ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1136/25 Справа № 214/875/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

09 грудня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника

потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг матеріали кримінального провадження № 0000918 за ч. 4 ст. 185 КК України відносно ОСОБА_9 , за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянку України, з професійно-технічною освітою, незаміжню, яка раніше не судима, має на утриманні доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює за договором в ТОВ «ШЕН-СЕРВІС», зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та виправдано, у зв`язку із недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З вироку Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року, вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин. ОСОБА_9 , 23.09.2021 року в денний час доби, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, знаходячись на охоронюваній території фітнес клубу «SPORT LIFE» ТОВ «СЛ СЕЙЛС», , який розташований за адресою: буд. Вечірній, буд.31 А, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, та є працівниками вказаної установи і маючи вільний доступ до приміщень зазначеної установи як обслуговуючий персонал, розподілили між собою злочинні ролі, наступним чином: ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні вищенаведеного фітнес клубу, маючи вільний доступ до чоловічої роздягальні клубу, прибирання якої вона здійснювала на підставі своїх функціональних обов`язків, мала зайти до приміщення чоловічої роздягальні, коли в приміщенні не знаходяться відвідувачі, відчинивши комірку клієнта, таємно викрасти грошові кошти, винести їх з приміщення, сховати та розподілити їх між собою.

В свою чергу невстановлені слідством особи, перебуваючи в приміщенні фітнес клубу, повинні були забезпечити безперешкодне скоєння злочину ОСОБА_9 , спостерігати за навколишнім оточенням і в разі небезпеки викриття повідомити про це останній.

Таким чином, ОСОБА_9 , 23.09.2021 року в період часу з 17:40 години до 18:40 години, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, діючи на досягнення злочинного результату, перебуваючи на охоронюваній території фітнес клубу «SPORT LIFE» ТОВ «СЛ СЕЙЛС», , який розташований за адресою: бул. Вечірній, буд. 31 А, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, зайшла в приміщення роздягальні фітнес клубу. В свою чергу невстановлені особи перед виконанням зазначених вище злочинних дій ОСОБА_9 , спостерігали за навколишнім оточенням з метою досягнення спільного злочинного результату.

Так, ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні роздягальні фітнес клубу, шляхом використання ключа відчинила шафу № 39 в приміщенні чоловічої роздягальні, в якій знаходились речі потерпілого ОСОБА_8 та здійснила наступні протиправні дії:

? з гаманця, який був у сумці, з якого таємно викрала 10 000 грн.,

? з сумки таємно викрала:

два пакунки з грошовими коштами, а саме: один пакунок з грошовими коштами у сумі 230 000 грн., другий пакунок з грошовими коштами у сумі 15 000 доларів США (згідно курсу долара США на 23.09.21 року 26,6714 грн. за 1 долар) на загальну суму 400071 грн.);

срібну запонку чоловічу, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3025 від 10.11.2022 року становить 467,56 грн.

Всього майна потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 640 538 грн. 56 коп.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, поклала вказане викрадене майно до сміттєвого пакету з метою приховування своїх протиправних дій та, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вийшла з приміщення роздягальні, імітуючи винесення сміття, зайшла з сміттєвим пакетом до пожежного виходу, де знаходиться сміттєвий контейнер з кришкою, зупинившись біля якого, не відчиняючи кришку контейнера, рукою діставши зі сміттєвого пакету викрадене майно, сховала його біля контейнеру для подальшої передачі невстановленим слідством особам, після чого, повернула порожній сміттєвий пакет до роздягальні.

Після виконання зазначених вище дій ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд шляхом розподілу його між нею та невстановленими слідством особами у невстановлених досудовим розслідуванням частках.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_9 та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_8 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 640 538 грн. 56 коп., що, відповідно до примітки до ст. 185 КК України, є вчиненим у великих розмірах, оскільки перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення більше, ніж в двісті п`ятдесят разів (а саме в 564 рази).

Дії ОСОБА_9 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах.

На переконання суду, в результаті дослідження, аналізу та оцінки досліджених судом доказів, не знайшло свого підтвердження пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України та суд визнав її невинуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та виправдав її, у зв`язку із недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення, про що докладно виклав у вироку.

За епізодом крадіжки сріблої чоловічої потерпілого ОСОБА_8 , яку обвинувачена в невстановлений час знайшла у роздягальні, не віддала адміністрації фітнес клубу та залишила собі, суд кваліфікував дії ОСОБА_9 в цій частині за ч. 1 ст. 185 КК України з кваліфікуючою ознакою таємне викрадення чужого майна та закрив кримінальне провадження, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На вказаний вирок суду представником потерпілого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання в межах санкції цієї статті; задовольнити цивільний ОСОБА_8 до ОСОБА_9 . Зазначає, що вина обвинуваченої підтверджується поліграфними дослідженнями обвинуваченої ОСОБА_12 та свідків, за результатами яких експерт полі-графолог вказала на можливість причетності обвинуваченої до вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 . Вважає, що вина обвинуваченої також підтверджується відеозаписами з фітнес клубу.

