УХВАЛА

09 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвокатат ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Рівненського міського суду звернувся слідчий слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 із клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 11 вересня 2025 року, близько 10:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання, у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, на грунті особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 , передбачаючи наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, вчинив фізичне насильство щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, в розумінні п.3 ч.1 ст.1, п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» батька ОСОБА_7 , а саме, умисно завдав останньому численні удари молотком по голові та ножем по тілу, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травм голови та тіла, від яких ОСОБА_7 помер на місці.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення 11.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме до 10.11.2025.

04.11.2025 керівником Рівненської окружної прокуратури строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 3-х місяців до 11.12.2025.

06.11.2025 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 11.12.2025.

На момент повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що кримінальне правопорушення дійсно мало місце та дані про нього внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань; кримінальне правопорушення вчинене особою, якій повідомлено про підозру; суспільно-небезпечне діяння містить склад конкретного кримінального правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування встановлено фактичні дані та здобуто достатні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Зокрема, винність ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, в залежності від висновків виконаних судових експертиз, може виникнути необхідність у призначенні додаткових експертиз. З урахуванням здобутих доказів та отриманих фактичних даних, і у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри, необхідно буде виконати дії, передбачені ст. 278 КПК України, виконати вимоги ст. 290 КПК України, а також провести інші процесуальні дії, для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, залишається необхідність скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Водночас, необхідність отримання висновків вказаних експертиз, зокрема отримати висновок стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_4 , яка призначена 07.11.2025 до Львівської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» та судово-психіатричних експертів Львівської Філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України», судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 , яка призначена 11.09.2025 до ДСУ «Рівненське обласне бюро судово-медичної експертизи» МОЗ України та судові біологічні експертизи за експертною спеціальністю 9.5 «Молекулярно-генетичні дослідження», які призначені 15.09.2025 до Рівненського науково-дослідногоекспертно-криміналістичного центру МВС України, обґрунтовується обставинами вчиненого діяння ОСОБА_4 , необхідністю повної та детальної кваліфікації дій підозрюваного, а також необхідністю встановлення осудності особи та можливості притягнення до кримінальної відповідальності.

Провести вказані слідчі дії та судові експертизи у трьохмісячний строк не представилося можливим з об`єктивних причин, якими є тривалість проведення судових експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування, а також процесуальні дії, проведення яких є обов`язковим для забезпечення учасникам процесу їх процесуальних та конституційних прав, забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування. Саме тому, враховуючи особливу складність провадження, на даний час виникає необхідність у продовженні строку досудового розслідування до чотирьох місяців, який буде достатнім для виконання вищевказаних слідчих та процесуальних дій. До того ж, п`ятимісячний строк досудового розслідування не буде порушувати і принципу розумних строків, оскільки заплановані дії можливо провести лише у 5-місячний строк, який є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілу у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України ОСОБА_4 :

- може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи відповідальність за вчинений ним особливо тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, об`єктивно підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а саме: на даний час слідчим відділом Рівненського районного управління поліції проводять слідчі (розшукові) дії, встановлюються обставини даного кримінально правопорушення, всі докази, в тому числі речові, що не встановлені (відшукані) і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній, будучи обізнаний про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду.

В разі обрання до нього більш м`якого запобіжного засобу, може знищити речові докази та інші сліди вчинення злочину, що підтверджують його вину.

може незаконно впливати на свідків, потерпілих, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , отримавши клопотання про застосування стосовно нього запобіжного заходу з додатками до нього, знатиме місце проживання свідків у кримінальному провадженні, що дає підстав вважати, що підозрюваний може незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності. Крім того, потерпілою у вказаному кримінальному провадженні визнана ОСОБА_8 матір ОСОБА_4 , який знаючи це зможе незаконно на неї впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, оскільки підозрюваний ніде не працює, власної сім`ї не має, соціальними зв`язками до місця проживання не прив`язаний, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, вчинивши особливо тяжкий злочин відносно близької особи - батька, а тому зможе знову вчинити умисне кримінальне правопорушення проти життя і здоров`я особи.

Виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою може ухилитись від суду та покарання покинувши межі Рівненської області, ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється у вчиненні злочину, статті якого передбачає максимальне покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі строком від десяти до п`ятнадцяти років спосіб та характер вчинення даного злочину являють підвищену суспільну небезпеку, може вчасно не з`являтися на виклики, відразу після вчинення вказаного кримінального правопорушення зник з місця вчинення та переховувався; може вчинити інші кримінальні правопорушення ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, постійного заробітку немає, а тому, з метою уникнення відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду може вчинити інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків вчинення даного кримінального правопорушення (встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 задля уникнення від кримінальної відповідальності має змогу незаконно впливати та здійснювати тиск на потерпілих та свідків, щоб останні змінили, перекручували або взагалі відмовились від своїх показань. Одночасно, при винесенні рішення, судом будуть братися до уваги лише ті показання, які отримані в ході судового розгляду, тому при зміні запобіжного заходу на менш суворий, підозрюваний буде схиляти до дачі показів на його користь, тому з метою запобігання зміни раніше даних показань та з метою об`єктивного і неупередженого розгляду обвинувального акту, дані ризики не зменшилися та є обґрунтованими; наведені вище факти в своїй сукупності свідчать про те, що своїми діями ОСОБА_4 буде перешкоджати кримінальному провадженню і іншим чином.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_4 , запобіжного заходу:

наявність вагомих доказів вчинення вищевказаного кримінального правопорушення;

вік та стан здоров`я підозрюваного, які в даному випадку дозволяють останньому переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його може створити підозрюваний.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 варто врахувати, що ніде не працює та не навчається, власної сім`ї не має та з метою уникнення відповідальності, може вибути в іншу область.

На підставі викладеного вважаємо, що неможливо запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою (наприклад особисто порука, застава, домашній арешт, особисте зобов`язання) на цій стадії в інтересах найбільш повного, оперативного та ефективного судового розгляду, оскільки лише наявність запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, прокурор виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, присутність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого та існує доцільність забезпечити високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, порушення яких може вкрай негативно вплинути на суспільство у цілому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

З приводу клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заперечив та просив в його задоволенні відмовити.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили відмовити в задоволенні клопотання.

Крім того захисником підозрюваного ОСОБА_4 , адвокатом подано клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту .

Заслухавши думку учасників процесу в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні слідчого слідчого відділу Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001865 від 11.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

11.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а саме до 10.11.2025.

04.11.2025 керівником Рівненської окружної прокуратури строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження було продовжено до 3-х місяців до 11.12.2025.

06.11.2025 ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - до 11.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 09 грудня 2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001865 від 11.09.2025, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку із особливою складністю кримінального провадження - до п`яти місяців, тобто до 11.02.2026 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях ОСОБА_4 ознак у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , є необхідно, так як підозрюваний взятий під варту з підстав запобігання можливості переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.. Вказані ризики обгрунтовано зазначені в ухвалі слідчого судді від 12 вересня 2025 року та як доведено прокурором, на даний час не змінились.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з доводів прокурора, по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення ОСОБА_4 , злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

Тому з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , встановлених у судовому засіданні ризиків, недостатньо для доведення того, що підозрюваний виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Однак, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людей.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, при продовженні підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином, з метою попередження можливості ОСОБА_4 , нових злочинів, забезпечення виконання ним процесуальних рішень суд вважає, що наявні всі обґрунтовані підстави для задоволення клопотання.

Крім того, з приводу клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвокатат ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд приходить до наступного висновку.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень та існування вищевказаних ризиків, дані які характеризують особу підозрюваного та міцність його соціальних зв`язків, сімейних та майновий стан, враховувалися при вирішенні питання про застосування та продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Стороною захисту не доведено, що заявлені ризики перестали існувати чи зменшились. Нових обставин, які не були предметом розгляду під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та продовження строк тримання під вартою ОСОБА_4 чи доказів про неможливість утримувати підозрюваного в умовах ізоляції від суспільства, також не доведено. Отже клопотання захисника до задоволення не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193-194, 196, 197,199,309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне Рівненської області, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України- запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави терміном на 60 днів, а саме до 07 лютого 2026 року.

Визначити місцем утримання підозрюваного ОСОБА_4 , під вартою ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» за адресою: м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк дії ухвали встановити до 07 лютого 2026 року.

В задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвокатат ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9