Справа № 347/1533/25
Провадження № 1-кс/347/710/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про повернення клопотання)

23 жовтня 2025 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання ОСОБА_2 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернулася в суд з клопотанням про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що слідчим відділом Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження внесене 28.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.07.2025 року приблизно о 17:30 год. в с. Вербовець по вул. Миру Косівської ТГ Косівського району, водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. с. Новоселиця, Коломийського району, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz А170», реєстраційний номер НОМЕР_1 проявила неуважність, не врахувала дорожню обстановку та не дотрималась дистанції внаслідок чого допустила зіткнення із мотоциклом марки «Мустанг МТ 125-8» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодженнями у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, забою грудної клітки, рвана рана правої скроневої ділянки, перелом кісток лівої гомілки.

28 липня 2025 року під час огляду місця події вказаної ДТП слідчим Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області капітаном поліції ОСОБА_4 у ОСОБА_5 було вилучено майно, зареєстроване на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , яке фактично належить ОСОБА_5 на праві власності, а саме автомобіль марки «Mercedes-Benz А170», реєстраційний номер НОМЕР_1 із свідоцтвом про його реєстрацію серії та номер НОМЕР_3 від 01.02.3019 року.

Після вилучення автомобіля марки ««Mercedes-Benz А170», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль передано на відповідальне зберігання до майданчика Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, а свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії та номер НОМЕР_3 від 01.02.2019 року зберігається при матеріалах кримінального провадження. Вилучені речі та документи визнано речовими доказами.

Ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2025 (суддя ОСОБА_1 справа №347/1533/25) з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз накладено арешт на вищевказане вилучене майно та документи. Під час розгляду вказаного клопотання ОСОБА_5 не заперечувала проти його задоволення та подала відповідну заяву.

ОСОБА_5 стверджує, що автомобіль марки ««Mercedes-Benz А170», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , але фактично належить їй на праві власності, оскільки вона його купила, однак у зв`язку із воєнним станом не переоформила на себе, але якими вона розпоряджалася і керувала на момент ДТП.

В подальшому по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000212, призначені та проведені судові експертизи і вилучений автотранспорт оглянутий експертами. Однак майном яке фактично належить ОСОБА_5 вона не може розпорядитись на законних підставах, оскільки на майно накладено арешт.

Транспортний засіб зберігається на відкритій місцевості, на нього здійснюється негативний вплив зовнішні фактори, що може призвести до його пошкодження. Заявник є фактичним власником вказаного транспортного засобу, який їй необхідний для здійснення власних потреб. Тому транспортний засіб є необхідний ОСОБА_5 для повсякденного використання, оскільки вона хворіє і їй потрібно часто їздити на огляди на лікування.

Крім того на даний час потреба в подальшому застосуванню вказаного заходу забезпечення відпала, оскільки досудові дослідження, експертизи та необхідні слідчі дії по фіксації та збереженню вказаних речових доказів проведено. На даний час законних підстав для залишення майна ОСОБА_5 на зберіганні на території майданчика Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, подальшої конфіскації чи знищення не має.

В зв`язку з цим ОСОБА_5 просила передати арештований транспортний засіб на відповідальне зберігання і у свою чергу зобов`язується забезпечити належні умови зберігання транспортного засобу до винесення остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Перевіривши доводи клопотання, та вирішуючи питання про прийняття вказаного клопотання до розгляду по суті слідчий суддя, доходить наступного висновку.

Так, нормами ч.3 ст. 26 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, передбаченіст.100 КПК України, яке не містить норм щодо порядку розгляду клопотань особи щодо порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні шляхом передачі майна на відповідальне зберігання, а також повноважень слідчого судді щодо розгляду таких клопотань.

Частиною 1 ст.100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170, 174 цього Кодексу.

Згідно п.14 Інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів в кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства та суду», від 27.08.2010 року, відповідальним за зберігання речових доказів, цінностей та іншого майна, вилученого у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи і яке зберігається окремо від справи, є співробітник установи, який призначається спеціальним наказом прокурора, керівника органу служби безпеки, начальника органу внутрішніх справ, підрозділу податкової міліції або керівника апарату суду. Підставою для поміщення речових доказів на зберігання є постанова працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, судді.

Відповідно до п.19 Зберігання транспортних засобів та інших самохідних машин, а також пристроїв і механізмів, які використовувалися як знаряддя для вчинення злочинів і визнані речовими доказами, а також транспортних засобів, на які накладено арешт, якщо вони не можуть бути передані на зберігання власникові, його родичам або іншим особам, а також організаціям, проводиться за постановою слідчого, прокурора, судді, за ухвалою суду протягом досудового слідства або судового розгляду відповідними службами органів внутрішніх справ, служби безпеки, підрозділів податкової міліції (у справах, що перебувають у її провадженні відповідно до компетенції), керівники яких дають про це розписку, яка приєднується до справи. В розписці вказується, хто є персонально відповідальним за зберігання прийнятого транспортного засобу.

Виходячи зі змісту частин 6, 7статті 100 КПК України, слідчий суддя здійснює розгляд клопотань щодо долі речових доказів у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої статті 100 КПК України. Так, за рішенням слідчого судді речові докази можуть передаватись для реалізації, їх технологічної переробки або знищуються.

Тобто, вимогами КПК передбачений конкретний перелік випадків, коли долю речових доказів вирішує слідчий суддя, і питання визначення місця зберігання вже арештованого майна та передача речових доказів на відповідальне зберігання до таких випадків не відноситься.

При цьому, за змістом ст. ст.40, 98-100 КПК України питання про передачу речових доказів на відповідальне зберігання віднесене до повноважень слідчого, тому саме слідчий після визнання речей та документів речовими доказами зобов`язаний вирішити питання про їх збереження, у тому числі і передачу на відповідальне зберігання у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вимога, яка заявлена у клопотанні не віднесена до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1ст.7 КПК України.

З урахуванням вищевикладеного, обставин, за яких слідчий суддя під час досудового розслідування не уповноважений вирішувати питання щодо передачі майна на відповідальне зберігання, таке клопотання окремо слідчим суддею не може бути розглянуте та підлягає поверненню заявнику.

Водночас оцінюючи зміст клопотання, слідчий суддя зауважує, що фактично у поданому клопотанні заявник ОСОБА_2 покликається на норми КПК України які регулюють питання скасування арешту майна у кримінальному провадженні. За таких обставин, суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_2 , що така непозбавлена можливості звернутися з клопотанням про передачу їй транспортного засобу на зберігання до слідчого, або звернутися з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна частково/повністю.

Керуючись статтями 2, 26 , 100, 369, 371-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_2 про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання повернути особі , яка його подала.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1