Справа № 165/60/26
Провадження № 1-кс/165/32/26
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (у режимі ВКЗ)

представника органу,

бездіяльність якого оскаржується ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, -

встановив:

08 січня 2026 року до слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 , яка була сформована 07.01.2026 року через підсистему «Електронний суд», на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.01.2026 року. В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що 03.01.2026 року надіслав на електронну адресу ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області заяву про вчинення кримінального правопорушенням - несанкціонованого втручання в роботу належної йому електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України. Як зазначає ОСОБА_3 , в заяві ним було детально описано додавання стороннього номера телефону для відновлення доступу, несанкціонований вхід з ІР-адрес, зареєстрованих на території України, зміну пароля та втрату контроля над обліковим записом, факт перебування заявника в Італії у період втручання. Разом з тим, станом на момент звернення до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, уповноважені особи ВП № 1 (м. Нововолинськ) в порушення вимог ст. 214 КПК України, не внесли відомості за його заявою про вчинення злочину до ЄРДР, витяг з ЄРДР скаржнику не надали, жодного процесуального рішення заявник не отримав, що на його переконання свідчить про процесуальну бездіяльність слідчого.

В обґрунтування викладених ним обставин ОСОБА_3 долучив: копію письмової заяви від 03.01.2026 року, з якої вбачається, що останній зазначив у своєму зверненні-заяві про вчинення кримінального правопорушення до Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про несанкціонований вхід до електронної поштової скриньки у період з 21.07.2025 року по 23.08.2025 року та наявність у діях особи, яка вчинила втручання в роботу електронної поштової скриньки ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, а також вказав, що в нього є обґрунтовані підстави вважати, що вказані дії вчинила його колишня дружина ОСОБА_5 ; копію додатку хронології втручання та копії журналів безпеки.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 08.01.2026 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та розгляд скарги призначено на 09.01.2026 року.

09.01.2026 року від уповноваженого представника органу, бездіяльність працівників якого оскаржується-заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області надійшла заява про відкладення судового засідання у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами заяви та підготовки відповіді.

В судовому засіданні щодо розгляду скарги ОСОБА_3 28.01.2026 року, проведеному за клопотанням скаржника у режимі відеоконференції з використанням останнім власних технічних засобів, ОСОБА_3 підтримав свою скаргу, вважав, що отримавши 03.01.2026 року його заяву про вчинення кримінального правопорушення, слідчі відділу поліції, в порушення вимог ст. 214 КПК України, допустили бездіяльність та відомості про вчинення кримінального правопорушення за його заявою упродовж передбаченого законом терміну до ЄРДР не внесли, не розпочали досудове розслідування. Крім того, пояснив, що вказані відомості не внесені до ЄРДР до теперішнього часу, а працівниками поліції не доведено факт отримання його заяви саме 08.01.2026 року та фактично визнано факт бездіяльності, у зв`язку з чим просив задовольнити його скаргу, визнати бездіяльність слідчих СВ ВП № 1 (м Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області протиправною та зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування внести відповідні відомості до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 361 КК України, зобов`язати надати заявнику витяг з ЄРДР.

Представник суб`єкта оскарження - заступник начальника СВ ВП № 1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області заперечила щодо задоволення вказаної заяви та зазначила, що станом на день звернення до суду із скаргою, слідчий відділ не отримував заяви ОСОБА_3 , заява про вчинення кримінального правопорушення надійшла до канцелярії відділу поліції лише 08.01.2026 року та була негайно зареєстрована в ІКС ІПН (Журналі єдиного обліку) ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області під № 221, тобто на момент звернення до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, сама заява про вчинення злочину до відділу поліції не надходила, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та у її задоволенні необхідно відмовити. Також зазначила, що заявник особисто до відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення не звертався, працівники поліції не мали змоги попередити його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, в той же час, відповідно до ст. 477 КПК України, провадження за ч. 1 ст. 361 КК України є провадженням у формі приватного обвинувачення та може бути розпочато лише за заявою потерпілого.