В своїй апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винною за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 6 років позбавлення волі; задовольнити цивільний ОСОБА_8 до ОСОБА_9 . Доводи апеляційної скарги прокурора аналогічні доводам апеляційної скарги представника потерпілого.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_8 , його представника - адвоката ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг та наполягали на їх задоволенні, думку обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти доводів апеляційних скарг представника потерпілого та прокурора, просили вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення; а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 284 цього Кодексу, тобто, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом цієї статті виправдувальний вирок у зв`язку з недоведеністю вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення ухвалюється в тих випадках, коли факт кримінального правопорушення встановлено, але беззаперечно доведено, що обвинувачений його не вчинив і сторона обвинувачення вичерпала можливості надати інші докази для усунення сумнівів, які виникли. Виправдувальний вирок ухвалюється також у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, тобто факт вчинення обвинуваченим певного діяння встановлено, але сторона обвинувачення не зуміла переконливо для суду всебічно, повно й неупереджено довести, що цьому діянню притаманні всі елементи складу кримінального правопорушення, інкримінованого цій особі.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 374 КПК передбачено, що мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, пред`явленого особі та визнаного судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, виходячи з яких суд відкидає докази обвинувачення. За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу й оцінки доказів у справі, зібраних сторонами обвинувачення і захисту, в тому числі й поданих у судовому засіданні.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вищезазначених вимог закону під час розгляду справи щодо ОСОБА_9 , при цьому виходив із закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості та вимог ст. 17 КПК України про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на користь цієї особи.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що суд провів розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК, у межах висунутого обвинувачення згідно з обвинувальним актом, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Дотримався суд також норм, установлених ст.ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою в наданні доказів, дослідженні й доведенні їх переконливості перед судом.

Ретельно перевіривши всі зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення, суд першої інстанції навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність виправдання ОСОБА_9 у зв`язку з недоведеністю в її діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з підстав, наведених ним у вироку з посиланням на відповідні докази, які спростовують твердження органу досудового розслідування про наявність в її діях складу інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується показами обвинуваченої, свідків, письмовими доказами.

Так, в судовому засіданні першої інстанції обвинувачена ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, не визнала та пояснила, що вона до крадіжки інкримінованих коштів, гривнів, доларів США не причетна. Вона влаштувалася на роботу до «Спорт лайф» влітку 2021 року. Крадіжка була у вересні 2021 року. 23.09.2021 року вона прийшла на роботу, виконувала свої робочі обов`язки, вона прибирала в цей день, крім неї в той день працювала її напарниця ОСОБА_13 яка в цей день прибирала в жіночій роздягальні, з якою остання перетиналась в кімнаті відпочинку та у коридорі. Вона дійсно виносила сміттям з чоловічої роздягальні це її повсякденні звичайні обов`язки як прибиральниці. Ключів від шафок чоловічої роздягальні у неї не має, останні знаходяться у техніка фітнес клубу, доступ до речей потерпілого вона немала. Гроші вона не крала, за час її роботи ніяких скарг про зникнення коштів у клієнтів не було. В «спорт лайфі» є спеціальний сейф, де відвідувачі фітнес клубу повинні залишати свої цінні речі, доступу до нього у неї також не має. Одну срібну ОСОБА_14 вона напевно знайшла, вимела звідкись, коли прибирала чоловічу роздягальню, та взяла цю прикрасу, автоматично кинула її в карман потім принесла її додому та забула про неї та залишила в себе хоча по інструкції повинна була залишити на «рецепшині» адміністратору так як це речі клієнтів «спорт лайфу» про що їй було відомо. Коли саме вона знайшла срібну запонку, вона точно сказати не може приблизно в 2021 році. За потерпілим ОСОБА_8 , вона не слідкувала ніякої групи осіб для крадіжки майна у потерпілого вона не створювала у змову разом ОСОБА_13 та техніком ОСОБА_15 чи іншими особами не створювала. Технік сміття не виносить, це мають робити прибиральниці. Сміття виноситься в кінець коридору, там стоїть великий сміттєвий бак, в кінці зміни, з цього бака, вони забирають сміття та виносять на вулицю. Пакети для сміття у них одноразові. Пакети вони не повертають в роздягальню після того як винесли сміття. Слідчу дію як ОСОБА_16 проходила, однак під тиском слідства та керівництва «спорт лайфу» вона погодилась пройти поліграф. Результати поліграфу щодо можливої причетності до крадіжки коштів у потерпілого ОСОБА_8 пояснює тим, що вона хворіє і розхвилювалась, у неї є медичні довідки щодо наявних хвороби в наслідок «ковіду», проблеми з серцем та «тиском». Зараз би вона не проходила поліграф так як в неї медичні проти показники і їй стає погано під час його проходження. В кімнату до техніка вона не заходила, біля його кімнати є коридорчик, в якому вона і чекала на техніка. Протягом дня вона має знаходитись в роздягальні, в кімнаті прийому їжі, гардеробній. Це все окремі кімнати. Доступу до кімнати де знаходяться зв`язки ключів від шафчиків вона не мала, ця кімната закривається на ключ, ключі знаходяться у техніка ОСОБА_15 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачена підтвердила покази, надані у судовому засіданні І інстанції, що гроші вона не крала, одну срібну запонку вона знайшла в роздягальні, вимела звідкись, коли прибирала чоловічу роздягальню, взяла цю прикрасу, автоматично кинула її в карман, потім принесла її додому та забула про неї, але коли саме це відбулось, не пам`ятає, оскільки не придала значення.

