Справа № 367/8922/25
Провадження по справі № 1-кп/367/961/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Ірпінь Київської області

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 01.06.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт Гостомель Київської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 15 квітня 2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

26.05.2025 близько 16:00 год, перебуваючи поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 помітив поблизу під`їзду на лавці тактичну сумку чорного кольору, в якій знаходилися:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 ;

- тимчасове посвідчення (замість військового квитка) на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон марки Oppo A3x, 4/128 GB, Ocean Blue (IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), з флеш-накопичувачем обсягом пам`яті 32 GB та SIM-карткою НОМЕР_5 , у чохлі для смартфона MAKE Skin Oppo A3/A3X Black (MCS-0A3/A3X).

У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, що належить ОСОБА_5 , вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , з метою власного протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що його дії залишаються непоміченими для інших осіб, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з лавки майно, що належало ОСОБА_5 , а саме: тактичну сумку чорного кольору, яка не становить матеріальної цінності для потерпілого, в якій знаходилися: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення (замість військового квитка) на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Oppo A3x, 4/128 GB, Ocean Blue (IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), з флеш-накопичувачем обсягом пам`яті 32 GB та SIM-карткою НОМЕР_5 , вартістю 4 078 грн 80 коп. з чохлом для смартфона MAKE Skin Oppo A3/A3X Black (MCS-0A3/A3X), вартістю 224 грн 10 коп.

У подальшому ОСОБА_4 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, утримуючи зазначені речі при собі, зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4 302 грн 90 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 вчиненив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та показав, що дійсно о 16:00 год 26 травня 2025 року поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , помітив поблизу під`їзду на лавці тактичну сумку чорного кольору, в якій знаходилися: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 ; тимчасове посвідчення (замість військового квитка) на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Oppo A3x, 4/128 GB, Ocean Blue (IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), з флеш-накопичувачем обсягом пам`яті 32 GB та SIM-карткою НОМЕР_5 , у чохлі для смартфона MAKE Skin Oppo A3/A3X Black (MCS-0A3/A3X) та взяв з лавки це майно.

Крім того, ОСОБА_4 додав, що він вину визнає, дуже жалкує про свій вчинок, до свого вчинку ставиться негативно, обіцяє більше не вчиняти суспільно небезпечних діянь, добровільно повернув викрадені речі, бажає в майбутньому піти на військову службу з метою свого виправлення, а також тому що потрібна допомога державі, просить суд при призначенні покарання бути милосердним, врахувати всі пом`якшуючі обставини та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Таким чином, показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком один рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки обвинувачений добровільно повернув викрадені речі та добровільно сплатив витрати за проведення судової товарознавчої експертизи.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, вона ніким не оспорюється.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні 26.05.2025 близько 16:00 год поблизу будинку за адресою: АДРЕСА_3 , таємного викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За правилами ч. 1 ст. 65 КК України при обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, інвалідності не має, дітей та батьків на утриманні не має.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважує на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обвинувачений має офіційне місце реєстрації та проживання, за місцем проживання характеризується негативно, на момент постановлення вироку офіційно не працевлаштований, на момент вчинення злочину до кримінальної відповідальності не притягувався, на момент ухвалення вироку є не судимим, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність.

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважає на роз`яснення, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Оскільки в результаті вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, реальні збитки потерпілому були відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає «щире каяття», та «добровільне відшкодування завданого збитку»

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом було встановлено, що обвинувачений, висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, добровільно сприяв органу досудового розслідування в установленні обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, «щире каяття».

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа № 397/92/15-к, від 02.11.2021 справа № 643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди здійснюється з власної ініціативи до ухвалення обвинувального вироку суду. Збитки є шкодою майнового характеру, вираженою у майновій формі. Усунення заподіяної шкоди може виявлятися у наданні потерпілому коштів які він витратив у зв`язку із злочинним посяганням, поверненні викраденого майна. Як убачається з матеріалів справи заподіяна злочином матеріальна шкода усунена у добровільному порядку шляхом повернення викраденого майна.

Вищевказані обставини, на переконання суду, свідчать про наявність у кримінальному провадженні передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставини, що пом`якшує покарання за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України «добровільне відшкодування завданої матеріальної шкоди».

Обставин,які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину та наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільного відшкодування завданого збитку, відсутності реальних наслідків вчинення кримінального правопорушення, оскільки предмети злочину було повернуто на відповідальне зберігання власнику майна, відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі.

З огляду на те, що тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення не настало, матеріальна шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, усунена шляхом повернення майна, що суттєво зменшує суспільну небезпечність скоєного правопорушення, при цьому обвинувачений щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого суд не застосовував.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує питання про долю речових доказів.

Питання про відшкодування процесуальних витрат не потребує вирішення судом з огляду на їх відсутність у кримінальному провадженні, оскільки як повідомив прокуроор у судовому засіданні та підтвердив обвинувачений ще на етапі досудового розслідування обвинуваченеим було відшкодовано витрати на залучення експертів під час досудового розслідування у сумі 440 грн. 00 коп.

На підставі ст. ст. 12, 50, 65, п. 1, 2 ч. 1 ст. 66, 73, ч. 1, 3, 4 ст. 75, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76, ч. 4 ст. 185 КК України, керуючись ст. ст. 100, 349, 369-371, 373,374, ч. 1 ст. 376, 394 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: тактичну сумку чорного кольору, дві сім-карти: Київстар та Водафон, флеш-накопичувач чорного кольору на 16 Gb, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , тимчасове посвідчення (замість військового квитка) на ім`я ОСОБА_5 , № НОМЕР_2 , товарний чек від 03.05.2025 на електро мопед Forte, мобільний телефон марки Oppo A3x, 4/128 GB, Ocean Blue (IMEI 1: НОМЕР_3 ; IMEI 2: НОМЕР_4 ), з флеш-накопичувачем обсягом пам`яті 32 GB та SIM-карткою НОМЕР_5 , у чохлі для смартфона MAKE Skin Oppo A3/A3X Black (MCS-0A3/A3X), що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути за належністю власнику ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили.

Речові докази: відеозапис з камер спостереження, які розміщено на будівлі ззовні та в приміщенні за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Героїв Майдану, буд. 10 за 26.05.2025, який знаходиться на диску «Verbatim» CD-R 700 mb, відеозапис з камер спостереження, які розміщено на будівлі ззовні та в приміщенні за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Буча, вул. Героїв Майдану, буд. 10 за 04.06.2025, який знаходиться на диску «Verbatim» CD-R 700 mb зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1