Провадження № 1-кс/643/6354/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова засобами поштового зв`язку надійшло зазначене клопотання прокурора.

З клопотання та доданих до нього матеріалів слідує, що Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що 27.09.2025 року близько 20 год. 25 хв. невстановлені особи за допомогою невстановленого вибухового пристрою з метою ослаблення держави вчинили вибух на 7 кілометрі перегону «Буди-Люботин» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до пошкодження залізничних колій.

Крім того, відповідно до повідомлення 4 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області під час виконання заходів з протидії диверсійній, розвідувальній-підривній, терористичній діяльності спецслужб рф на шкоду державній безпеці України отримано відомості, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання вказівки представника держави агресора російської федерації готується вчинити диверсію на залізничному сполученні в Харківському регіоні.

Також, 18.10.2025 під час проведення огляду місця події на місцевості поблизу села Джерельне Харківського району Харківської області за координатами 49.9240473, 35.9728184 виявлено та вилучено вибухову речовину у вигляді заряду «СЗ 4П» та вибуховий пристрій у вигляді електродетонатору «ЕДП», які ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав за вказаними координатами.

Так, 28.09.2025 у період часу з 00 год. 20 хв. по 02 год. 10 хв. слідчим СВ УСБУ в Харківській області здійснено огляд місця події на місцевості за координатами: 49.9146950, 35.9818910 поблизу населеного пункту Джерельне Харківського району Харківської області.

На виконання доручення слідчого від 28.09.2025, від оперативного підрозділу отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до здійснення розвідувально-підривної діяльності на території м. Харкова та Харківської області під кураторством представника спецслужб рф. Крім того встановлено, що сім-картку та флеш-накопичувач придбавалися саме ОСОБА_4 .

18.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

23.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях та повідомив про обставини вчинення ним вказаних кримінальних правопорушень.

Надалі, 05.11.2025 проведено слідчий експеримент за участі підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого, серед іншого виявлено металевий предмет прямокутної форми схожий на «башмак», який ОСОБА_4 встановлював на залізничну колію.

У подальшому, 05.11.2025 в період часу з 17 год. 20 хв. по 18 год. 10 хв. проведено огляд місця події на місцевості за координатами: 49.914430, 35.983817 поблизу населеного пункту Джерельне Харківського району Харківської області, під час якого вилучено вищевказаний металевий предмет прямокутної форми.

Під час вказаного огляду місця події встановлено, що вилучений предмет може містити на собі сліди кримінального правопорушення, а також є носієм інформації, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою слідчого від 06.11.2025 вказаний предмет визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що вказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у ч. 3 ст. 170 КПК України.

Предмет, вилучений за результатом проведення вказаного огляду місця події відповідає критеріям ст. 98 КПК України та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі предмету, який є речовим доказом, тобто зберіг на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Власники або володільці вищевказаного майна на цей час органом досудового розслідування не встановлено.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Підстав для визнання явки прокурора обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України його не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду засобами поштового зв`язку 06.11.2025, тобто з дотриманням прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України (на наступний робочий день).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 на вилучене майно під час огляду місця події на території за координатами: 49.914430, 35.983817 поблизу населеного пункту Джерельне Харківського району Харківської області, а саме:

металевий предмет прямокутної форми,

шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5