У колегії суддів не має сумнівів щодо достовірності її показів, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у справі.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_9 про те, що в її діях відсутній склад злочину, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах, що вона не крала гроші у потерпілого, за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується доказами, яким судом першої інстанції дана відповідна правова оцінка.

Потерпілий ОСОБА_8 в суді І інстанції показав, що 23.09.2021 року він приїхав близько 17-00 години в «Спорт Лайф», зайшов в спортзал, залишив речі в роздягальні в чоловічому шкафчику з ним була велика сума грошей. В нього було дві сумки та рюкзак в одній із сумок були гроші в іншій був гаманець. Залишив речі в шкафчику і пішов на тренування. Ключ від шафи забрав з собою. 15 тисяч доларів у нього було від продажу машини, «Хюндай Санта Фе» яку він продав до того та 230 000 грн. особисті кошти, а також срібні запонки в спеціальному чохлі для прикрас. Він був в спортзалі приблизно 2 години, з 17.00 до 19-00 год. Після тренування він розрахувався з тренером Нікітою готівкою, яку взяв з гаманця, пропажу грошей та однієї запанки він зразу не помітив. На наступний день, це було 24.09.2021 року в денний час приблизно о 13-00 год. дня, він побачив, що гроші зникли. 23.09.2021 року, після «спортлайфу» він поїхав додому, ніде не заїжджав. Він бачив ОСОБА_9 в той день в який зникли гроші. Він продав машину за 15 000 доларів і поклав кошти в бардачок. Перед тим як йти на тренування він кинув їх в сумку. Пропажу запонки він з`ясував майже через рік вже в серпні 2022 року. Наполягає на тому, що запонка зникла разом з грошима, пізніше пропасти вона не могла. Крім ОСОБА_9 та техніка ОСОБА_17 , ще заходили люди до роздягальні, але з пакетом виходила тільки ОСОБА_9 та технік ОСОБА_17 . Він знайомий з правилами «Спортлайфу» та про необхідність залишати цінні речі на «рецепшині» адміністрації.

В суді апеляційної інстанції потерпілий підтвердив свої покази.

Допитаний в суді І інстанції свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює тренером в «Спортлайфі». 23.09.2021 року були тренери, був потерпілий, обвинувачену він в той день не бачив. З потерпілим у них було тренування. ОСОБА_8 повідомив на наступний день, що в нього зникли гроші, приблизно 600 000 грн. Універсальний ключ, яким можна відкрити всі шафи є, в кого він знаходиться йому невідомо. Доступ до роздягальні є у прибиральниць, адміністратора. В «спортлайфі» є місце для зберігання цінних речей. Договір та фішка з правилами куди здавати цінні речі. В цей день 350 грн. за тренування потерпілий дав у роздягальні готівкою. Коли викликали поліцію, то потерпілий говорив, що зникли тільки гроші. На питання сторони захисту щодо можливості потрапляння до роздягальні сторонніх осіб, не спростовував такої можливості.

Свідок ОСОБА_17 суду І інстанції показав, що він працює техніком в «Спортлайфі». Доступ до всіх приміщень має він та другий технік, ключі від усіх шкафчиків чоловічої роздягальні зберігаються в окремій кімнаті, яка замикається та находяться під його контролем, прибиральниці не можуть взяти ключі без його відома, жодного такого випадку не було, ключі від кімнати знаходяться при ньому. ОСОБА_9 , як прибиральниця має доступ до другої кімнати де лежить інвентар для прибиральниць. В «спортлайфі» є правила зберігання цінних речей для відвідувачів спортивного клубу. Для цього є сейф у адміністратора та камера відео спостереження індивідуальна. Щодо необхідності тримати цінні речі в спеціальному місці, всі відвідувачі спортклубу попереджаються це передбачено внутрішніми правилами клубу, які доводяться при купівлі абонементу. На наступний день, зі слів клієнта ОСОБА_8 було повідомлено, що в нього зникли кошти. Сума була великою, він дуже здивувався такій пропажі та безпечності клієнта. Потерпілий повідомив про якийсь пакет в якому були кошти. Та запонки золоті чи срібні (дорогоцінні) він повідомляв. Особисто він не бачив, щоб ОСОБА_9 щось виносила чи вчиняла крадіжку. В обов`язки прибиральниць входить виносити сміття з чоловічої роздягальні.

