1Справа № 335/8542/25 1-кп/335/850/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2025 року м.Запоріжжя
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Краматорськ Донецької області, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, без місця реєстрації, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не засуджений,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, -
21 липня 2025 року, в період часу з 16 год. 30 хв. по 17 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного та наркотичного оп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час конфлікту, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, перебуваючи на подвір`ї приватного будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи в безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та використовуючи предмет схожий на сокиру, що має ударно-ріжучі властивості, який взяв із загального коридору вказаного будинку та утримуючи його у правій руці, наніс один удар вказаним предметом в область лівої гомілки ноги потерпілого, чим спричинив останньому, згідно висновку експерта № 4146, різане поранення лівої гомілки з ушкодженням крупних кровоносних судин, що призвело до масивної крововтрати, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння, що перебуває у прямому, причинному зв`язку з настанням смерті та від якого, 21 липня 2025 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінале правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, що кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, надавши наступні пояснення по суті пред`явленого обвинувачення.
Так, у день та час зазначений в обвинувальному акті, він перебував у дворі приватного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_6 , з яким вони вживали алкогольні напої сидячи за столом. Під час вживання алкогольних напоїв у них виник словесний конфлікт у ході якого ОСОБА_6 вдарив його пляшкою по голові. Після чого він пішов у будинок, взяв сокиру та вдарив ОСОБА_6 один раз по нозі. Від удару у ОСОБА_6 з ноги пішла кров. Після чого він викликав швидку та поліцію. Наміру вбивати ОСОБА_6 у нього не було. Він розкаюється у вчиненому та шкодує що все так трапилось.
Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в ході судового розгляду, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
Відповідно до положень статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдання фізичних страждань або приниження людської гідності.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Також, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який був раніше засуджений та в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, не має постійного місця проживання де зареєстрований у встановленому законом порядку, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, послідовно визнає винуватість у скоєнні кримінального правопорушення та своїми активними діями сприяв суду у з`ясуванні обставин його вчинення.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №5358 від 22.07.2025.
Відповідно до положень ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
У кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчиненого кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи непогашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність утриманців), його матеріальний стан, тощо.
З урахуванням фактичних обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого та його негативного ставлення до скоєного, за наявності обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне, призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.07.2025 ОСОБА_4 був затриманий 21 липня 2025 року.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 23 липня 2025 року ОСОБА_4 було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 вересня 2025 року включно.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 10.09.2025 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 листопада 2025 року включно.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Відповідно до ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню витрати на проведення дактилоскопічної експертизи у розмірі 1 782,80 грн.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 369, 373, 374, 376, КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 21 липня 2025 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 21 липня 2025 року по день набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.
змив з лівої кисті трупа упакований в паперовий конверт, змив з правої кисті трупа упакований в паперовий конверт, об`єкти дослідження, які разом з первинною упаковкою, упаковано до спец. пакету експертної служби КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР та передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині вирок може бути оскаржений протягом 30-ти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1