Провадження № 1-кп/243/1131/2025
Справа № 243/8414/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі №17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000291 від 08.05.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янськ Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , мотивуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та продовжують існувати. Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений вчинив три тяжкі злочини, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Розуміючи тяжкість покарання, він може спробувати уникнути його, зокрема, виїхавши за кордон або на тимчасово окуповані території. Відсутність постійних джерел доходу та інших стримуючих факторів підтверджує цей ризик. Ризик незаконного впливу на свідків обґрунтовується тим, що під час ознайомлення з матеріалами справи обвинуваченому стали відомі анкетні дані свідків, що створює реальну загрозу тиску на них з метою уникнення відповідальності. Цей ризик є актуальним до моменту отримання судом їхніх показань. Ризик вчинення нових злочинів обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має офіційного доходу, крім того, що отримував від збуту психотропних речовин. Його схильність до незаконного збагачення, проявлена навіть в умовах воєнного стану, вказує на високу ймовірність продовження злочинної діяльності. Крім того, прокурор вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт) не зможе запобігти вказаним ризикам через тяжкість злочинів та спосіб їх вчинення. На підставі викладених обставин прокурор просив продовжити тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів із раніше визначеним розміром застави в сумі 121 120 грн, що відповідає 40 прожитковим мінімумам. Вказаний запобіжний захід є єдиним, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурором під час судового засідання було доведено наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, може переховуватися від суду, впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. На думку суду, іншим чином неможливо буде запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених прокурором ризиках, тим самим, негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Оскільки положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», то в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Під час вирішення по суті клопотання прокурора, судом були досліджені та оцінені в сукупності всі встановлені в судовому засіданні обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення обвинуваченим тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватими, відсутність жодних належних медичних відомостей чи письмових доказів, які б свідчили, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє, чи взагалі виключає можливість його перебування в установі виконання покарань, а також були враховані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

В даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів суспільства, а тому, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі відповідати інтересам суспільства, не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, що є тяжким злочином, з урахуванням особи обвинуваченого, його рівня матеріального забезпечення, суд вважає за доцільне визначити заставу в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121120грн 00 коп.

Суд вважає, що застава у зазначених межах здатна забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

У разі внесення застави, обвинувачений зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька покладених на нього обов`язків.

В разі невиконання обов`язків застава звертається в доход держави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора, - задовольнити .

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4» на строк 60 (шістдесят) діб, тобто до 10.11.2025 року включно.

Встановити ОСОБА_4 , заставу у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень.

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь-який момент, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з місця проживання (тимчасового перебування) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування зі свідками по справі.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього вищевказаних обов`язків, до нього буде застосований інший запобіжний захід, а застава звернута в дохід держави.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому та начальнику Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду обвинуваченим протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду, в той же строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складений протягом 5 днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1