Допитана судом І інстанції свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що вона працювала менеджером спортивного клубу «Спортлаф», їй нічого не відомо про обставини крадіжки майна потерпілого ОСОБА_8 . Їм про це розповіли після подій які відбулися. О 07 вечора збирають в роздягальнях спортклубу сміття, на той час прибирання здійснювала ОСОБА_9 , коли у потерпілого ОСОБА_8 пропали кошти. В холі є сейф в який можна покласти цінні речі, там є відеоспостереження. Персоналу клубу розповіли тільки про те, що пропали кошти, про запонки нічого не казали. Ключі від шкафчиків роздягальні має лише технік ОСОБА_15 , прибиральницям ключі не дають, миють шафи в суботу та неділю, після того як їх відкриє технік зранку для прибирання.

Свідок ОСОБА_20 суду І інстанції пояснив, що коли трапилася ця пригода з пропажею грошей у потерпілого, то його викликали з м. Дніпра, оскільки він займає посаду регіонального керівника служби безпеки «Спотрлайф». Він надав відеоспостереження працівникам поліції. Все що треба було надати він надав, попросив працівників пройти поліграф. Доступ до шаф клієнтів прибиральниці не мають. Ключі знаходяться в окремому приміщенні. Доступ до ключів є у техніка. В договорі на відвідування спортклубу чітко вказано, пункт 3.6.5 «самостійно стежити за своїми речами та не залишати без нагляду». Пункт 1.7.8 говорить про те, що необхідно користуватися сейфами, якщо зберігати цінні речі. В пункті 2.2.2 зазначено, що працівники не несуть відповідальності за викрадені, забуті клієнтами клубу речі. Договір ОСОБА_8 отримував. Картка на відвідування надається тільки разом з договором. Відеозапис він особисто переглядав. Технік знаходився в кімнаті з ключем, в яку заходила ОСОБА_21 . В ту кімнату, де знаходиться ключ, не повинні заходити і виходити без хімії, засоби для прибирання. Туди заходять щоб взяти миючі засоби, при цьому технік не повинен знаходитись в цій кімнаті. Сміття викидають в одному місці. Ключі від усіх шкафчиків для роздягальні знаходяться в одній зв`язці в якій більше 100 ключів.

Свідок ОСОБА_22 суду І інстанції показала, що вона знала про крадіжку грошей зі слів потерпілого, працівників поліції та обвинуваченої ОСОБА_9 . Остання працює прибиральницею в спортивному клубі, сміття вони виносять ввечері. Самі вони не відкривають шафи клієнтів. Намагаються не заходити постійно в чоловічу роздягальню, оскільки були скарги, що прибиральниці заходять до їх роздягальні коли чоловіки в спідній білизні. На відеозаписі, де видно як вона стоїть в коридорі, то вона чекає ОСОБА_9 щоб винести сміття. Сміття винесла ОСОБА_9 сама. Сміття викидають завжди разом з пакетом. Того разу ОСОБА_9 викинула сміття без пакета, чому так вона не знає. Начальник безпеки ОСОБА_20 не вмовляв її пройти поліграф вона пройшла його за наполяганням слідчої по справі ОСОБА_23 , яка повідомила, що ми всі їдемо до психолога, а насправді поїхали проходити «поліграф». Слідча вимагала зізнатися у вчиненні злочину крадіжки яку вона не вчиняла. Про обставини вчинення крадіжки ОСОБА_9 їй нічого не відомо.

Свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 суду І інстанції пояснили, що їм нічого не відомо стосовно цієї справи, зазначили, що в «Спортлайфі» ніколи не пропадали речі, всі ціні речі вони залишали в сейфі на «рецепшині», у адміністратора. Їм роз`яснили де потрібно лишати цінні речі, а саме на «рецепшині», вони так і робили.

Колегія суддів зазначає, що суд І інстанції обґрунтовано послався на покази допитаних свідків та надав належну оцінку, що жоден із свідків не бачив, що ОСОБА_9 відкривала шафу потерпілого ОСОБА_8 та брала звідти якісь речі чи гроші. Потерпілий ОСОБА_8 , поклавши всі свої речі, закрив шафу на ключ забрав з собою в тренажерний зал. Натомість свідки ОСОБА_20 ОСОБА_15 суду показали, що доступ до шаф прибиральниці не мають. Ключі якими відмикаються всі шафи, знаходиться в окремому приміщенні доступ до якого прибиральниці не мають, доступ до якого є у техніка.

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що доказів того, що ОСОБА_9 брала 23.09.2021 року в приміщенні фітнес клубу ключі, щоб відімкнути шафу потерпілого ОСОБА_8 чи вступала в злочинну змову з іншими працівниками клубу, в тому числі, свідками ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , з метою крадіжки грошей чи майна потерпілого, матеріали справи не містять.

Свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , які були допитані в суді І інстанції, взагалі жодних обставин по справі щодо крадіжки коштів та майна у потерпілого ОСОБА_8 не повідомили, суду показали, що є клієнтами клубу, та про події знають лише з чужих слів, очевидцями подій не були.

