ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 представника в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002094 від 31.10.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України, задоволено клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого відділу Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_8 та накладено арешт на автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , проживає АДРЕСА_1 та перебуває у користуванні у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_2 (м.т. НОМЕР_2 ), з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування цим майном та проведення будь-яких ремонтних робіт.

Мотивуючи рішення щодо задоволення клопотання, слідчий суддя взяв до уваги, що автомобіль являється матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останніх, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, забезпечення схоронності стану автомобілю, а також, вказаний автомобіль, може мати доказове значення для кримінального провадження і підпадає під ознаки, вказані в ст. 98 КПК України, а тому на нього може бути накладено арешт, відповідно до ст. 170 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи , яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 представник в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 задовольнити частково з позбавленням права відчуження, розпорядження та проведення будь-яких ремонтних робіт автомобіля КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 , дозволивши право його використання фактичному володільцю ОСОБА_7 та повернути автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання фактичному володільцю - ОСОБА_7 .

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя не конкретизував, які саме сліди зберіг на собі арештований автомобіль, чому вони мають доказове значення та чому неможливо зафіксувати їх іншим способом без повного позбавлення володільця права користування транспортним засобом.

Вказує, що слідчі дії з огляду місця ДТП та вилучення транспортного засобу були проведені 30.10.2025 року, безпосередньо після ДТП. 31.10.2025 року автомобіль був визнаний речовим доказом, тобто усі необхідні сліди вже зафіксовані в матеріалах кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_7 використовує автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 у господарській діяльності як єдиний засіб для здійснення заробітку, тому повне позбавлення права користування транспортним засобом призводить до неможливості здійснювати трудову діяльність та отримувати доход, що становить непропорційне обмеження права власності.

Також зазначає, що слідчий суддя формально посилається на наявність ризиків, проте не наводить жодних конкретних обставин, які б свідчили про реальну загрозу приховування чи знищення транспортного засобу з боку володільця.

Вказує, що ОСОБА_7 є законослухняним громадянином, має постійне місце проживання, стабільну господарську діяльність, не ухилявся від органів слідства, автомобіль є громіздким об`єктом, зареєстрованим в установленому порядку, що робить його приховування практично неможливим.

Крім того зазначає, що на даний час потерпілий ОСОБА_10 , який під час ДТП отримав тілесні ушкодження, не має жодних претензій до ОСОБА_7 , оскільки заподіяна моральна та матеріальна шкода була відшкодована в повному обсязі та вони примирилася.

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, звернулися із заявами про здійснення розгляду без їх участі. ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_6 у поданих заявах просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених. Прокурор у заяві просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду.

В силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчим суддею при винесенні рішення про задоволення клопотання слідчого, погодженого із прокурором, враховано положення вищевказаних статей, а слідчим в клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вилучений автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 та наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України.

Як слідує з наданих матеріалів, ВРЗСТ СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002094 від 31.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 30.10.2025 року близько 12 год 30 хв на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. В. Стуса та пров. Автобусний в м. Кременчуці сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої, водій автомобіля КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по пров. Автобусний в напрямку від вул. І. Миколайчука до вул. В. Сліпака, не надав перевагу у русі, та допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. В. Стуса, рух по якій регулюється дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», в напрямку від вул. Гайдамацька до вул. І. Приходька, внаслідок чого велосипедист ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді черезвертлюгового перелому правої ноги.

30.10.2025 в ході огляду місця ДТП на перехресті вул. В. Стуса та пров. Автобусний в м. Кременчуці було виявлено, оглянуто та вилучено автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед мари «Супутник».

31.10.2025 винесено постанову про визнання речовим доказом автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед мари «Супутник».

Автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , проживає АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_2 .

Так в клопотанні, як на мету накладення арешту на транспортний засіб КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідчий послався зокрема на необхідність збереження речового доказу, проведення із автомобілем ряду експертних досліджень (судова експертиза технічного стану транспортного засобу, судова автотехнічна експертиза, судова транспортно-трасологічна експертиза) та необхідні слідчі дії, а саме: слідчі експерименти, необхідність в яких виникла під час досудового розслідування.

Аналізуючи наведені обставини, які в апеляційній скарзі не оспорюються, можливо дійти висновку, що автомобіль КАМАЗ 5511 реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та згідно з постановою слідчого від 31.10.2025 він визнаний речовим доказом.

Враховуючи, що автомобіль являється матеріальним об`єктом, що зберіг на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження останнього в тому ж самому вигляді після вчинення кримінального правопорушення задля проведення з ним експертних досліджень та необхідних слідчих дій, накладення арешту на вказане майно шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження, користування цим майном та проведення будь-яких ремонтних робіт, на переконання колегії суддів, відповідає меті застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та на даній стадії досудового розслідування є розумним та співрозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 представника в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 листопада 2025 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4