ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 463/5556/24

провадження № 51-4056км24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу голови ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 липня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Зміст оскаржених судових рішень

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ухвалою від 26 червня 2024 року задовольнив клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 та надав дозвіл на тимчасовий доступ до рішень сесії, протоколів голосування, протоколів засідання комісії, проєктів землеустрою з виготовлення технічної документації щодо земельних ділянок, які є у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись із цим рішенням голова селищної ради ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя Львівського апеляційного суду на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження ухвалою від 19 липня 2024 року відмовив у відкритті провадження на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Своє рішення суддя обґрунтував тим, що така ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню під час досудового розслідування.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі голова селищної ради просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

На його переконання, ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК, оскільки у разі вилучення документів селищна рада не може здійснювати свою діяльність відповідно до визначених законом повноважень. Зокрема, вилучення оригіналів документації щодо земельних ділянок призведе до неможливості здійснювати органом місцевого самоврядування своєї діяльності в частині забезпечення реалізації прав фізичних та юридичних осіб у сфері земельних відносин та суттєво обмежить проведення претензійно-позовної роботи.

Відтак вважає, що ухвалюючи таке рішення суддя апеляційного суду порушив загальні засади кримінального процесуального закону, передбачені статтями 1, 2, 7, 9, 21, 24 КПК, норми Конституції України та гарантоване Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод право на доступ до суду.

Позиції учасників провадження в суді касаційної інстанції

Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, вважав рішення апеляційного суду законним і просив залишити його без зміни.

Заявник був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився і заяв про відкладення розгляду не подавав.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає оскаржувані судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Таких порушень оскаржуваного рішення при перевірці судом касаційної інстанції виявлено не було.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Однак право на апеляційний перегляд судового рішення не є абсолютним і може бути обмежене вимогами закону в частині визначення підстав за наявності яких таке оскарження є можливим.

Передбачене главою 26 КПК право на оскарження ухвал слідчого судді в апеляційному порядку під час досудового розслідування є важливою гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників кримінального провадження та процесуальним інструментом виправлення судової помилки на цьому етапі кримінального провадження.

Положеннями кримінального процесуального закону визначено вичерпний перелік таких рішень ( ст. 309 КПК).

Пунктом 10 ч. 1 вказаної норми передбачено можливість оскарження в апеляційному порядку лише тих ухвал слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, що посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа-підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Тобто, якщо вилучені документи не впливають на можливість цих осіб здійснювати свою діяльність, то таке рішення слідчого судді оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

У цьому провадженні слідчий суддя, керуючись статтею 163 КПК надав дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів рішень сесій, протоколів голосування, протоколів засідання комісій, проєктів землеустрою окремих земельних ділянок, оскільки вони містять інформацію на підтвердження протиправних дій щодо незаконного вибуття земель із державної власності.

Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду та матеріалів провадження, в апеляційній скарзі заявник не навів аргументованих доводів про те, що за відсутності документів, тимчасовий доступ до яких було надано слідчим суддею, селищна рада не зможе здійснювати свою діяльність. Не наведено таких ним і в касаційній скарзі.

Відтак суддя апеляційного суду, встановивши, що таке рішення слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, керуючись вимогами ч. 4 ст. 399 КПК обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження.

Вказане рішення ухвалено апеляційним судом у відповідності до вимог закону, а тому не може свідчити про обмеження заявника на доступ до суду.

З урахуванням наведеного підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Залишити без задоволення касаційну скаргу Славського селищного голови ОСОБА_6 , а ухвалу Львівського апеляційного суду від 19 липня 2024 року про відмову у відкритті апеляційного провадження без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді :

____________________ __________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3