Письмові докази, на які посилається прокурор, які, нібито, підтверджують провину обвинуваченої, на думку колегії суддів, не є такими, оскільки не містять доказів того, що саме ОСОБА_21 скоїла крадіжку зазначених грошових коштів, які належать потерпілому, а саме:

- витяг з ЄРДР згідно яких зареєстровано кримінальне провадження за заявою потерпілого ОСОБА_8 , який повідомив, що невстановлена особа в період часу з 17:17 до 18:50 години 23.09.2021 року, знаходячись в приміщенні чоловічої роздягальні спортивного клубу «Спорт Лайф», шляхом підбору ключа, проникла до шафи № 39, звідки таємно викрала грошові кошти, які належать ОСОБА_8 ;

- рапорт про отримання 24.09.2021 року о 12:18 год. повідомлення зі служби 102 від потерпілого ОСОБА_8 про те, що у приміщенні «Спорт лайфу», у роздягальні 23.09.2021 року поклав свої речі, а саме сумку чорного кольору у шкафчик та щойно виявив, що невідомі особи шафу зламали та викрали сумку у якій було 15 000 доларів США та 230 000 грн. У приміщенні є камери відео-нагляду;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.09.2024 року, в якому потерпілий ОСОБА_8 в обставинах справи зазначив, що просить органи поліції здійснити розгляд за фактом виявлення відсутності грошей в сумі 15 000 доларів СШІ і 230 000 грн.;

- з протоколу огляду місця події від 24.09.2021 року, відповідно до якого місцем огляду є приміщення роздягальні в спорт клубі «Спорт лайф», розташованого за адресою: б-р. Вечірній, 31-А, в м. Кривому Розі, лише вбачається, що оглядом встановлено, що вхід в середину приміщення вільний. При вході розташований «рецепшин», далі праворуч турнікет з елементарним дисплеєм для карток клієнтів, який у справному стані. За турнікетом знаходиться коридор. В кінці якого праворуч двері до роздягальні, які відчинені. Від входу в комплекс та до дверей роздягальні (в коридорі) наявні камери відеоспостереження. В роздягальні камери відеоспостереження відсутні. Вхід в роздягальню вільний. При вході розміщені приміщення розміром приблизно 20х30 метрів в якому по периметру розміщені металеві шафи, пронумеровані. Серед яких є шафа № 39, яка знаходиться праворуч від входу. Шафа без пошкоджень, дверцята також. На дверцятах розміщений стандартний для таких шаф замок на ключі. Замок та ключ без пошкоджень, в робочому стані. Шафа відчинена, в ній речей не має. Загальний порядок в шафі та приміщенні не порушений. Сторонніх предметів не виявлено. При цьому, жодних відбитків пальців органом досудового розслідування, не встановлено.

- протокол огляду відеозапису від 07.12.2021 року, в якому зафіксовано процедуру перегляду відеозаписів з камер спостереження спортивного клубу «Спорт лайф». Так слідчий, в присутності понятих та потерпілого на комп`ютері в робочому кабінеті, переглянули відеозаписи з камери відеоспостереження, розташованої в коридорі. На відео відображається, як прибиральниця, ОСОБА_22 залишається стояти в коридорі В цей час прибиральниця ОСОБА_9 заходить до приміщення роздягальні чоловічої, виходить, утримуючи майже прозорий (білого кольору) пустий практично пакет для сміття. Із вказаним пакетом звертає у двері, розташовані в кінці за роздягальнею та викидає обережно сміття рукою з пакету. Після чого повертає порожній пакет в чоловічу роздягальню. Вийшовши з чоловічої роздягальні ОСОБА_9 заходить в приміщення навпроти. В цей час ОСОБА_22 продовжує стояти в коридорі, згодом ОСОБА_9 виходить із кімнати та заходить до іншого приміщення фітнес клубу. Трохи згодом по відео видно як технік ОСОБА_17 заходить до чоловічої роздягальні паралельно з клієнтом, або тренером і виходить з великим пакетом, однак виносить його не на двір, а заносить в сусідню кімнату розташовану навпроти. Переглядався файл на якому зазначено на відео дату 23.09.2021 та час о 17 год. 57 хв. ОСОБА_9 заходить у чоловічу роздягальню, а потім через декілька хвилин виходить із сміттєвим пакетом. Таким чином, на відео видно лише переміщення по клубу клієнтів та персоналу.

- відеозапис з камер спостереження в приміщенні фітнес клубу «SPORT LIFE» ТОВ «СЛ СЕЙЛС», який розташований за адресою: буд. Вечірній, буд. 31 А, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу від 07.12.2021 року. На даному відео зафіксовано переміщення клієнтів фітнес клубу 23.09.2021 року, переміщення обвинуваченої ОСОБА_9 по території спортивного комплексу, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_22 виніс сміття обвинуваченою та свідками, відеозаписи відображають ті ж самі події які відображені в протоколі та підтверджують правильність його оформлення.

Згідно до листа Департаменту внутрішньої безпеки фітнес клубу «спорт лайф» вих. № 7 сб- від 11.02.2022 року, в якому зазначено, що 23.09.2021 року клієнти до приміщення фітнес клубу не проходили без використання іменної карточки.

