Справа № 304/181/25 Провадження № 1-кс/304/237/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000010 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000010 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в якому просив накласти арешт на кристалічну речовину білого кольору, зовні схожу на наркотичну, вагою близько 1 г, вилучену під час огляду місця події 21 січня 2025 року у місті Перечин по вулиці Ужанській, проведеного за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явився, однак начальник СД відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 подав слідчому судді заяву, в якій повідомив, що дізнавачем було прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000010 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення, про що долучив відповідну постанову.

Власник майна у судове засідання також не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у поданій керівником сектору дізнання заяві, прийшов до такого висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя встановив, що з 21 січня 2025 року сектором дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження, внесеному до ЄРДР за № 0000010 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

За приписами ст. 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості такого провадження.

Разом з тим слідчим суддею встановлено, що постановою старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 від 31 січня 2025 року кримінальне провадження № 0000010 від 21 січня 2025 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Виходячи з даних, що були здобуті під час розслідування кримінального провадження, а також враховуючи, що до повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування належить вжиття заходів забезпечення у вигляді накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту відсутні, оскільки кримінальне провадження закрито, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 22, 131, 132, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000010 від 21 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1