Справа № 752/5164/25
Провадження по справі № 1-кп/752/1201/26
У Х В А Л А

"22" січня 2026 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду кримінального провадження № 0000162, дані про яке 25.02.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самара Білопільського району Сумської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новолутківка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 114-1, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ), ОСОБА_7 ,

представника потерпілого - ОСОБА_8 ,

встановив:

22.01.2026під час судового розгляду вищезазначеного кримінального провадження, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, ризики, які існували під час застосування запобіжних заходів продовжують існувати та не зменшилися, а судовий розгляд неможливо завершити у граничний строк дії запобіжних заходів, обраних стосовно обвинувачених.

В судовому засіданні прокурор також при вирішенні заявленого клопотання просив врахувати обставини, за яких ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили інкриміновані кримінальні правопорушення, наслідки у вигляді невідшкодованої майнової шкоди. Вважає, що такі обставини свідчать про підвищений ступінь суспільної небезпеки останніх, а тому лише такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що лише тяжкість можливого покарання не є підставою для продовження його підзахисному ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказував, що він не має наміру ухилятися від суду, вчиняти незаконний вплив на свідків, та продовжувати злочинну діяльність. Просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказував, що обвинувачені вживають заходи, спрямовані на відшкодування шкоди потерпілим, й сплатили 100 тис. грн. у рахунок відшкодування шкоди ПРАТ «ДТЕК».

Обвинувачений ОСОБА_4 думку захисника підтримав. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання його батьків: АДРЕСА_1 . Він не має наміру ухилятися, та вчиняти інші дії, про які вказує прокурор. Він має намір працювати та збирати гроші на відшкодування шкоди потерпілим.

Захисник ОСОБА_7 також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки зазначені ним ризики є недоведеними та безпідставними. Просив змінити його підзахисному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 думку захисника підтримав. Просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою та домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, думку сторони захисту з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення, або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Строк дії раніше обраного запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.12.2025 закінчується 30.01.2026. Між тим, завершити судовий розгляд у межах строку дії запобіжного заходу не можливо, оскільки сторона обвинувачення заявила клопотання про надання часу для підготовки до допиту одного з обвинувачених, а також судових дебатів.

Згідно фактичних обставин, як вони викладені у обвинувальному акті, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчинені спільних злочинних діянь, направлених на перешкоджанні законній діяльності ЗСУ в особливий період, шляхом підпалу транспортних засобів їх представників, що відбулося 18.08.2024о 2 год 50 хв по АДРЕСА_2 , коли вони підпалили автомобіль, що належав військовослужбовцю ОСОБА_9 , та 05.09.2024, о 3 год 49 хв. повторно, на АДРЕСА_3 , коли вони підпалили автомобіль, який перебував у володінні військовослужбовця ОСОБА_10 . Такі їх діяння органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України як перешкоджання законній діяльності ЗСУ та інших військових формувань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України як умисне знищення або пошкодження майна шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи вищевикладене, дані про обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які не мали офіційних джерел доходів, обставини, за яких були вчиненні інкриміновані їм діяння, їх тяжкість, суспільну-небезпечність, а також те, що діянні були спрямовані проти основ національно безпеки, суд приходить до висновку, що ризик переховування від суду продовжує існувати.

Вказані обставини, у сукупності із тяжкістю пред`явленого обвинувачення, дають підстави для продовження обвинуваченим строку тримання під вартою на 60 днів. Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту про який просила сторона захисту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених на даній стадії судового розгляду. Доводи про часткове відшкодування шкоди потерпілим на даній стадії, не доводять того, що ризики зменшилися або перестали існувати.

Такий запобіжний захід також відповідає положенням ч.4 ст. 176 КПК України, яка передбачає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2 КК України зокрема, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно із частиною 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2 КК України зокрема.

Враховуючи стадію судового розгляду, ризики, про які було зазначено вище, дані про осіб обвинувачених, суд не вбачає підстав на даній стадії для визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 132, 176-178, 183, 194, 197, 199, 201, ч.1 ст. 331, 350 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.03.2026 (включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.03.2026 (включно).

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам та направити до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1