Між тим, згідно договору № КРВ 6183 про надання спортивно-оздоровчих послуг від 18.05.2021 року, ОСОБА_8 є клієнтом фітнес клубу, та зобов`язуєтеся самостійно стежити за своїми речами та не залишати їх без нагляду.

Як видно з довідки КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 1257 від 20.12.2021 року, в якій вказано, що станом на 31.12.2012 право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстроване на ім`я ОСОБА_37 та ОСОБА_9 ;

- довідка КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 1260 від 20.12.2021 року, станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстроване на ім`я ОСОБА_22 ;

- протокол обшуку від 27.09.2022 року, яким оформлено процесуальну дію, а саме обшук квартири кв. АДРЕСА_2 , за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_9 під час якого у ванній кімнаті квартири виявлено та вилучено предмет Т- подібний з смугами чорного кольору, схожий на чоловічу запонку який поміщено до спец пакета SUD 2040151;

- відеозапис до протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , на якому зафіксовано процедуру проведення обшуку за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_9 . На даному відео зафіксовано такі ж самі події які відображені в протоколі та підтверджують правильність його оформлення;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 08.11.2022 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_8 впізнав під № 3 належну йому річ, а саме запонку чоловіку і має другу таку ж саму;

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 3025 від 10.11.2022 року, відповідно до якого, ринкова вартість срібних запонок чоловічі 925 проби, вага комплекту становить 6,23 г., з урахуванням зносу складає 467,56 грн.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 94 КПК України суд, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку колегії суддів, суд І інстанції, вислухавши учасників справи, здійснивши допит свідків та дослідивши письмові докази по справі, перевіривши їх законність та відповідність вимогам КПК України, дійшов до обґрунтованого висновку, що вина ОСОБА_9 у скоєнні нею злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не знайшла свого підтвердження, оскільки зазначені стороною обвинувачення свідки та письмові докази по справі не підтверджують факт таємного заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 на загальну суму 640 538 грн. 56 коп., з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах обвинуваченою ОСОБА_9 , оскілки не було встановлено час, місце та спосіб викрадення грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_8 , не знайдено самі кошти та невстановлена особа, чи група осіб яка це вчинила.

Колегія суддів зазначає, що органом досудового розслідування, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого у великих розмірах, разом з цим, після зникнення у потерпілого великої грошової суми, майновий стан обвинуваченої ОСОБА_9 не змінився: остання не придбала жодного нерухомого майна у власність, чи дорогоцінного рухомого майна, працює прибиральницею на мінімальну заробітну плату.

Крім того, як вбачається з пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, у вину обвинуваченій ставиться таємне викрадення грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_8 та срібної запонки, проте з матеріалів справи вбачається, що 24.09.2021 року, коли потерпілий ОСОБА_8 виявив відсутність у нього великої суми грошей, то при подачі заяви про вчинення злочину останній виявив про зникнення коштів у великих розмірах 15 000 доларів США та 240 000 грн. лише на другий день після крадіжки. Про зникнення запонки потерпілий 24.09.2021 року органи поліції не повідомляв, що підтверджується витягом з ЄРДР , рапортом про надходження повідомлення зі служби 102, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.09.2021 року.

Більш того, потерпілий в судовому засіданні І інстанції зазначив, що про зникнення запонки з`ясував лише в серпні 2022 року, тобто після 11 місяців після вказаних подій.

Свідок ОСОБА_18 також зазначив, що коли викликали поліцію з приводу зникнення грошей ОСОБА_8 , то потерпілий говорив лише про зникнення грошей, про запонку мови не було. Аналогічні свідчення дала і свідок ОСОБА_38 .

Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що запонку потерпілий ОСОБА_8 , міг загубити (втратити) в будь-який час до виявлення її зникнення. Доказів того, що одночасно з грошовими коштами була викрадена і запонка потерпілого ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження не містять. Крім того, потерпілий ОСОБА_8 вказував, що запонки він зберігав у спеціальному мішечку (чохлі) для коштовностей, де лежало дві срібні запонки та, які знаходились у сумці разом з пакунками грошей, що дає підстави для сумніву, що обвинувачена ОСОБА_9 при крадіжці грошових коштів та запонки, як це стверджує сторона обвинувачення, викрала кошти, та лише одну срібну запонку, а іншу залишила потерпілому, що виглядає нелогічно та абсурдно та підтверджує версію обвинуваченою що запонку вона знайшла на підлозі чоловічої роздягальні під час прибирання останньої, після чого вчинила крадіжку останньої.

Колегія суддів також погоджується з висновками суду І інстанції про правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна, а саме, що вона, знайшовши в невстановлений час під час прибирання в роздягальні фітнес клубу срібну запонку, не передала її адміністрації фітнес клубу для встановлення власника та повернення, а залишила її собі. На думку колегії суддів, оскільки вартість зазначеної запонки становить 467,56 грн., тобто сума якої є меншої за розмір, з якого, відповідно до Закону № 3886-ІХ, настає кримінальна відповідальність, суд І Інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що діяння ОСОБА_9 не підпадають під кримінально каране діяння та закрив кримінальне провадження, у зв`язку з набранням чинності закону, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що потерпілим ОСОБА_8 не доведено факт наявності чи законне джерело походження у нього значної грошової суми в іноземній валюті 15 000 доларів США в готівковій формі, станом на 23.09.2021 року, про крадіжку якої він заявив працівникам поліції, оскільки останній не надав суду договір на відчуження власного транспортного засобу «Хюндай Санта Фе», з зазначенням вартості проданого автомобіля та відповідних квитанцій про зняття готівки з рахунків на загальну суму 240 000 грн., довідки про доходи, які б достовірно вказували на законне походження коштів та наявність у потерпілого заявленої ним суми коштів, тощо.

