Справа № 158/2631/25
Номер провадження 1-кп/167/49/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хмільове Бродівського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України)

в с т а н о в и в :

В провадженні Рожищенського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000445 від 14 липня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 21 січня 2026 року включно.

15 січня 2026 року прокурором Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, оскільки ризики, визначені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав з підстав, викладених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила.

Представника потерпілої ОСОБА_4 в підготовчому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підтримав. Зазначив, що оскільки вказана справа набула розголосу, а обвинувачений проживає в одному місті зі свідками, тому останній може незаконно на них впливати. Вказав, що на даний час будь-яка шкода потерпілій не відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в підготовчому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечили, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну пору доби, оскільки обвинуваченому необхідно проходити лікування в медичному закладі, а також допомагати матері, яка проживає в іншому населеному пункті.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані матеріали, суд доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 серпня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 01 жовтня 2025 року включно з покладенням на останнього відповідних обов`язків.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23 вересня 2025 року вказаний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строком на два місяці, тобто до 23 листопада 2025 року включно.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21 листопада 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, до 21 січня 2026 року включно.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, необхідно вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, потерпілої, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок ґрунтується на тому, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання на строк від п`яти до десяти років позбавлення волі.

На думку суду, така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання може спонукати ОСОБА_5 переховуватися від суду.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу та свідків, суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками чи потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Наведене свідчить, що ризик впливу на потерпілу та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження запобіжного заходу судом не заслухано показань потерпілої та свідків, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - необхідно розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

За наведених обставини, беручи до уваги обставини кримінального провадження, заявлені ризики, особу обвинуваченого ОСОБА_5 та тяжкість інкримінованого йому діяння, на переконання суду є достатні підстави вважати, що такий ступінь обмеження прав обвинуваченому як цілодобовий домашній арешт, відповідає дійсним інтересам суспільства і є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження, та у даному випадку має перевагу над принципом особистої свободи особи.

На цих підставах суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого домашнього арешту в певний період доби.

Ураховуючи наведене в сукупності, суд доходить висновку про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Ківерцівського відділу Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити, на строк 2 (два) місяці, тобто до 15 березня 2026 року включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 за виключенням оголошення у цей період повітряної тривоги у Луцькому районі Волинської області для переходу в спеціально обладнане приміщення(укриття).

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту - м. Олика Луцького району Волинської області без дозволу суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати на виклики до прокурора та суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини - завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснила виклик.

Копію ухвали направити для виконання до відділу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1