Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/770/25
Провадження № 1-кп/475/169/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 р.с-ще Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, с-ща. Доманівка справу на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 12.04.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександродар Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого: ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

10 квітня 2025 року близько 13:00 год. ОСОБА_5 , разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 , знаходились на околиці с. Козубівка (Мостівської ОТГ) Вознесенського району Миколаївської області, де в ході розмови між останніми виник конфлікт. У ході вказаного вище конфлікту у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень потерпілій, і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_5 , та тримаючи в лівій руці дерев`яну палицю спочатку наніс один удар по лівій руці ОСОБА_5 , після чого продовжуючи свій злочинний умисел, наніс ще один удар по правій руці ОСОБА_5 , а також по голові. Від вказаних ударів ОСОБА_5 , відчула різку біль та впала на землю.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у виді уламкових переломів в нижній третині обох кісток правого та лівого передпліч із зміщенням уламків, синців та садна голови. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 10.04.2025р. від дії тупого твердого предмету (палиця), і відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості як те, що потягло за собою тривалий розлад здоров`я. Вказані вище тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

За таких обставин, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Прокурор підтримав обвинувачення в повному обсязі за ч. 1 ст. 122 КК України, вважаючи, що всіма поданими доказами винуватість ОСОБА_3 у вчиненні даного кримінального правопорушення доведеною. Також, вказав, що обвинуваченому слід надати можливість стати на шлях виправлення, просив призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі строком 3 роки та вважає за можливе застосувати до нього дію ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, поклавши на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Також прокурор не заперечив щодо розгляду кримінального провадження у порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами дізнання. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, розкаявся у кримінальному правопорушенні. При цьому, просив суворо не карати, зазначив, що з потерпілою вони примирились та просить врахувати, що він в майбутньому має намір відшкодувати потерпілій кошти на лікування, оскільки до цього не мав доходу та кошти на її лікування. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала щодо розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Також зазначила, що 10.04.2025 року близько 13:00 год. прийшла на поле до ОСОБА_3 , з яким на той час співмешкала, на околицю с.Козубівка Вознесенського району Миколаївської області, де в ході розмови між ними виник конфлікт. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_3 , підійшов до неї та тримаючи в лівій руці дерев`яний держак від лопати наніс ним один удар по лівій руці та один удар по правій руці, після чого вдарив її по голові від чого в неї утворились синці. Від вказаних ударів вона відчула різку біль та впала на землю. Після чого вона повернулася додому та через добу звернулася в лікарню, де у неї діагностували уламковий перелом обох кісток правої та лівої руки, наклали гіпс на обидві руки, а також виявили синці та садна голови. До ОСОБА_3 будь яких претензій не має та йому пробачила, та просила суд при призначенні йому покарання, не позбавляти його волі.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а також стосуються речових доказів та судових витрат. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дослідивши документи, які характеризують особу обвинуваченого, а також стосуються речових доказів та судових витрат, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України при викладених в обвинувальному акті обставинах, доведена повністю та кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, який вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його поведінку до, під час та після вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, з врахування позиції потерпілої щодо призначення обвинуваченому покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України.

Разом з тим, на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на нього обов`язків, згідно ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є таким, що пов`язане з домашнім насильством, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 за наслідками вчиненого ним правопорушення є кривдником, а потерпіла постраждалою особою від домашнього насильства відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", згідно якого "Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі", а "Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі".

Згідно ст.28 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за не проходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму.

Тому, враховуючи думку прокурора, потерпілої, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , як кривднику, необхідно призначити обмежувальні заходи що передбачені ст.91-1 КК України, у т.ч. виконання програми для кривдників.

Програми для кривдників виконують, згідно ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», - суб`єкти, відповідальні за виконання такої програми - місцева державна адміністрація та орган місцевого самоврядування, а органом, що здійснює профілактичний облік кривдників і профілактичну роботу з ними - здійснює орган Національної поліції України - уповноважений підрозділ органів Національної поліції України, тому копія вироку для виконання підлягає направленню до Вознесенської райдержадміністрації (Вознесенської районної військової адміністрації), Мостівської сільської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області та в відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстави для його обрання судом наразі також відсутні, оскільки він дотримується вимог КПК України щодо процесуальної поведінки.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 2, 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до вимог п. 1, 2; ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Призначити ОСОБА_3 , наступні обмежувальні заходи, що передбачені п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, строком на 2 (два) місяці:

-направити ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників.

Для виконання програми для кривдників - копію вироку після набрання законної сили направити, згідно ст.28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - до Вознесенської райдержадміністрації (Вознесенської районної військової адміністрації), Мостівської сільської територіальної громади Вознесенського району Миколаївської області та у Відділення поліції №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Доманівський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_6