Справа №333/5517/25
Провадження №1-кп/333/765/25
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, має вищу освіту, працює на посаді директора з транспорту ТОВ «ФАВОРИТ ЛОГІСТІК», розлученого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно обвинувального акту, 11 березня 2025 року, приблизно о 18 годині 05 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині паркувального майданчику торгового центру «ВАРУС», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північно-Кільцева, буд. 10А, зі сторони вул. Ситова в напрямку вул. Європейської в м. Запоріжжі. Під час руху, водій ОСОБА_6 зупинив керований транспортний засіб передньою частиною в напрямку вул. Європейської.

В цей час, пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непорушно стояла в межах одного з місць паркування вищевказаного паркувального майданчику, позаду відносно автомобіля «TOYOTA CAMRY», р.н. НОМЕР_2 .

Водій ОСОБА_6 , перед початком руху заднім ходом, діючи в порушення вимог п.10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, де сказано: п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він при необхідності повинен звернутися за допомогою до інших осіб», не звернувся за допомогою до інших осіб, розпочав рух заднім ходом в напрямку зазначеного паркувального місця, де продовжувала стояти ОСОБА_4 , в результаті чого, задньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу, скоїв наїзд на останню.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пп. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого міжвертлюгового перелому лівої стегнової кістки, що кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я більш як 21 доба.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані слідчим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся із письмовим клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Суд роз`яснив ОСОБА_6 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений, зазначив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та його права, пов`язані із закриттям кримінального провадження та звільненням його від кримінальної відповідальності. Вони з потерпілою фактично примирилися, ОСОБА_4 не має до нього жодних претензій, що підтверджується відповідними розписками, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, він визнає у повному обсязі, щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила, що вони з обвинуваченим примирилися, вона не має до останнього жодних претензій, так як останній їй відшкодував моральну шкоду і не заперечує проти задоволення клопотання ОСОБА_6 .

Прокурор, представник потерпілої, захисник також не заперечували проти задоволення клопотання ОСОБА_6 та закриття кримінального провадження, враховуючи повідомлені потерпілою та обвинуваченим обставинами.

Представник потерпілої додатково зазначив, що ОСОБА_4 під час судового розгляду заявила цивільний позов про відшкодування моральної шкоди. Вказана шкода була відшкодована обвинувачений у повному обсязі.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали, суд дійшов до такого.

Згідно ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

На підставі ст.44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями статті 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, кримінально-правовими підставами для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, є вчинення кримінального правопорушення вперше, особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, раніше не судимий, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиросердно розкаявся, шкоду відшкодував, збитки відсутні.

У судовому засіданні встановлено факт примирення потерпілої і обвинуваченого. Також і встановлена згода ОСОБА_6 на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття відносно нього кримінального провадження за вказаною підставою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України, закрити.

Судом встановлено, що постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 від 11.03.2025 року транспортний засіб транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , визнаний речовим доказом.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 17.03.2025 року на вказаний транспортний засіб накладено арешт.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 16.04.2025 року арешт на транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , скасовано в частині позбавлення його власника права на володіння та користування майном, в частині заборони відчуження та розпорядження арешт залишено, зазначений автомобіль повернуто ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

В даному випадку автомобіль TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 не підлягає спеціальної конфіскації, судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, тому вважаю за необхідне зняти арешт на вказаний автомобіль.

Згідно п.7 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

З пункту 1 частини 2 статті 99 КПК України вбачається, що до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні).

Отже, враховуючи, що на DVD-R диску з відеозаписом мається інформація про обставини скоєної дорожньо-транспортної пригоди, тому він є документом і має зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 10 123 грн. 80 корп. за залучення експертів на проведення судових експертиз.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №462/6473/16-ц (провадження №14-400цс18), висновувала, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду вважає, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

Нормами КПК України встановлено, що, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК). Оскільки в ст.126 КПК України визначено, що це питання може бути вирішено й ухвалою суду, Велика Палата Верховного Суду робить висновок, що у випадку заявлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат.

В даному випадку прокурор заявив клопотання під час винесення рішення у кримінальному провадженні вирішити питання щодо процесуальних витрат та стягнути, пов`язані із проведенням експертиз, витрати з обвинуваченого.

Враховуючи, що вказані процесуальні витраті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідками про витрати на проведення експертиз), той факт, що в даному випадку кримінальне провадження закрито з нереабілітуючих підстав, обвинувачений фактично визнав свою вину, тому суд вирішує про стягнення з ОСОБА_6 зазначених витрат на користь держави.

У кримінальному провадженні потерпіла ОСОБА_4 заявляла цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 150 000 грн.

Враховуючи вимоги ст.129 КПК України, той факт, що потерпіла: примирилася з обвинуваченим; до ОСОБА_6 не має жодних претензій, тобто останній відшкодував їй моральну шкоду у повному обсязі; фактично відмовилася від позовних вимог, суд залишає її цивільний позов без розгляду.

До обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 288, 372, ч.2 ст.376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 17.03.2025 року на транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази:

- транспортний засіб «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що перебуває на відповідальному зберіганні у обвинуваченого ОСОБА_6 залишити останньому;

- DVD-R диск з відеозаписом, що перебуває у матеріалах кримінального провадження (судове провадження) залишити у кримінальному провадженні (судове провадження).

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 10 123 (десять тисяч сто двадцять три) грн. 80 коп. за залучення експертів на проведення судових експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 16.12.2025 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1