Справа № 541/3440/25
Провадження № 1-кс/541/1010/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за №0000696 від 11.07.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Комишня Миргородського району Полтавської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконний вплив свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 липня 2025 за №0000696, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_4 у невстановлену під час досудового розслідування дату та час, у невстановленому місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого його збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від його реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу канабісу, який почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, обрав незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території Миргородського району Полтавської області наркотичного засобу канабісу, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 23.09.2025 близько о 15 год 00 хв, ОСОБА_4 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, заздалегідь домовившись про зустріч у визначеному ним місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , зустрівся з останнім та поблизу входу на територію ПрАТ «Миргородкурорт» по вул. Гоголя, 112, в м. Миргороді, де за 1200 гривень незаконно збув йому поліетиленовий прозорий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/21368-НЗПРАП від 29.09.2025 вказана речовина є сумішшю дозрілого насіння коноплі та канабісу, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, масою останнього у перерахунку на суху речовину 35,882 г, яку ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув ОСОБА_7 , за що отримав вищезазначені грошові кошти, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, діючи повторно, ОСОБА_4 ОСОБА_4 у невстановлену під час досудового розслідування дату та час, у невстановленому в ході досудового розслідування місці, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу канабісу, з метою подальшого його збуту, маючи на меті отримати грошові кошти від його реалізації, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, незаконно придбав невстановлену кількість наркотичного засобу канабісу, який почав незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом і переслідуючи мету незаконного збагачення, продовжила здійснювати незаконну діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом на території Миргородського району наркотичного засобу канабісу, як джерело накопичення коштів.

Після цього, 06.11.2025 о 13 год 34 хв, ОСОБА_4 , маючи умисел та бажання, направлені на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправний характер та караність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом та повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, а саме протиправного отримання грошових коштів, реалізуючи свої злочинні наміри та умисел, направлені на незаконний збут наркотичного засобу канабісу, заздалегідь домовившись про зустріч із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , зустрівся з останнім біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , поряд зі своїм місцем проживання, де за 2500 гривень незаконно збув ОСОБА_7 скляну банку об`ємом 0,5 л з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані, що є наркотичним засобом канабісом, який ОСОБА_4 незаконно придбав, зберігав з метою збуту та незаконно збув, за що отримав вищезазначені грошові кошти, чим довів свій злочинний умисел до кінця.

Таки чином, своїми умисними та протиправними діями, що виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, що є кваліфікуючою ознакою скоєного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України підтверджується:

-рапортом щодо надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 10.07.2025;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

-протоколами оперативної закупівлі від 23.09.2025;

-висновком судової експертизи, за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів;

-протоколом обшук за місцем проживання ОСОБА_4 від 06.11.2025;

-протоколом затримання особи ( ОСОБА_4 ), підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;

-протоколом про результати НС(Р)Д;

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, від органів досудового слідства переховуватися наміру не має, на свідка впливати не зможе.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні себе винним визнав, просив обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України може бути причетний ОСОБА_4 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами оглядів , протоколами допитів свідків.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 307 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний не має власної сім`ї, отже міцних соціальних зв`язків, місця роботи, джерела доходів або майна у значних розмірах, які б утримували його за місцем мешкання, має молодий вік та задовільний стан здоров`я, раніше притягався до кримінальної відповідальності за скоєння злочину проти власності, за що перебував під іспитовим строком, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий термін в будь-який час може змінити місце проживання, виїхавши за межі міста та району, на територію, яка буде знаходитися поза юрисдикцією Миргородського районного відділу поліції, без значних наслідків для себе. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі , матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази свідків.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність повторності у діях ОСОБА_4 , характер, тяжкість та період вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджує наявність вказаного ризику, тобто можливість вчинити нове кримінальне правопорушення аналогічне або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Розглядаючи можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважаю, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

Слідчий суддя враховує доводи сторони захисту щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому у даному випадку такі доводи про обрання іншого запобіжного заходу ніж того, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

З вищевикладених підстав у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.200, «Рохліна проти російської федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

06.11.2025 ОСОБА_4 у присутності його захисника (адвоката) повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 307 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України суд визначає заставу 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211960,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до обвинуваченого поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 194, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування апобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) діб, тобто до 04 січня 2026 року.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 70 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ Полтавської установи виконання покарань (№ 23).

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ Полтавської установи виконання покарань (№ 23) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Миргородську окружну прокуратуру Полтавської області, Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 04 січня 2026 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1