Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6236/24
Провадження №: 1-кп/332/249/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 за № 0000603 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки с. Яськівці Деражнянського району Хмельницької області, громадянки України, заміжньої, яка не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, яка має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштована, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, -

- 09.08.2022 Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 30.03.2023 Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 436 КК України до З років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України приєднано невідбутий строк за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 09.08.2022 де відбування покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст.ст.76, 79 КК України, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Заводським районним судом м. Запоріжжя здійснюється судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4. ст. 185 КК України.

В судові засідання обвинувачена ОСОБА_4 неодноразово не з`являлася, причини неявки суду не повідомляла, про день та час слухання справи повідомлялася в порядку ст. 134 КПК України, судові повістки за адресою місця проживання не отримувала. Привід, постановлений ухвалами Заводського районного суду м. Запоріжжя виконано не було, у зв`язку з чим обвинувачена ухвалами суду від 20.12.2024 та 27.10.2025 була оголошена у розшук.

Ухвалою суду від 02.12.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченої ОСОБА_4 з метою її приводу до Заводського районного суду м. Запоріжжя для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками здійснення розшукових заходів 09.12.2025 обвинувачена ОСОБА_4 була затримана.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника.

Обвинуваченій вручені копії клопотання та матеріалів, що обґрунтовують клопотання, про що остання повідомила у судовому засіданні.

Прокурор просить застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки остання вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, переховується від суду, відсутні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та постійне місце роботи на території України.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні просила не застосувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою. Просила застосувати до неї домашній арешт, пообіцявши, що більше не буде переховуватись від суду.

Захисник підтримав позицію ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника дійшов наступного.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Так, відповідно до обвинувального акту встановлено, що 01.08.2024, приблизно о 11:45 годині, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрала телевізор марки «SAMSUNG» моделі «UE32J5500AW», в корпусі чорного кольору, ринкова вартість якого, згідно із висновком експерта від 30.08.2024 № 2950, станом на 01.08.2024 складає 3916 гривень 67 копійок (три тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень 67 копійок).

Після цього, ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд вказаним телевізором, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3916 гривень 67 копійок (три тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень 67 копійок)

Таким чином, дії ОСОБА_4 , відповідно до обвинувального акту кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно обвинуваченої ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого сплинув під час судового розгляду.

Згідно з матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 систематично не з`являлась у судові засідання, у зв`язку із чим судом виносились ухвали про привід останньої у судові засідання (28.11.2024, 10.12.2024), які не виконано, враховуючи що остання за місцем проживання відсутня, її місцезнаходження невідоме, у подальшому ОСОБА_4 відповідно до ухвали суду від 20.12.2024 оголошувалась у розшук. Далі після встановлення місцезнаходження останньої судовий розгляд поновлювався.

Далі ОСОБА_4 , належним чином повідомлена судом про дати судових засідань, знов перестала з`являтись до суду, у зв`язку із чим судом повторно винесено дві ухвали про привід останньої у судові засідання (26.09.2025 та 10.10.2025), які також не були виконані через неможливість встановлення місцезнаходження останньої, тому у подальшому ОСОБА_4 згідно ухвали суду від 27.10.2025 знову оголошено у розшук у зв`язку із ухиленням від суду та переховуванням.

Враховуючи вищевикладене, а також строки судового розгляду (понад 1 рік) є обґрунтовані підстави вважати, що за допомогою заходів забезпечення, передбачених главою 11 КПК України не можливо забезпечити розумні строки судового розгляду.

Також, є всі підстави вважати що обвинувачена ОСОБА_4 умисно та свідомо, знаючи, що на розгляді у Заводському районному суді м. Запоріжжя відносно неї розглядається кримінальне провадження, переховується від суду та органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 КПК України, таке клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищевикладене, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачена ОСОБА_4 може: переховуватись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується викладеними вище встановленими судом обставинами кримінального провадження, а також матеріалами, що характеризують особу обвинуваченої.

Вказане дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлює, що вона будучи особою раніше судимою, перебуваючи на іспитовому строку, за вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 436 КК України від 30.03.2023, у якої судимість не знята та не погашена, знов обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та у разі визнання її судом винною у вчиненні інкримінованого правопорушення їй загрожує покарання, у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а також враховуючи , що ОСОБА_4 двічі оголошувалась у розшук, є обґрунтовані підстави вважати, що остання може переховуватись від суду, що являється ризиком, передбаченим п. 1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 не має офіційних джерел доходу, міцних соціальних зав`язків, про що також свідчить надана прокурором у судовому засіданні відповідь Служби (управління) у справах дітей ЗМР від 19.08.2025, про те, що в останньої відібрано її трьох дітей, та наразі тривають заходи щодо позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно дітей, через ухилення останньої від виконання своїх батьківських обов`язків. Також враховуючи те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимою особою, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не стала, та вчинила новий, тяжкий, корисливий злочин, що свідчить про те, що остання може продовжити свою злочинну діяльність, вчинити інші кримінальні правопорушення, тим самим завдати шкоду охоронюваним правам та інтересам суспільства, що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відтак, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту обвинувачена зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, житла, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу суду. Враховуючи вже наявні факти переховування ОСОБА_4 від суду, а також наявності матеріалів, що свідчать про систематичне порушення ОСОБА_4 обов`язків обвинуваченої, є ризик того, що обвинувачена буде переховуватися від суду, та може вчинити інші злочини. Крім того, ані ОСОБА_4 , ані її захисником не надано доказів про наявність у ОСОБА_4 на праві власності або на праві користування житла, в якому може виконуватись домашній арешт.

Неможливість обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до суду не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Відомості, які б унеможливлювали перебування обвинуваченої ОСОБА_4 в умовах слідчого ізолятору - відсутні. Водночас, менш суворі міри запобіжних заходів не здатні запобігти ризикам вказаним в ч. 1 ст. 177 КПК України, та гарантувати виконання процесуальних прав та обов`язків обвинуваченою.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченої найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, керуючись ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає можливим у даному кримінальному провадженні визначити розмір застави, який повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.176-178, 183, 193, 194, 196-198 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк шістдесят днів, тобто по 06 лютого 2026 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченою ОСОБА_4 визначити їй заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок № UA5001205, відкритий в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, , в призначенні платежу обов`язково зазначати інформацію про ПІБ обвинуваченого, номер справи і суд в якому обрано запобіжний захід.

У разі внесення суми застави обвинуваченою або іншою особою та надання документу, що це підтверджує, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, строком на 2 (два) місяці покласти на обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у тому числі з державами з котрими Україна має міждержавні договори про перетин кордонів за внутрішньодержавними паспортами.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до суду, без поважних причин, не повідомила про причину своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 09 годині 10 хвилин 10.12.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1