Провадження № 1-кп/592/905/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Суми Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 0004442, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не одруженого, УБД, раніше судимого:

1) 22.08.2023 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; 07.06.2025 звільненого умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 1 місяць 26 днів для проходження військової служби за контрактом на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2024,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

У с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

ОСОБА_5 , будучи звільненим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2024 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 1 місяць 26 днів для проходження військової служби за контрактом з встановленням адміністративного нагляду, 07.06.2024 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу до закінчення особливого періоду.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 44 від 11.06.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти та поставлено на всі види забезпечення.

22.01.2025 приблизно о 22 год. 00 хв. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , проходячи її в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно самовільно залишив пункт тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , у АДРЕСА_2 та у період з 22.01.2025 по 19.08.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав.

19.08.2025 солдат ОСОБА_5 прибув до Четвертого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві за адресою: м. Суми, вул. Гетьмана Мазепи, буд. 2, де заявив про себе та вчинене ним кримінальне правопорушення.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

За встановлених обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби в умовах воєнного стану та його дії кваліфікує за частиною 5 статті 407 КК України.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду пояснив, що з 2015 воює, є учасником бойових дій. Був засуджений вироком суду і звільнений ухвалою суду умовно-достроково для проходження військової служби, підписав контракт. Проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . З серпня 2024 проходив військову службу в Сумській області. 22.01.2025 перебуваючи у с. Осоївка залишив військову частину, оскільки був 300, а йому дали бойове завдання. Поїхав додому у м. Павлоград, де перебував до кінця липня 2025 року. Він не відмовлявся воювати, але не в таких умовах коли багато людей гинуть, решта - без рук і ніг. Коли йшов служити не думав, що будуть такі бої. Надалі бажає продовжити військову службу та захищати рідне місто.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності позиції.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 №44 від 11.06.2025 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти та поставлено на всі види забезпечення (а.с. 29).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №27 від 22.01.2025 солдат ОСОБА_5 вважається таким, що самовільно залишив військову частину з 22.01.2025, виключено з усіх видів забезпечення, та продовольчого забезпечення (а.с. 30).

Інші докази стосовно тих фактичних обставин, які учасниками судового розгляду не оспорювалися, судом на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до статті 66 КК України є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання відсутні.

Мотиви призначення покарання.

У відповідності до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Згідно вимог частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується посередньо, відповідно до медичної характеристики мав звернення за медичною допомогою, зокрема з 15.01.2025 по 17.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні (а.с. 31-37).

При призначенні покарання, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вчиненим після засудження за дезертирство, особу винного, який з 2021 року є учасником бойових дій, мав поранення, має сталі соціальні зв`язки, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання за частиною 5 статті 407 КК України у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_5 раніше засуджений 22.08.2023 вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 408 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, 07.06.2025 звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбуту частину 4 роки 1 місяць 26 днів на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.05.2024, кримінальне правопорушення вчинив протягом невідбутої частини покарання, тому суд остаточно призначає йому покарання у відповідності до ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 81-1 КК України за сукупністю вироків, застосовуючи принцип часткового складання призначених покарань.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу індивідуалізації призначеного покарання, буде справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку.

Цивільний позов не заявлено. Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

20.08.2025 ОСОБА_5 фактично затриманий і ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.08.2025 до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.10.2025 (а.с. 47).

Отже строк відбування покарання слід рахувати з 20.08.2025, строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили підлягає зарахуванню у строк відбування покарання, згідно статті 72 КК України.

Оскільки обвинуваченому призначено покарання у виді позбавлення волі до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частини 1 статті 71, частини 1 статті 72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2023 у виді одного місяця позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 за даним вироком рахувати з моменту фактичного затримання 20.08.2025 року.

На підставі статті 72 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 зарахувати у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 20.08.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає - один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1