Дослідивши матеріали, долучені до скарги ОСОБА_3 та надані ним під час судового провадження за скаргою у Нововолинському міському суді Волинської області, матеріали, долучені до заяви СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 13.01.2026 року, заслухавши пояснення осіб у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов переконання, що скарга на бездіяльність слідчого не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною першою статті 304 КПК України, передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Отже, аналіз вищевказаних норм законодавства дозволяє дійти висновку, що на момент звернення до суду із скаргою на бездіяльність або дії слідчого, дізнавача або прокурора така бездіяльність або дії повинні відбутися, та в порядку ст. 303 ч. 1 КПК України не можуть оскаржуватися дії або бездіяльність, для виконання (проведення) яких не настав визначений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Таким чином, при розгляді скарг на дії або бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора слідчий суддя зобов`язаний дотримуватися визначених ст. 7 КПК України загальних засад кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; публічність та диспозитивність.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частинами першою та третьою статті 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на бездіяльність слідчого, зобов`язаний забезпечити учасникам провадження рівні можливості для реалізації їх прав та не може здійснювати збирання доказів шляхом ініціювання перевірок, витребування документів, тощо за власною ініціативою, також на сторони провадження покладається обов`язок довести перед судом обставини та факти, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач -- керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Порядок ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затверджений наказом МВС України № 100 від 08.02.2019 року (із змінами та доповненнями) та затверджений у Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194.

Відповідно до п. 3 вищевказаного порядку, джерелом інформації про кримінальні правопорушення та інші події, зокрема, є: заяви (повідомлення) осіб, які надходять до органу (підрозділу) поліції, особи, уповноваженої на здійснення досудового розслідування, або службової особи, уповноваженої на прийняття та реєстрацію заяв (повідомлень); самостійно виявлені слідчим (дізнавачем) або іншою посадовою особою органу (підрозділу) поліції з будь-якого джерела обставини кримінального правопорушення; повідомлення осіб, які затримали підозрювану особу під час учинення або замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється в його вчиненні; інше.

Пунктами 1-5 розділу ІІ вищевказаного Порядку визначена процедура прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події в органах (підрозділах) поліції та визначено наступне.

1) Прийняття заяв (повідомлень) незалежно від місця і часу їх учинення, повноти отриманих даних, особи заявника здійснює цілодобово, безперервно та невідкладно орган (підрозділ) поліції, до якого надійшла така інформація.

Заяви (повідомлення) можуть бути усні або письмові:

усні заяви (повідомлення) від осіб уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський, до повноважень якого це належить, вносить до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію (додаток 2);

під час особистого звернення заявника до органу (підрозділу) поліції із письмовою заявою (повідомленням) уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції її (його) приймає і реєструє.

2) Особу, яка заявляє або повідомляє про кримінальне правопорушення, уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський попереджає про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену статтею 383 Кримінального кодексу України.

3) Уповноважена службова особа на лицьовому боці письмових заяв (повідомлень), або протоколів прийняття заяв про кримінальне правопорушення та іншу подію, рапортів поліцейських проставляє штамп реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, форму якого наведено в додатку 3 до цього Порядку.

4) Якщо заява (повідомлення) надійшла до органу (підрозділу) поліції під час особистого звернення заявника одночасно з її (його) реєстрацією в ІКС ІПНП або журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події (далі - журнал ЄО), уповноважена службова особа оформлює та видає заявникові талон-повідомлення ЄО про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію. Корінці талонів-повідомлень зберігаються в уповноваженої службової особи.

5) Заява (повідомлення), що надходить телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції «102», реєструється в ІКС ІПНП з автоматичним присвоєнням порядкових номерів ЄО.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України № 100 від 08.02.2019 року, датою подання заяви (повідомлення) до органу (підрозділу) поліції вважається дата реєстрації такої заяви (повідомлення) в ІКС ІПНП (журналі ЄО).

Під час судового засідання встановлено, що заявник ОСОБА_3 у вищевказаному порядку особисто до уповноваженого працівника поліції з письмовою заявою, або усною заявою про вчинення кримінального правопорушення, а також на скорочений телефонний номер екстреного виклику поліції не звертався та, відповідно, заявника не було попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України та талон-повідомлення ЄО останньому не вручений.

