ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України, з одного суду до іншого, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дніпровського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Клопотання обґрунтоване тим, що кримінальне провадження було передано на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з порушенням правил територіальної підсудності, визначених статтею 32 КПК України. На його думку, суд не має юрисдикції розглядати цю справу. Наголошує, що події, які інкримінуються за ч.1 ст.263 КК України, відповідно до обвинувального акта, відбувалися у місті Дружківка Донецької області. Саме там, за версією слідства, обвинувачений нібито передавав боєприпаси іншому військовослужбовцю, що визначає місце вчинення кримінального правопорушення. Щодо обвинувачення за ч.4 ст.410 КК України, захисник звертає увагу на суперечності в обвинувальному акті: з одного боку, вказується, що придбання боєприпасів відбулося у невстановленому місці, а з іншого що це майно нібито було привласнене у селищі Малотаранівка Краматорського району. При цьому, як зазначає сторона захисту, належних і допустимих доказів вчинення злочину саме у цьому населеному пункті матеріали справи не містять. Крім того, захисник посилається на відповідь військової частини НОМЕР_1 , з якої вбачається, що лише незначна частина перелічених у обвинувальному акті боєприпасів перебуває на її обліку, що також ставить під сумнів твердження прокурора щодо походження та місця заволодіння військовим майном. Також зазначає, що з урахуванням рішення Вищої ради правосуддя про зміну територіальної підсудності справ Дружківського міського суду, розгляд цього кримінального провадження має здійснюватися Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. У зв`язку з викладеним захисник просить апеляційний суд передати кримінальне провадження для розгляду за належною підсудністю до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу.

Учасники судового провадження, належним чином повідомлені про дату,час та місце розгляду клопотання про визначення підсудності, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло.

Заслухавши суддю - доповідача, думку учасників судового засідання, перевіривши наявні матеріали провадження, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

За ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за клопотанням сторін або за поданням місцевого суду.

В силу ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Вказана норма є першочерговою та лише у разі неможливості розгляду судом кримінального провадження, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, передбачені інші варіанти визначення підсудності які визначені статтею 34 КПК України у якій визначено вичерпний перелік обставин, за яких кримінальне провадження може бути передано на розгляд з одного суду до іншого, а мотиви обвинуваченого, які наведені в його клопотанні до вказаних норм не відносяться.

З матеріалів справи та клопотання не вбачається підстав для висновку про те, що обвинувальний акт ЄРДР за № 0013427 від 07.04.2025 року щодо ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України надійшов на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області без додержання вимог ч. 1 ст. 32 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо суперечностей в обвинувальному акті та відсутності належних і допустимих доказів вчинення злочину у конкретному населеному пункті стосуються оцінки доказів та обґрунтованості обвинувачення, що не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції при вирішенні питання про визначення підсудності, у зв`язку з чим колегія суддів не надає їм правової оцінки.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 грудня 2025 року Дніпровським апеляційним судом уже було розглянуто питання про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого.

Так судом вже було висловлено думку щодо законності направлення обвинувального акту № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року подання голови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області про направлення кримінального провадження № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України з одного суду до іншого залишено без задоволення. Матеріали кримінального провадження повернуто до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області.

Таким чином, судом апеляційної інстанції визначено підсудність кримінального провадження за Дніпровським районним судом Дніпропетровської області, а згідно ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Таким чином правових підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для передачі кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України з Дніпровського районного суду Дніпропетровської області до іншого суду для розгляду, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.

Враховуючи наведене, клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.32, 34 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0013427 від 07.04.2025 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 410 КК України, з одного суду до іншого - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді