Справа № 302/1380/25
Провадження № 1-кс/302/356/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2025 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_3 , на бездіяльність ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 26 вересня 2025 року матеріали скарги було повернуто скаржнику.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 03.11.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, ухвалу слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26 вересня 2025 року скасовано, а матеріали скарги направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 21.11.2025 року, справа № 302/1380/25 передана слідчому судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 21 листопада 2025 року відкрито провадження за скаргою.

У скарзі ОСОБА_4 просить:

- зобов`язати ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області невідкладно внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, що, на її думку, містять ознаки:

1. ч. 1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) розпилення сльозогінного газу в обличчя та очі, спричинення болю, подразнення та короткочасного розладу здоров`я;

2. ч. 1 ст. 296 КК України (хуліганство);

- надати витяг з ЄРДР у порядку ст. 60 КПК України;

- визнати її потерпілою та забезпечити права, передбачені ст. 56 КПК України;

- зобов`язати прийняти та долучити подані нею докази до матеріалів кримінального провадження.

Із тексту скарги вбачається, що 16.08.2025 року о 08:20 год на службу «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусід громадянин ОСОБА_6 учинив конфлікт, погрожував застосуванням фізичної сили, висловлював нецензурну лайку, демонстрував електрошокер, погрожував його застосувати, а також розпилив сльозогінний газ в обличчя заявниці ОСОБА_4 , 1971 р. н., яка викликала швидку допомогу самостійно.

Заявниця зазначає, що в описаних діях одночасно проглядаються ознаки кількох кримінальних правопорушень умисного легкого тілесного ушкодження (ч. 1 ст. 125 КК України) та хуліганства (ч. 1 ст. 296 КК України).

За її словами, громадянин ОСОБА_6 , який учинив вказані дії, на момент прибуття поліції та швидкої допомоги знаходився на подвір`ї свого помешкання. Зі слів ОСОБА_4 , поліцейські нібито відібрали в нього пояснення, проте надалі жодних слідчих (розшукових) дій не проводилося.

Зазначає, що заявником за подією був ОСОБА_7 , 1992 р. н., мешканець смт Кольчино, який разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 приїхав у смт Міжгір`я на зустріч із малолітнім сином (онуком) ОСОБА_8 , 2020 р. н., згідно з графіком відвідування, затвердженим службою у справах дітей Кольчинської селищної ради (вих. № 130/01-09 від 15.08.2024 року).

17.09.2025 року ОСОБА_4 звернулася до ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області для з`ясування, чи внесено її заяву до ЄРДР. Працівники поліції повідомили їй, що заява зареєстрована в Єдиному обліку та видали талон-повідомлення № 8952 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення. Незважаючи на це, за твердженням заявниці, жодних подальших дій, спрямованих на внесення відомостей до ЄРДР та початок досудового розслідування, органом поліції вчинено не було.

У судовому засіданні представник скаржниці підтримав подану скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі. Окрім того, він заявив усне клопотання про постановлення окремої ухвали щодо начальника відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, мотивуючи це тим, що останній нібито покриває бездіяльність своїх підлеглих.

Начальник сектору дізнання ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області подала заяву з проханням розглянути скаргу за її відсутності. У поданій заяві просила відмовити у задоволенні скарги, зазначивши, що повідомлення на лінію «102» надійшло від ОСОБА_7 , тоді як відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України належать до проваджень у формі приватного обвинувачення. Також звернула увагу, що проведеною поліцейськими перевіркою не встановлено даних, які б свідчили про вчинення громадянином ОСОБА_9 хуліганських дій.

Заслухавши пояснення представника скаржниці, дослідивши подані матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

За положеннями статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, що полягають у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, 16.08.2025 року о 08:20 год на службу «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , сусід громадянин Гриб учинив конфлікт, погрожував застосуванням фізичної сили, висловлював нецензурну лайку, демонстрував електрошокер та погрожував його застосувати, а також розпилив сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_4 , 1971 року народження, яка викликала швидку медичну допомогу самостійно.

З матеріалів ЖЕО № 8952, копія яких долучена до матеріалів справи в електронному вигляді, убачається, що з метою перевірки вказаних відомостей працівником поліції було відібрано письмові пояснення у ОСОБА_4 . У цих поясненнях остання підтвердила обставини, повідомлені її сином ОСОБА_7 під час звернення на лінію «102», зокрема факт застосування щодо неї сльозогінного газу, коли вона перебувала в автомобілі, та демонстрацію громадянином Грибом електрошокера.

Судом переглянуто відеозапис, який підтверджує викладені заявницею обставини події.

Станом на день розгляду скарги, відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР не внесено, що підтверджено матеріалами ЖЕО № 8952.

Відповідно до вимог частини 1 статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання керівником органу досудового розслідування.

Аналіз положень частини 5 статті 214 КПК України, яка зазначає зміст відомостей, що вносяться до ЄРДР, дає можливість дійти висновку про те, що особа, яка звернулась з відповідною заявою, зобов`язана викласти в ній обставини таким чином, щоб орган, до якого надійшла така заява, мав можливість переконатись в тому, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення і вчинено саме кримінальне правопорушення, а не лише таке існує в уяві особи, яка звернулась з повідомленням.

Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК України, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР.

Принагідно суд зауважує, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями статті 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом частини 3 статті 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень статті 214 КПК України повідомленням про кримінальне правопорушення є не лише заява, подана в установленій письмовій формі, а й будь-яке інше джерело отримання уповноваженою службовою особою відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення. До таких джерел належать, зокрема, письмові пояснення особи, відібрані працівником поліції у зв`язку зі зверненням за номером «102».

Письмові пояснення ОСОБА_4 , долучені до матеріалів ЖЄО № 8952, містять конкретні відомості про застосування до неї сльозогінного газу, погрози та інші обставини, які потенційно свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 1 ст. 296 КК України. Такі відомості є повідомленням про кримінальне правопорушення в розумінні статті 214 КПК України та підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Будь-яка перевірка цих відомостей, у тому числі встановлення точних обставин події, оцінка дій учасників конфлікту чи з`ясування наявності складу кримінального правопорушення, може здійснюватися виключно в межах відкритого кримінального провадження, після внесення відповідної інформації до ЄРДР. Здійснення такої перевірки поза межами досудового розслідування суперечить вимогам частини 3 статті 214 КПК України.

З урахуванням наведеного, скарга в частині вимоги про зобов`язання внести відомості до ЄРДР підлягає задоволенню. Водночас питання наявності або відсутності події чи складу кримінального правопорушення має вирішуватися вже в межах досудового розслідування.

Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень.

Прохання скаржниці надати витяг з ЄРДР, визнати її потерпілою, забезпечити права, передбачені статтею 56 КПК України, та зобов`язати прийняти та долучити докази є передчасними або виходять за межі повноважень слідчого судді, у зв`язку з чим у цій частині скарга задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 214 КПК України надати витяг з ЄРДР заявнику є обов`язком слідчого, прокурора після внесення до ЄРДР відповідних відомостей про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що інститут окремої ухвали має превентивний і дисциплінарний характер та застосовується у випадках, коли під час судового розгляду встановлено очевидні, доведені та підтверджені матеріалами справи порушення закону, допущені посадовими особами, які потребують реагування з боку відповідного керівника або органу.

Підставою для постановлення окремої ухвали не можуть бути припущення чи суб`єктивні оцінки сторін, не підтверджені документально або фактичними даними з матеріалів провадження. Окрема ухвала може бути постановлена лише тоді, коли суд достеменно встановлює, що конкретна посадова особа допустила порушення, які за характером та змістом виходять за межі процесуальної помилки і свідчать про системне, умисне або істотне ігнорування вимог закону.

У матеріалах ЖЄО № 8952 убачається, що первинні дії щодо прийняття та реєстрації повідомлення здійснювала інша уповноважена службова особа, яка відібрала письмові пояснення та оформила реєстрацію звернення. Дані про те, що начальник відділення поліції № 2 безпосередньо втручався у ці дії, перешкоджав їх проведенню або давав незаконні вказівки відсутні.

Також під час розгляду скарги не встановлено об`єктивних даних, які б свідчили про умисне приховування злочину, навмисне недотримання вимог статті 214 КПК України чи інше порушення, що носить характер дисциплінарного проступку саме з боку начальника відділення. Саме по собі невнесення відомостей до ЄРДР є проявом бездіяльності уповноваженої службової особи, що і підлягає оцінці в межах цієї скарги, однак не є автоматичною підставою для винесення окремої ухвали щодо керівника підрозділу.

Повноваження слідчого судді також обмежуються статтею 26 КПК України, згідно з якою він вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд і віднесені до його компетенції. Оцінювання дисциплінарної поведінки посадових осіб органу поліції за межами встановлених та доведених порушень закону не входить до повноважень слідчого судді в межах розгляду скарги за статтею 303 КПК України.

З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність фактичних і правових підстав для постановлення окремої ухвали щодо начальника відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області.

Керуючись статтями 214, 303, 306, 307, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за повідомленням ОСОБА_4 за частиною 1 статті 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) розпилення сльозогінного газу в очі, спричинення болю/подразнення та короткочасного розладу здоров`я та частиною 1 статті 296 КК України (хуліганство), до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Відмовити у задоволенні усного клопотання представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про постановлення окремої ухвали щодо начальника відділення поліції № 2 Хустського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 26.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1