печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000040 від 10.02.2025,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , яку 09.07.2025 отримано слідчим суддею, на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000040 від 10.02.2025.

У судове засідання особа, яка подала скаргу не з`явилася, про розгляд скарги повідомлена належним чином.

Правило неможливості розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України передбачає обов`язкову участь такої особи, разом з тим, про розгляд скарги адвокат повідомлена належним чином, при цьому враховуючи розгляд даної категорії скарг, слідчий суддя дійшов висновку про розгляд скарги за відсутності особи, яка її подала.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що слідчий, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою дійшов наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000040 від 10.02.2025.

31.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа 757/14736/25-к) задоволено клопотання заступника керівника Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві ОСОБА_5 з розслідування кримінального провадження № 0000040 від 10.02.2025 року за процесуального керівництва Київської міської прокуратури щодо проведення обшуку в автомобілі Audi Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 та який належить на праві власності ОСОБА_6 , та надано дозвіл на проведення обшуку.

14.04.2025 на виконання ухвали, проведено обшук, який, відповідно до протоколу обшуку, розпочато о 08 годині 35 хвилин та закінчено о 09 годині 59 хвилин.

16.04.2025, згідно матеріалів справи № 757/18459/25-к, Київська міська прокуратура відправила через Укрпошту до суду клопотання про арешт майна ОСОБА_4 вилученого під час обшуку 14.04.2025 в межах кримінального провадження № 0000040 від 10.02.2025.

04.06.2025 у справі № 757/18459/25-к постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000040 від 10.02.2025

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального пр овадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, проведено обшук у порядку ст. 234 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно можливості володіти, користуватись та розпоряджатись певним майном до вирішення питання про арешт майна, а тимчасово вилученим майном може бути у вигляді речей, документів, грошей, тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Разом з цим, встановлено, що в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.06.2025, про відмову у задоволенні клопотання про арешт не вказано за якою адерсою було здійсненно обшук та подальше вилучення майна, що не дає можливості слідчому судді пересвідчитися що вказана ухвала стосується безпосередньо майна ОСОБА_4 .

Поряд з цим, на слідчого суддю не покладається обов`язок збирати докази, а відтак, слідчий суддя приходить висновку, що суб`єктом звернення не доведено обставин які б свідчили, що вилучене майно утримується органом досудового розслідування неправомірно та не відноситься до кримінального провадження, а відтак відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 169, 171, 173, 236, 303, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000040 від 10.02.2025 - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1