"15" вересня 2025 р. Справа № 363/5336/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Вишгороді скаргу ОСОБА_3 на дії прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні потерпілим,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 року ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернувся до суду зі скаргою на дії прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо відмови у визнанні потерпілим, скасування постанови від 04.09.2025 року про відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000073 від 31.08.2021 року та визнати його потерпілим.

Скаргу обґрунтовує тим, що слідчим відділом Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 31.08.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні здійснює Вишгородська окружна прокуратура. 01.09.2025 року ОСОБА_3 було надіслано заяву, у якій він просив змінити його процесуальний статус у кримінальному провадженні зі свідка на потерпілого та винести відповідну постанову про визнання його потерпілим. 04.09.2025 року прокурор Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , за результатами розгляду його заяви, постановив відмовити у визнанні його потерпілим. Зазначив, що у постанові прокурора відсутнє належне обґрунтування відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим. Прокурор не надав жодних аргументів, чому його заявлені обставини не відповідають вимогам закону для визнання потерпілим. Водночас, прокурор не вказав конкретних правових підстав для такого рішення, що свідчить про недостатній правовий аналіз справи.

Скаржник у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити з підстав вказаних в скарзі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі.

Заслухавши скаржника та прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізновача або прокурора під час досудового розслідування передбачений Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено, які саме рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження. Встановлений частиною 1 статті 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що СВ Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073 від 31.08.2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України

01.09.2025 ОСОБА_3 подав Вишгородській окружній прокуратурі заяву про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000073 від 31.08.2021 року.

Постановою прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 від 04.09.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Відповідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частинами 1 та 2 статті 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, правовою підставою для винесення прокурором постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З оскаржуваної постанови прокурора від 04.09.2025 року вбачається, що підставою для відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання його потерпіли є те, що відсутні будь-які відомості, які вказують, що ОСОБА_3 завдано моральна, фізична або майнова шкода.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

В той же час постанова прокурора вищевказаним вимогам не відповідає, оскільки у постанові не спростовуються доводи скаржника у скарзі, щодо наявності підстав для залучення його в якості потерпілого до провадження. Постанова не містить правового обґрунтування щодо відмови у залученні ОСОБА_3 як потерпілого та щодо надання йому відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні з посиланням на докази, які здобуті в результаті слідчих дій в установленому порядку. Слідчим суддею встановлено, що ані слідчим, ані прокурором належно не з`ясовувалось питання щодо заподіяння ОСОБА_3 певної шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких скаржник вважає, що можливим кримінальним правопорушенням йому заподіяна певна шкода.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку про вмотивованість рішення прокурора, а відтак, слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову від 04.09.2025 року.

Що стосується вимог про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000073 від 31 серпня 2021 року, порушеному за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 Кримінального кодексу України, то в цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення прокурора приймає рішення про скасування такого рішення або про відмову в задоволені скарги.

Вважаю такі вимоги скарги безпідставними, оскільки здійснення таких процесуальних дій не входить в компетенцію слідчого судді, яка визначена КПК України.

Керуючись статтями 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Вишгородської окружної прокуратури від 04.09.2025 року про відмову визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000073 від 31.08.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 18.09.2025 року о 11 годині 30 хвилин.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1