Провадження №1-кс/333/3355/25
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який займає посаду провідного інженера з технічного нагляду ФОП ОСОБА_7 , одруженого, має вищу освіту, не має групи інвалідності, не є адвокатом чи депутатом, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за підозрою в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2025 року слідчий СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні № 0000049 від 08.07.2025 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів вини підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, які полягають у заволодінні бюджетними коштами у великому розмірі шляхом зловживання службовим становищем і внесенні завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів під час виконання договору на капітальний ремонт сховища КНП «Міська лікарня № 1» м.Запоріжжя. Підозрюваний діяв за попередньою змовою з директором підрядної організації, завищував обсяги та вартість виконаних робіт, чим спричинив збитки бюджету на понад 537 тис. грн. Наявні ризики, передбачені пп.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України - що ОСОБА_6 може переховуватись від слідства і суду, впливати на свідків, знищити чи спотворити докази або вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт) не можуть запобігти зазначеним ризикам, тому слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Слідчий у судовому засіданні підтримала клопотання в повному обсязі та зазначила, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з цим слідчий просив задовольнити клопотання.

Прокурор підтримав клопотання слідчого в повному обсязі, зазначивши, що воно є законним, обґрунтованим і пропорційним. Зазначив, що у провадженні наявні докази, які підтверджують вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, а також існують реальні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 , після роз`яснення йому слідчим суддею прав, передбачених ч.2 ст.193 КПК України, пояснив, що бажає, щоб його інтереси представляв адвокат ОСОБА_5 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Вважає, що прокурором не доведені зазначені ризики. У судовому засіданні він зазначив, що його підзахисний повністю відшкодував завдану шкоду. Підстав переховуватися в ОСОБА_6 , не має, просив відмовити у задоволенні клопотання або застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. Просив долучити до клопотання подяки, яким його було нагороджено, виписку з медичної карти та довідку з місця роботи.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 08.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених за ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України (кримінальне провадження за номером 0000049).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 та оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

Слідчим суддею встановлено, що 20.10.2025 року, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

21.10.2025 року слідчим СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 скеровано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000049 від 08.07.2025 року.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1-5 цієї частини статті.

Згідно з п.5 ч.1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема: тримання під вартою.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема:

-актом перевірки закупівель в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня №7» Запорізької міської ради, проведеної Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, №040804-24/5 від 17.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2025;

-висновком судового експерта №76 від 29.09.2025;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 23.09.2025;

-протоколом огляду від 29.09.2025;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.10.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 08.10.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.10.2025;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.10.2025;

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.10.2025.

Слідчий суддя зазначає, що наведені матеріали у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що дії ОСОБА_6 мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України. Надані документи кореспондуються між собою, містять внутрішню узгодженість та відображають послідовність дій підозрюваного при виконанні договору підряду.

Обґрунтована підозра підтверджується як документальними, так і свідчими доказами, що відповідає стандарту «достатніх даних» у розумінні ч.1 ст.183 та практики ЄСПЛ

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Пунктами 1-3 ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити не лише обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, а й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 порушено з метою запобігання ризикам, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останнього з метою зміни показів;- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;- вчинити інше кримінальне правопорушеннячи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України: можливого незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора щодо ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки з моменту реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР слідчому судді не надано відомостей щодо ухилення ОСОБА_6 або переховування від органу досудового розслідування чи суду. Відсутні також відомості про те, що ОСОБА_6 не з`являвся за викликом до слідчого чи ухилявся від отримання повістки.

Як убачається з клопотання слідчого та наданих пояснень прокурора в судовому засіданні, в обґрунтування ризику переховування, сторона обвинувачення посилається фактично лише на тяжкість покарання. У даному випадку слід зазначити, що тяжкість покарання це обставина, яка судом оцінюється лише в порядку ст.178 КПК України, тобто така, яка може впливати на вірогідність настання певних ризиків, але не бути самостійним ризиком в розумінні п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Більше того, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177КПК України.

Суд звертає увагу, що підозрюваний мав трудові відносини з комунальним закладом, де працюють свідки у справі. З огляду на його колишні професійні зв`язки та характер трудових відносин, існує потенційна можливість позапроцесуального контакту зі свідками, що може вплинути на об`єктивність їхніх показань.

Разом з тим, ризик такого впливу може бути ефективно нейтралізований шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що обставин для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні прокурором не доведено. Встановлені слідчим суддею ризики, ймовірність реалізації деяких з них є мінімальною, в сукупності з даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для визначення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_6 відшкодував Державі завдану шкоду, підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, надав згоду на співпрацю зі слідством.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеним у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу інкримінованих злочинів передбачених ч.4 ст.191 КК України, дане кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є тяжким злочином та ч.1 ст.366 КК України є проступком,слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_6 та свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

4). здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон. Інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити у відповідності до ч.6 ст.194 КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, відсутності фактів порушення процесуальних обов`язків, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім.

Такий запобіжний захід забезпечує баланс між інтересами суспільства у належному проведенні розслідування та правом особи на свободу і недоторканність, гарантованим ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У зв`язку з цим клопотання про застосування застави задоволенню не підлягає, а до підозрюваного доцільно застосувати особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись, ст.ст.3, 176, 177, 178, 182, 184, 194, 198, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000049 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3). утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_12 та свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

4). здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій областісвій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон. Інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

Встановити строк дії ухвали в частині покладених на ОСОБА_6 обов`язків строком на 2 (два) місяці.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що покладені на нього обов`язки застосовуються на два місяці. У разі необхідності зазначений строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення обов`язків припиняє свою дію та обов`язки скасовуються.

Підозрюваному ОСОБА_6 під підпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ОСОБА_6 особистого зобов`язання покласти на СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1