З наданого ОСОБА_3 скріншоту сторінки його електронної поштової скриньки щодо надісланих повідомлень вбачається, що заявник 03.01.2026 року о 11:34 год. (субота, який є вихідним днем для державних службовців, на відміну від працівників поліції, які здійснюють цілодобове чергування та, в тому числі, уповноважених на цілодобове прийняття заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення) надіслав на електронну поштову скриньку відділу поліції № 1 (м. Нововолинськ) сканкопію «заяви про вчинення кримінального правопорушення» з додатками, у якій міститься його власноручний підпис. Проте, вказана заява не підписана електронним цифровим підписом та в ній не міститься застереження, що заявник, звертаючись із вказаною заявою, є обізнаним про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.

Відповідно до наданої представником СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області копії рапорту від 08.01.2026 року № 221 заява ОСОБА_3 надійшла 08.01.2026 року о 15.58 та зареєстрована до ІКС ІПН (Журналі єдиного обліку), отже, відповідно до положень п. 8 вищевказаного Порядку, датою подання заяви вважається саме 08.01.2026 року. В подальшому згідно із резолюцією керівника, розпочато розгляд та вирішення вказаної заяви відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та до слідчого підрозділу вона не передавалася.

Крім того, вищевказаним Порядком врегульоване питання реєстрації та розгляду повідомлень, які найшли до підрозділу поліції з використанням сервісів електронної пошти.

Так, пунктом 12 Порядку визначено, що заяви (повідомлення), що надійшли до органу (підрозділу) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, служби діловодства реєструють та невідкладно передають керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки, невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту реєстрації в службах діловодства заяв (повідомлень) приймає рішення щодо їх реєстрації в ІКС ІПНП (журналі ЄО) для подальшого розгляду відповідно до законодавства України.

Отже, аналіз вищевказаних норм законодавства, дозволяє дійти висновку, що заяви і повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень можуть подаватися заявником особисто у письмовій формі, або в усній формі, про що складається протокол прийняття заяви про вчинення злочину, цілодобово та приймаються і реєструються безперервно та невідкладно, а також що саме щодо таких повідомлень законом визначений строк і порядок їх реєстрації, передбачений ст. 214 КПК України.

Усі інші заяви, які находять з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення) тощо, спочатку реєструються службою діловодства та передаються керівнику підрозділу для вирішення питання про їх реєстрацію в ІКС ІПНН та щодо цих заяв не встановлено обов`язку їх реєстрації до ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України. Тобто, такі заяви не є тотожними заявам (повідомленням) про вчинення кримінальних правопорушень, які підлягають невідкладній реєстрації відповідно до п. 1-5 розділу ІІ Порядку, після надходження реєструються службою діловодства та питання щодо їх подальшого руху та реєстрації вирішується керівником підрозділу.

Таким чином, слідчий суддя дійшов переконання, що заява, яку ОСОБА_3 надіслав 03.01.2026 року до ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, а фактично до служби діловодства - канцелярії вказаного підрозділу, шляхом надіслання її на електронну адресу підрозділу поліції, не підлягала невідкладній реєстрації відповідно до ст. 214 КПК України та щодо її розгляду і вирішення визначений інший порядок та процедура.

При цьому, під час судового засідання не знайшов підтвердження факт отримання електронного листа заявника на електронну поштову скриньку підрозділу поліції 03.01.2026 року, як на тому наполягає скаржник. У судовому засіданні встановлено, що лист (заява ОСОБА_3 ) надісланий 03.01.2026 року, що на переконання слідчого судді в умовах нестабільних електропостачання та інтернет зв`язку, які мають місце внаслідок продовжуваних атак на енергетичну систему України з боку країни - агресора, в тому числі з 01.01.2026 по теперішній час, що є загальновідомим фактом та не потребує окремого доведення, не свідчить про отримання електронного листа саме 03.01.2026 року, тобто у день та час відправки.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що скаржником не доведено що на момент його звернення до суду із скаргою підрозділ поліції отримав його заяву, яку зобов`язаний був зареєструвати відповідно до ст. 214 КПК України, та що сплив визначений законом термін для розгляду його заяви від 03.01.2026 року, тобто що слідчими СВ ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області допущено бездіяльність, отже, відсутній предмет оскарження в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, та порушення права заявника не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 307 КК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарг.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши чинне законодавство та доводи учасників провадження, оцінивши надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя дійшов переконання, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 7, 22, 26, 214, 303, 306-308, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Відділення поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_6