Справа № 405/7406/25
провадження № 1-кс/405/3043/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України,

встановив:

26.11.2025 об 16:43 год. до Подільського районного суду міста Кропивницького від представника заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката ОСОБА_3 , надійшла скарга на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, у якій вона зазначає про те, що 26 листопада 2025 року під час перевірки документів працівниками поліції та органами ТЦК та СП, ОСОБА_2 , без жодних підстав було затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Крім того, просила звернути увагу, що на даний час ОСОБА_2 не перебуває у розшуку. Відносно нього не відкрито жодного адміністративного чи кримінального провадження. Він не був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, що свідчить про те, що ОСОБА_2 , не порушував та не порушує військово-облікове законодавство України. Дані було уточнено вчасно. ОСОБА_2 не отримував жодних повісток для прибуття до ТЦК та СП. Він не порушував строку щодо проходження ВЛК у відповідності до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого 14.08.2008 наказом Міністра оборони України №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800. Крім того, ОСОБА_2 не переховувався, відносно нього відсутні будь які запобіжні заходи щодо тримання його під вартою. Однак, з невідомих причин ОСОБА_2 незаконно було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де його протиправно утримують проти його волі до цього часу. Адвокат ОСОБА_3 , вважає, що утримання ОСОБА_2 у ІНФОРМАЦІЯ_5 є протипраним та незаконним, оскільки відсутні будб-які правові підстави такого утримання, а дії працівників можна розцінювати як перевищення свої службових повноважень.

Посилаючись на норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Закону України «Про попереднє ув`язнення», Кримінально процесуального кодексу України, просила слідчого суддю постановити ухвалу, якою визнати незаконним затримання та перебування ОСОБА_2 в ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати незаконним затримання та утримання вказаної особи.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 26.11.2025 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 негайно доставити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Подільського районного суду м. Кропивницького 27 листопада 2025 року о 11 год 30 хв., який знаходиться за адресою: м. Кропивницький, вул. В. Перспективна, 40, зала судових засідань №410, для з`ясування підстав позбавлення волі ОСОБА_2 .

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила суд залишити без розгляду скаргу на незаконне затримання, оскільки на даний час ОСОБА_2 було переведено з ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до військової частини, а тому вирішити справу по суті заявленої скарги є неможливим (а.п.46-48).

Представник ІНФОРМАЦІЯ_4 в судове засідання не з`явився, проте від начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_4 до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що громадянин ОСОБА_2 , 1990 року народження, не перебуває в приміщенні чи розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки 26.11.2025 року призваний на військову службу.

На даний час громадянин ОСОБА_2 26.11.2025 року наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №1910 призваний на військову службу військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема десатно-штурмува ІНФОРМАЦІЯ_7 ), на підтвердження було долучено витяг із наказу про призов військовозобов`язаних, резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період від 26.11.2025 №1910 (а.п.29-36).

Відповідно до ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та матеріали, долучені до скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише у тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у даному випадку, на час розгляду клопотання представника заявника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з 26.11.2025 року призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема десатно-штурмува ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

Слідчий суддя зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст.102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, у тому числі й на території Кіровоградської області. Оскарження дій, бездіяльності та рішень суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_4 з питань мобілізації відповідно до ст.19 КАС України, предметно підсудне адміністративним судам, отже, такі скарги не можуть розглядатися у порядку кримінального судочинства.

При цьому, у певних випадках, дії представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки можуть досліджуватися у встановленому КПК України порядку, проте за відмінною від визначеною у ст.206 КПК України процедурою, що пов`язана з досудовим розслідуванням та судовим розглядом кримінальних проваджень.

Однак, слідчим суддею, береться до уваги той факт, що представником заявника адвокатом надано до суду заяви, про залишення скарги на незаконне затримання без розгляду.

Оскільки представник заявника та його представник відмовилися від підтримання вимог, які викладені у скарзі на незаконне затримання від 26.11.2025, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 206, 395 КПК України, -

постановив:

у задоволенні скарги представника заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адвоката ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6