УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

м. Київ

справа № 161/20231/24

провадження № 51-49ск26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора, який приймав участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Обставини справи

1. Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 червня 2025 року засуджено за частиною 4 статті 186 Кримінального кодексу України (КК):

ОСОБА_4 - із застосуванням статті 69 КК до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК її звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 76 КК;

ОСОБА_5 - із застосуванням статті 69 КК до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК;

ОСОБА_6 - із застосуванням статті 69 КК до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статті 75 КК його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК.

2. Суд визнав доведеним, що за обставин, детально викладених у вироку, 01 вересня 2024 року поблизу будинку № 1 по проспекту Молоді у м. Луцьку засуджені, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_7 на загальну суму 4 673,44 грн.

3. Апеляційний суд оскарженою ухвалою залишив вирок без змін.

Доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених, внаслідок м`якості.

5. Сторона обвинувачення стверджує, що суд апеляційної інстанції не взяв до уваги доводи апеляційної скарги прокурора про те, що:

місцевим судом не вмотивовано наявність обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та при призначенні покарання необґрунтовано застосовано статтю 69 КК;

при призначенні покарання засудженій ОСОБА_8 не застосовано статтю 79 КК;

районний суд необґрунтовано ухвалив рішення про можливість проведення розгляду справи без дослідження доказів в порядку частини 3 статті 349 КПК.

Оцінка суду

6. Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані судові рішення, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

7. Відповідно до статті 438 КПК суд касаційної інстанції вправі скасувати або змінити оскаржені судові рішення лише у випадку допущених судами істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність або невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Суд не має права скасовувати або змінювати судові рішення, постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8. Істотними відповідно до частини 1 статті 412 КПК визнаються лише такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

9. Згідно зі статтями 50, 65 КК покарання має бути справедливим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

10. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При призначенні покарання необхідно брати до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

11. За правилами частини 1 статті 69 КК суд вправі призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої законом за відповідний злочин, за наявності не менше двох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину, та з урахуванням особи винного.

12. Частиною 2 статті 66 КК передбачено, що при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, й інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

13. Призначаючи засудженим покарання, районний суд дотримався зазначених вимог закону, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки та дані про особи винних, позицію потерпілого, навівши у вироку мотиви прийнятого рішення.

14. Також районний суд узяв до уваги і визнав пом`якшуючими покарання обставинами щире каяття засуджених та добровільне відшкодування завданого збитку.

15. Врахувавши наявність кількох пом`якшуючих обставин, засудженим було призначено покарання із застосуванням статті 69 КК. Закон наділяє суд дискреційними повноваженнями визначати, чи істотно знижують встановлені під час судового розгляду обставини ступінь тяжкості вчиненого злочину, і призначати за розміром таке покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження нових злочинів.

16. Аргументів, які би доводили явну несправедливість покарання, призначеного засудженим за вироком районного суду через м`якість у касаційній скарзі сторони обвинувачення не наведено.

17. Таким чином, Суд вважає, що суд першої інстанції не порушив вимог статей 50, 65 КК, а призначене засудженим покарання відповідає визначеним законом загальним засадам, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

18. Суд відхиляє і довід касаційної скарги про незастосування районним судом статті 79 КК при призначенні покарання ОСОБА_4 , оскільки, при призначенні їй покарання, суд першої інстанції, крім іншого, врахував, що остання вагітна.

19. Відповідно до статті 79 КК у разі призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі вагітним жінкам або жінкам, які мають дітей віком до семи років, крім засуджених до позбавлення волі на строк більше п`яти років за тяжкі і особливо тяжкі злочини, а також за корупційні злочини, суд може звільнити таких засуджених від відбування як основного, так і додаткового покарання із встановленням іспитового строку у межах строку, на який згідно із законом жінку може бути звільнено від роботи у зв`язку з вагітністю, пологами і до досягнення дитиною семирічного віку. У разі звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років, суд покладає на засуджену обов`язки відповідно до статті 76 цього Кодексу.

20. Застосування статті 75 чи статті 79 КК вирішується судом при призначенні покарання у кожному конкретному випадку в залежності від встановлених обставин та підстав.

21. Апеляційний суд дійшов висновку про те, що прокурором у апеляційній скарзі не наведено переконливих аргументів на підтвердження обставин, які унеможливлюють звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання саме на підставі статті 75 КК, а застосування положень статті 79 замість статті 75 КК надасть їй більше правових гарантій та вплине на подальший порядок виконання оскаржуваного вироку. Не містить таких аргументів і касаційна скарга сторони обвинувачення, у зв`язку з чим Суд погоджується з таким висновком апеляційного суду.

22. Також Суд вважає необґрунтованими і доводи касаційної скарги щодо проведення розгляду справи без дослідження доказів в порядку частини 3 статті 349 КПК.

23. Відповідно до частини 3 статті 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

24. Водночас, як убачається із наданої копії вироку, суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження щодо засуджених без дослідження доказів, відповідно до положень частини 3 статті 349 КК, оскільки всі обвинувачені свою провину визнали повністю та надали показання щодо обставин вчиненого злочину, не заперечуючи кваліфікацію своїх дій за частиною 4 статті 186 КК та те, що вони діяли за попередньою змовою групою осіб.

25. Крім цього, районний суд у вироку зазначив, що крім повного визнання вини обвинуваченими їх винуватість в інкримінованому їм злочині підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

26. Апеляційний суд, переглядаючи вирок за апеляційною скаргою прокурора, дійшов висновку про відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону у зв`язку з розглядом справи без дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні в порядку частини 3 статті 349 КПК.

27. Суд не вбачає підстав ставити під сумнів такий висновок суду апеляційної інстанції.

28. Крім цього, засуджені не оскаржували рішення судів попередніх інстанцій з підстав порушення їх прав під час розгляду справи.

29. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.

30. З огляду на викладене, касаційна скарга та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення.

Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який приймав участь у судовому провадженні з перегляду судового рішення в апеляційному порядку, на ухвалу Волинського апеляційного суду від 17 листопада 2025 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3