Апеляційний суд підкреслює, що жодний із свідків не бачив, щоб ОСОБА_9 відкривала шафу потерпілого ОСОБА_8 та брала звідти якісь речі чи гроші. Потерпілий ОСОБА_8 , поклавши всі свої речі закрив шафу на ключ забрав з собою в тренажерний зал. Свідки ОСОБА_20 ОСОБА_15 пояснили, що доступ до шаф прибиральниці не мають. Ключі якими відмикаються всі шафи, знаходиться в окремому приміщенні доступ до якого прибиральниці не мають, доступ до якого є у техніка. Доказів того, що ОСОБА_9 брала 23.09.2021 року в приміщенні фітнес клубу ключі, щоб відімкнути шафу потерпілого ОСОБА_8 чи вступала в злочинну змову з іншими працівниками клубу, в тому числі свідками ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_20 , з метою крадіжки грошей чи майна потерпілого, матеріали справи не містять.

Колегія суддів зазначає, що слідчі дії з метою виявлення відбиток рук обвинуваченої ОСОБА_9 , її біологічних ДНК зразків на речах потерпілого ОСОБА_8 чи в шафі для роздягальні, в яку потерпілий поклав свої речі, кошти, органами досудового розслідування не проводились.

Таким чином, судом І інстанції було правильно встановлено, що ключів від шаф клієнтів у прибиральниць не має, всі цінні речі клієнти мають зберігати в сейфі, який під постійним відео наглядом, що прямо передбаченого договором на відвідування «Спортлайфу», про що було відомо потерпілому ОСОБА_8 , але він даною послугою не скористався.

Доводи апеляційної скарги прокурора, що суд І інстанції не витребував зазначений договір, яким підтверджено те, що потерпілий був ознайомлений з даними правилами, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи міститься договір № КРВ 6183 про надання спортивно-оздоровчих послуг від 18.05.2021 року, згідно якого, ОСОБА_8 є клієнтом фітнес клубу та зобов`язуєтеся самостійно стежити за своїми речами та не залишати їх без нагляду.

Доводи апеляційної скарги представника потерпілого та прокурора, що відеофайли з камер спостереження фітнес клубу підтверджують вину ОСОБА_9 , не є слушним, оскільки на вказаних відеозаписах зафіксовано лише факт перебування обвинуваченої на робочому місці, переміщення її по території фітнес клубу, винесення сміття з чоловічої роздягальні в сміттєвих пакетах обвинуваченою, що входить в її посадові обов`язки як прибиральниці, проте зазначені відеозаписи не містить жодних прямих чи непрямих доказів причетності обвинуваченої ОСОБА_9 до крадіжки коштів у потерпілого. 23.09.2021 року. Більш того, з зазначених відеозаписів вбачається, що під час перебування потерпілого ОСОБА_8 в спортзалі, коридором переміщувалась велика кількість людей, в тому числі чоловіків, відвідувачів спорт клубу, які заходили в чоловічу роздягальню, де перебували певний час.

Колегія суддів погоджується з виносками суду І інстанції, що доводи прокурора та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 , що на відеозаписах зафіксовано ту обставину, що прибиральниці ОСОБА_27 та ОСОБА_9 потрапляють до кімнати техніка, де зберігаються дублікати ключів від шкафчиків чоловічої роздягальні, чи можливо виносять в пакетах для сміття кошти потерпілого, в тому числі і технік ОСОБА_28 , чи непомітно слідкують за переміщенням потерпілого, є голослівними ґрунтуються на припущеннях та не підтверджуються переглянутими відеозаписами, а також іншими дослідженими доказами.

Крім того, ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , проходять по справі як свідки, жодних обвинувачень щодо крадіжки майна у потерпілого ОСОБА_8 , за змовою між ним, їм не висувалось.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції правильно врахував покази свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що він тренував потерпілого ОСОБА_8 і 23.09.2021 року, після тренування, потерпілий розраховувався з ним за тренування готівкою в сумі 350 грн., яку віддав у роздягальні. Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що розраховувався з тренером готівкою. Одночасно, в обвинувальному акті вказано, що з гаманця потерпілого викрали 10 000 грн. та з сумки два пакунки з грошовими коштами, а саме: один пакунок з грошовими коштами у сумі 230 000 грн., другий пакунок з грошовими коштами у сумі 15 000 доларів США (згідно курсу долара США на 23.09.2021 року 26,6714 грн. за 1 долар) на загальну суму 400 071 грн.), срібну запонку чоловічу, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3025 від 10.11.2022 року становить 467,56 грн.

