.46 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України, закрити у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Речові доказ:

- спеціальний транспортний засіб «ЗІЛ 135ЛМ», військовий номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_4 , місце зберігання ВЧ НОМЕР_1 повернути власнику;

- автомобіль «Volkswagen Bestel 2,5 tdi», номерний знак «Госпітальєри 60», переданий на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_7 повернути власнику;

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь держави судові витрати по справі за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/113-23/2623-ІТ від 23.08.2023, №СЕ-19/113-23/3424-ІТ від 19.10.2023, в загальному розмірі що складають 2868,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1