Провадження № 1-кп/712/1007/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002607 від 01.08.2025, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Петраківка Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм ТОВ «Карго Вей», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року, близько 06 год. 47 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Ford Escape, реєстраційнийномер НОМЕР_1 , тарухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Гетьмана Сагайдачного зі сторони вулиці Гуржіївська в напрямку вулиці Богдана Хмельницького, на нерегульованому перехресті з вулицею Пастерівська, поблизу будинку №102, що по вулиці Пастерівська проявив неуважність та порушив вимоги:

- п.2.3.б) Правил дорожнього руху України, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п.16.11 Правил дорожнього руху України, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- вимоги дорожнього знаку 2.1. «Дати дорогу», згідно з яким водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під?їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Під час руху ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиціГетьмана Сагайдачного зі сторони вулиці Гуржіївська в напрямку вулиціБогдана Хмельницького, будучи заздалегідь проінформованийпронаближення до нерегульованого перехрестя (світлофорний об?єкт працював в режимі жовтого миготливого сигналу), що позначене дорожнім знаком 2.1«Дати дорогу» з вулицею Пастерівська, поблизу будинку №102, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, не зупинив керований ним автомобіль Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_3 , перед перехрестям для надання переваги в русі автомобілям, що рухались по головній дорозі, а натомість продовжив свій рух та виїхав на перехрестя, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілемЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в салоні якого перебувала пасажирка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та який рухався по проїзній частині головної дороги вулиціПастерівська зі сторони вулиці Нарбутівська в напрямку вулиці Молоткова.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла пасажир автомобіля ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження: травма грудної клітки у вигляді переломів ребер ліворуч третього-шостого без зміщення, переломи ребер праворуч п?ятого-восьмого зі зміщенням уламків, гемопневмоторакс праворуч, ушкодження правої легені, забій легень, підшкірна емфізема справа, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/672 від 02.09.2025, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.

Спричинення потерпілій ОСОБА_4 тяжкого тілесного ушкодження знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СТ241/Е-25 від 28.08.2025, з порушенням водієм автомобіля Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вимог пункту16.11. та дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій. ОСОБА_5 показав, що вранці 01.08.2025 він рухався на автомобілі Ford Escape по вул.Г.Сайгайдачного, зі сторони вулиці Гуржіївська в напрямку вулиціБогдана Хмельницького, і при наближенні до нерегульованого перехрестя з вул.Пастерівська, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, і не надав переваги в русі автомобілям, що рухались по головній дорозі, продовжив свій рух, виїхав на перехрестя, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілемЗАЗ 110307. Внаслідок ДТП пасажир вказаного транспортного засобу отримав тілесні ушкодення. ОСОБА_5 викликав швидку медичну допомогу, поліцію, та залишався на місці пригоди. В подальшому, ОСОБА_5 приїздив до потерпілої в лікарню; відразу після пригоди виплатив їй 50000 гривень; надалі вони домовились про виплату потерпілій 100000 гривень трьома платежами (2-а місяці по 33000 гривень; 3-й місяць 34000 гривень). Два платежі вже здійснені; залишилось здійснити останній платіж.ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про те, що трапилось. Він зазначив, що нині працює водієм на молоковозі ТОВ «Карго Вей», і це єдине джерело доходу та засіб для існування його сім`ї, тому просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 надавав їй допомогу, вона підтвердила отримання грошових коштів на лікування, та наявність домовленості про подальшу виплату коштів. Потерпіла вказала, що вона не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого; стан її здоров`я покращився. При призначенні покарання потерпіла просила не застосовувати до ОСОБА_5 покарання пов`язане з реальним позбавленням волі, та не позбавляти його права керування транспортними засобами, з огляду на те, що останній приніс їм вибачення, відшкодував шкоду, розкаюється у вчиненому, та має на утриманні сім`ю.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції. В порядку ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується положеннями ст.ст.65-67 КК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст.286 і ст.287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; працює водієм в ТОВ «Карго Вей», є водієм категорії «В», «С», «СЕ»; одружений, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має постійне місце проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор просив визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами; та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої, яка підтвердили відшкодування завданої шкоди, просила суворо не карати обвинуваченого, та призначити покарання без ізоляції від суспільства, і не позбавляти ОСОБА_5 права керування транспортними засобами, оскільки він працює водієм, і ця робота є джерелом доходів та засобом існування для його сім`ї.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах, установлених санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, та застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання доцільності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд також враховує думку прокурора та потерпілої, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення та характеру допущених обвинуваченим ОСОБА_5 порушень вимог Правил дорожнього руху, ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, його поведінку після дорожньо-транспортної пригоди, а також зайняття ним посади водія автотранспортних засобів ТОВ «Карго Вей», що є для нього та його сім`ї джерелом доходу, суд дійшов висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст.69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відсутній та підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання скасування арешту суд вирішує відповідно до вимог ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення судової автотехнічної експертизи в сумі 4240 грн. 80 коп. сплачені в повному обсязі ОСОБА_5 під час судового провадження (квитанція від 08.09.2025 №2.298776979.1)

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374, 381, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Скасувати арешти на майно, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.08.2025 у справі №712/10554/25, а саме автомобіль Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль Ford Escape, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що переданий на зберігання на спеціальний майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області (м.Черкаси, вул.Пастерівська, 104) повернути за належністю ОСОБА_5 ;

- автомобіль ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_4 , що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 залишити за належністю ОСОБА_8 ;

- лазерний диск «Axent DVD+R» з відеозаписом обставин дорожньо-транспортної пригоди, що долучений до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1