Колегія суддів, аналізуючи покази свідка ОСОБА_18 та потерпілого ОСОБА_8 , вважає, що суд І інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що 23.09.2021 року, потерпілий ОСОБА_8 , коли розраховувався з тренером готівкою за тренування, дістав свою сумку та гаманець з неї, об`єктивно мав можливість помітити зникнення у нього грошей з гаманця на суму 10 000 грн. та відсутність двох пакунків в сумці з грошовими коштами у сумі 230 000 грн., другий пакунок з грошовими коштами у сумі 15 000 доларів США. Натомість потерпілий зазначив, що зникнення грошей він помітив лише наступного дня, приблизно в обід, а зникнення срібної запонки помітив майже через рік, в серпні 2022 року. Колегія суддів погоджується з висновками суду І інстанції, що місце перебування потерпілого з 19-00 год. 23.09.2021 року після закінчення тренування по 12-00 год. 24.09.2021 року до моменту виявлення зникнення коштів, органом досудового розслідування не перевірялося. Версія крадіжки коштів в проміжок часу між 19-00 год. 23.09.2021 року по 12-00 год. 24.09.2021 року в іншому місці та за інших обставин, не висувалася, не перевірялася та не спростовувалася. Свідки, які б підтвердили факт пересування потерпілого ОСОБА_8 після виходу із спорт клубу о 19-00 год. відразу додому та перебування його протягом вечора та ночі вдома, та наступного дня в офісі до 12-00 год., відсутні.

Що стосується доводів апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 , що вина обвинуваченої підтверджується поліграфними дослідженнями обвинуваченої ОСОБА_12 та свідків, за результатами яких експерт полі-графолог вказала на можливість причетності обвинуваченої до вчинення крадіжки у потерпілого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.

Так, виходячи зі змісту частини 2 статті 28 Конституції України, яка закріплює норму відповідно до якої жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам, відповідні опитування, як різновид медико-психологічних дослідів, можуть проводитися тільки за наявності письмової згоди особи, яка їх проходитиме.

Незважаючи на те, що вказані експертні висновки містять інформацію, що психофізіологічне дослідження було проведено після отримання згоди ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , однак у наданих стороною обвинувачення матеріалах письмова згода останніх на проведення психофізіологічного дослідження (письмова розписка, підпис тощо) відсутня.

Таким чином, суд І інстанції правильно поставив під сумнів застосування поліграфа за згодою ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , що є істотним порушенням прав та свобод людини.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Проте стороною обвинувачення не надано відомостей, що експерт - поліграфолог ОСОБА_39 включений до Державного реєстру атестованих судових експертів як експерт та наявності у нього кваліфікації «поліграфолога». Позиція по справі 753/13988/16 від 06.07.2022 року Верховного Суду колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду.

Так, положеннями ст.84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

За визначенням поліграф (детектор брехні) є різновидом психофізіологічної апаратури і являє собою комплексну багатоканальну апаратну методику реєстрації змін психофізіологічних реакцій людини у відповідь на пред`явлення за спеціальною схемою певних психологічних стимулів; аналіз інформації, отриманої від людини в процесі опитування за допомогою поліграфа, як стверджується, дає змогу одержувати необхідну орієнтувальну інформацію та виявляти ту, яку людина приховує.

Положеннями чинного кримінального процесуального законодавства не передбачена можливість перевірки правдивості показань особи, в тому числі обвинуваченого, із застосуванням поліграфа («детектора брехні») або прийняття судом в якості доказу отриманих таким чином відомостей, які носять орієнтовний характер.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що висновок психофізіологічного опитування особи з використанням поліграфа, не відноситься до висновків експерта чи документів в розумінні глави 4 КПК України «Докази і доказування», а також беручи до уваги відсутність нормативно-правового акту, що врегульовує питання проведення судової експертизи (психофізіологічне дослідження з використанням поліграфу (детектору брехні) для цілей кримінального провадження, зокрема із визначенням основних принципів використання поліграфа, випадків, в яких це заборонено, кола осіб, які не можуть бути піддані такій перевірці, часових рамок, протягом яких після скоєння інкримінованого злочину особа може бути піддана такій перевірці, суд І інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що результати дослідження з використанням поліграфа відносно дослідження достовірності показань ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , є недопустимими доказами по справі.

Таким чином, під час судового розгляду, не знайшли свого підтвердження факти та обставини викрадення саме ОСОБА_9 , діючою за попередньою змовою групою осіб невстановленими слідством: грошових коштів належних потерпілому ОСОБА_8 в сумі 15000 доларів США, 10 00 грн. та 230 000 грн., з шафи № 39 в приміщенні чоловічої роздягальні, в якій знаходилися речі потерпілого ОСОБА_8 , у зв`язку з чим, суд І інстанції дійшов до правильного висновку, що ОСОБА_9 підлягає виправданню за даною статтею обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК або КК України, які б тягли за собою скасування вироку, а тому апеляційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_10 та представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 27 грудня 2024 року відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: