УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою, в порядку ст..206 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду надійшла заява ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що його тримання під вартою є незаконним, у зв`язку з чим просить звільнити його з-під варти негайно.

За відомостями з ДУ «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_2 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, рахується за Київським апеляційним судом, оскільки станом на день звернення і вказаною заявою кримінальне провадження перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали приходжу до наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог ч.1 та ч.3 ст..206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

З наданих слідчому судді матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_2 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, рахується за Київським апеляційним судом, оскільки станом на день звернення і вказаною заявою кримінальне провадження перебуває на розгляді у Київському апеляційному суді.

Пунктом 24 статті 3 КПК України визначено, що судове провадження включає, з-поміж іншого, провадження в суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному порядку.

Зазначене у сукупності з тим, що за положеннями ч.4 ст.395 КПК протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду, приводить до висновку, що період, протягом якого вирок не набрав законної сили, відноситься до стадії судового провадження.

З огляду на вказане, слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 перебуває в Київському апеляційному суді на стадії судового розгляду, таким чином усі питання які виникають під час судового розгляду кримінального провадження мають вирішуватися судом який здійснює розгляд даного кримінального провадження.

Статтею 283 ПК України визначені форми закінчення досудового розслідування, однією з яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Оскільки компетенція слідчого судді розповсюджується лише на стадію досудового розслідування, а відносно ОСОБА_2 здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, таким чином вказана вимога знаходиться поза межами компетенціє слідчого судді.

Частиною 3 ст.26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, враховуючи питання, що порушене у даній заяві виходить за межі повноважень слідчого судді, окремому вирішенню під час досудового розслідування, як на підставі ст. 206 КПК України, так і на підставі ст. 303-307 КПК України, не підлягає, а тому така заява підлягає поверненню .

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 про незаконне тримання під вартою, подану в порядку ст.206 КПК України - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя