У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси, у режимі відеоконференції, заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , в рамках розгляду кримінального провадження № 0000639 від 23.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000639 від 23.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

27 листопада 2025 року прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив відвід головуючому судді ОСОБА_5 .

Автоматизованою системою документообігу суду 27 листопада 2025 року визначено головуючого суддю ОСОБА_1

28 листопада 2025 року о 17 годині 04 хвилини прокурором ОСОБА_3 на офіційну електронну адресу суду надіслано письмову заяву про відвід судді ОСОБА_5 . Дана заява зареєстрована канцелярією суду 01 грудня 2025 року та передана судді ОСОБА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що під час судового засідання 27 листопада 2025 року, всупереч засадам і принципам кримінального законодавства суддя ініціював перед сторонами провадження про виключення із судового розгляду потерпілих, які на момент зазначеного засідання померли та інкримінуються обвинуваченим, які у даному провадженні звільнені від кримінальної відповідальності, з мотивів спрощення повідомлення цих потерпілих про судові засідання, суддя заслухавши доводи сторін, задовільнив порушене ним клопотання.

Прокурор вважає, що виключення з числа потерпілих за власною ініціативою, всупереч заперечення сторони обвинувачення, є перебиранням на себе повноважень сторони обвинувачення, обмеження і порушення прав сторони обвинувачення та потерпілих, порушення принципів змагальності сторін. Зокрема, сторона обвинувачення вказувала на те, що таке рішення як і питання його ініціації не передбачено чиним законодавством.

Крім того, прокурор наголошує, що при ухвалені рішення суддя не взяв до уваги аргументи сторони обвинувачення, про те, що стосовно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , остаточне рішення про звільнення їх від кримінальної відповідальності законної сили не було, воно перебуває на розгляді в Черкаському апеляційному суді та те, що порушення такого питання є наразі передчасним.

Водночас, прокурор вказує, що суд прийняв нерелевантні доводи сторони захисту, про те, що у справах «Майдану» близько 50 потерпілих, і не всі вони відносяться до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , незважаючи на те, що у кримінальному провадженні визнані потерпілими 16 осіб.

На думку прокурора, суддя вчиняючи такі дії, розуміє їхню протиправність і незаконність, не зважає на заперечення прокурора з метою покращити позицію сторони захисту, виправдати їх дії.

Окрім того, прокурор ОСОБА_3 вважає, що підтвердженням прихильності судді ОСОБА_5 являються дії судді, щодо допуску обвинуваченого ОСОБА_7 до участі в судовому засідання у режимі ВКЗ з власних засобів, всупереч положенням ч. 2, абз. 2 ч. 7 ст. 336, ч. 1 ст. 350 КПК України, з мотивів введеного в Україні воєнного стану. Дана обставина на переконання прокурора, є надуманою та формальною, адже на території м. Черкас активні бойові дії не відбуваються, загрози життю або здоров`я немає, і протягом 3 років поки здійснюється судовий розгляд зазначена підстава не була перешкодою для ОСОБА_7 з`являтися до суду безпосередньо.

Також на переконання прокурора, вкрай цинічним, зневаженим видається повідомлення особи, яка підключилась по ВКЗ, про те, що він перебуває в робочому офісі всього в 4 кварталах від приміщення суду, а аргументи судді про участь прокурора і захисників у режимі ВКЗ не видаються переконливими, оскільки прокурор, захисник мають зовсім інший правовий статус, аніж обвинувачений, зокрема у нього є зацікавленість у переховуванні від судового розгляду, дискредитації суду з метою подальшого заявлення про порушення своїх прав тощо. Та прокурор вважає, що жодних обґрунтованих і виняткових підстав для участі ОСОБА_7 у судовому засіданні у режимі ВКЗ не було. Тому прокурор вважає, що порушуючи норми кримінального процесуального законодавства у такий спосіб суддя явно продемонстрував формальність при прийнятті рішення, незацікавленість у здійсненні істинного правосуддя по справі і прихильність до сторони захисту при прийнятті рішень.

Зокрема, прокурор вказує, що під час судового засідання ним було повідомлено судді, що всупереч ч. 2 ст. 342 КПК особа, яка підключена через систему Електронний суд по ВКЗ, не встановлена, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 336 КПК використання КЕП є технічним способом участі в системі Електронний суд у режимі ВКЗ, а відповідно до Інструкції з використання підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої наказом ДП «Інформаційні системи» від 22.10.2024 № 166/ОД КЕП є підтвердженням електронної ідентифікації особи, та фізично ідентифікувати особу, яка підключилась до системи ВКЗ за допомогою КЕП ОСОБА_7 , не можливо.

Разом з тим, прокурор зазначає, що сторона обвинувачення не вважає підставою для відводу незгоду із судовим рішенням, а вказує, що дії судді суперечать нормам кримінального процесуального законодавства і в сукупності обґрунтовано вказують на суб`єктивність судді при прийняті рішень на користь захисту, порушуючи права інших учасників судового розгляду, а також принципи рівності та змагальності сторін, принцип незалежності судді як арбітра, перебирання на себе прав сторони обвинувачення і потерпілих.

Зважаючи на зазначене, прокурор вважає, що наявні підстави для відводу судді ОСОБА_5 від судового розгляду справи № 757/11993/22 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Вказану заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 годину 00 хвилин 01 грудня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити, виходячи з наведених у ній підстав. При цьому, прокурор ОСОБА_3 додатково зазначив, що сторона обвинувачення не вважає підставою для відводу незгоду із судовим рішенням, а вказує, що дії судді суперечать нормам кримінального процесуального законодавства.

Захисник ОСОБА_4 категорично заперечив щодо заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_5 , зазначивши, що для цього немає правових підстав, оскільки доводи заяви є необґрунтованими.

Особа, якій заявлено відвід, - суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 , не виявив бажання приймати участь у судовому засіданні. При цьому, суддя висловив свою позицію щодо заявленого йому відводу у судовому засіданні 27 листопада 2025 року, та вважав вказану заяву необґрунтованою, зазначене підтверджується журналом судового засідання від 27 листопада 2025 року.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.

Неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню заяви про відвід судді, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явилися у судове засідання.

Суд, вивчивши доводи заяви про відвід, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає необхідним зазначити наступне:

Виходячи з положень частин першої та другої статті 80 КПК України, з підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

За приписами частини четвертої статті 80 КПК України заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Статтями 75, 76 КПК України визначено вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Згідно з пунктами 3 та 4 частини 1 статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, визнається, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Головна мета відводу гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

У п.п. 49, 50, 52, 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (заява № 33942/02) від 09 листопада 2006 року зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06 жовтня 2011 року, п.п. 126, 127; "Газета «Україна Центр» проти України" (заява № 16695/04) від 15 липня 2010 року, п.п. 28-32; "Олександр Волков проти України" (заява № 21722/11) від 09 січня 2013 року, п.п. 104-107; «Бочан проти України» (заява № 7577/02) від 03 травня 2007 року, п. 66.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а, з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, у даному випадку прокурором.

Слід наголосити, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Суд переконаний, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, суд вважає, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені заявником підстави для відводу, суд констатує, що в своїй заяві прокурор у справі фактично висловлює свою незгоду з діями головуючого судді ОСОБА_5 щодо організації і ведення судового процесу, не погоджується із прийнятими ним процесуальними рішеннями, зокрема, щодо: виключення осіб з числа потерпілих по даному кримінальному провадженню та у допуску обвинуваченого ОСОБА_7 до участі в судовому засідання у режимі ВКЗ з власних засобів.

Вказані вище обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 75 КПК України, та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді кримінального провадження.

Як уже наголошувалося, особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості, а заява про справжню або можливу упередженість, за виключенням надзвичайних обставин, не є питанням поведінки судді.

Суд зауважує, що процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Відтак, незгода сторони з ухваленим суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді. Такі заперечення сторона обвинувачення має змогу викласти в апеляційній скарзі на відповідне процесуальне рішення або судове рішення за результатами розгляду кримінального провадження по суті. Під час розгляду заяви про відвід суд не вправі надавати оцінку процесуальним рішенням головуючого судді та аналізувати мотиви прийняття головуючим суддею таких рішень.

Також щодо доводів прокурора в упередженості судді ОСОБА_5 на ту обставину, що обвинуваченого ОСОБА_7 допущено до участі в судовому засідання у режимі ВКЗ з власних засобів, то суд звертає увагу, що вказане питання вже було підставою для розгляду відводу судді ОСОБА_5 , та 21 жовтня 2025 року суддею Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_11 відмовлено у задоволенні заяви прокурора про відвід судді, з зазначених підстав.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, змін його складу.

Суд не вбачає жодної обставини, яка давала б підстави для сумніву в об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості судді ОСОБА_5 при розгляді даного кримінального провадження, а тому аргументи заявника щодо упередженості судді Черкаського районного суду Черкаської області ОСОБА_5 не можна вважати об`єктивно виправданими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, учасниками процесу не наведено.

Підсумовуючи, суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

З огляду на вищевикладене, заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 суд вважає необґрунтованою, непереконливою та не доведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід головуючого судді ОСОБА_5 , в рамках розгляду кримінального провадження № 0000639 від 23.07.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 грудня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1