ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
Провадження № 1-кс/932/364/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у накладенні арешту на майно

27 січня 2026 року м. Дніпро

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

старшого слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000136 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України

про накладення арешту на майно -

установила:

До слідчої судді Шевченківського районного суду м. Дніпра 20.01.2026 року надійшло вказане вище клопотання про накладення арешту на майно. Судове засідання 22.01.2026 не відбулося у зв`язку із вимкненням світла у приміщенні суду.

У клопотанні старший слідчий прохав із метою збереження речових доказів накласти арешт на вилучені під час проведення обшуків:

- на транспортний засіб SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким користується підозрюваний ОСОБА_7 ;

- на транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 18.02.2021, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким користується підозрюваним ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Краматорську здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000136 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ст.ст. 309, 310 КК України, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з раніше судимим громадянином ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , дружиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , сином ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 , інспектором відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також іншими невстановленими особами, в умовах воєнного стану на території України, створив та налагодив збут наркотичних засобів, вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв на території Донецької, Київської та Дніпропетровської областей.

Зазначені обставини підтверджені під час досудового розслідування показами встановлених свідків, матеріалами проведених оперативних закупівель наркотичних засобів та бойових припасів, матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій та відповідями на доручення від оперативного підрозділу ГВ ЗНД 2 управління ІНФОРМАЦІЯ_8.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_7 за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , займається незаконним вирощуванням рослин роду конопель, які в подальшому висушує, подрібнює та фасує з метою їх подальшого збуту за допомогою мережі поштових відділень ТОВ «Нова Пошта» або раніше знайомим особам при особистій зустрічі з рук в руки.

З метою реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_7 залучив до перевезення, пересилання з метою збуту, та отримання прибутку від збуту наркотичних засобів свою дружину ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка за допомогою поштових відділень ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_6 пересилає до м. Ірпінь Київської області, попередньо розфасований ОСОБА_7 наркотичний засіб канабіс ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

08 січня 2026 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09.01.2026 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

08 січня 2026 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

08 січня 2026 року проведено обшук транспортного засобу SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким користується ОСОБА_7 під час якого було вилучено транспортний засіб SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 разом з технічним паспортом, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6

09 січня 2026 року, проведено обшук транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 18.02.2021, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким користується ОСОБА_9 під час якого було вилучено транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску разом з технічним паспортом, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 .

В обґрунтування накладення арешту на зазначені транспортні засоби, сторона обвинувачення посилається на те, що санкцією ч. 2 ст. 307 КК України визначено обов`язковим додатковим покаранням конфіскацію майна.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно у тому числі підлягає для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Нормами КПК України визначено, що завданням та метою арешту майна є у тому числі запобігання можливості його приховування, відчуження.

Враховуючи викладене, із метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, необхідно накласти арешт на майно, що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та яким користуються підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_9

09 січня 2026 року вказані вище предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурор та старший слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, прохали задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася.

Не прибуття ОСОБА_6 не перешкоджає розгляду клопотання у силу приписів ч. 1 ст. 172 КПК України.

Власник майна ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася. До суду на електронну пошту суду 26.01.2026 надійшла заява ОСОБА_8 про неможливість прибути у судове засідання 26.01.2026 та його відкладення.

Судове засідання було відкладено на 27.01.2026, у яке ОСОБА_8 не з`явилася, заяв чи клопотань не подавала. Не прибуття ОСОБА_8 не перешкоджає розгляду клопотання у силу приписів ч. 1 ст. 172 КПК України.

Слідча суддя, розглянувши матеріали клопотання, доходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;?

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У силу приписів ч.2 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно у т.ч. із метою збереження речових доказів.

Відповідно до витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.01.2026 року, досудове розслідування здійснюється стосовно громадянина ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яким повідомлено про підозру, які за попередньою змовою здійснювали збут наркотичних засобів, виготовлених ОСОБА_7 за місцем свого мешкання та перенаправленних за допомогою поштових відправлень ТОВ «Нова Пошта» та у подальшому переказу ОСОБА_9 частини отриманих від збуту грошових коштів на банківські рахунки дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_6 .

На виконання ухвал слідчого судді від 02.01.2026 проведено 08 січня 2026 року обшук транспортного засобу SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким користується ОСОБА_7 під час якого було вилучено транспортний засіб SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 разом з технічним паспортом, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_6

09 січня 2026 року, проведено обшук транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 18.02.2021, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким користується ОСОБА_9 під час якого було вилучено транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску разом з технічним паспортом, який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_8 .

У судовому засідання з`ясовано, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не повідомлялися про підозру. Під час проведення вказаних вище обшуків в транспортних засобах, що належать останнім нічого виявлено не було. У вказаному кримінальному провадженні транспортні засоби VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску та SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску не є предметом чи знаряддям злочину.

Доказів того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 використовували вказані транспортні засоби для своєї злочинної діяльності слідчому судді під час розгляду клопотання не надано, відповідно матеріали клопотання їх не містять.

Окрім того, матеріали клопотання не містять доказів того, що указані транспортні засоби були придбані ОСОБА_8 та ОСОБА_6 за кошти від злочинної діяльності підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Жодним із перерахованих вище критеріям транспортні засоби VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску та SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року не відповідають, а отже відсутні правові підстави для накладення арешту на майно третіх осіб.

На переконання слідчого судді, матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, не містять достатні дані для висновку про те, що вилучені транспортні засоби VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску та SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки є не об`єктами кримінально протиправних дій.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, той факт, що вилучені транспортні засоби VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску та SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року не містять необхідну інформацію та сліди кримінального правопорушення, а також те, що незастосування заборони використання та розпорядження майном, не може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідча суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.40, 98, 167, 131, 132, 170, 171 КПК України, слідча суддя -

постановила:

Клопотання старшого слідчого про арешт майна- залишити без задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Транспортний засіб SKODA FABIA д.н.з. « НОМЕР_1 », 2008 року випуску, VIN - НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із технічним паспортом, повернути власнику - ОСОБА_6 .

Транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT д.н.з. « НОМЕР_3 », 2017 року випуску, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 від 18.02.2021, який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом із технічним паспортом, повернути власнику - ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали постановлено та проголошено 27.01.2026.

Слідча суддя ОСОБА_1