Справа № 392/2666/25
провадження 1-кс/392/410/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року м. Мала Виска

Слідчий суддя Маловисківського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Маловисківського відділу Новоукраїнської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 29 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Димине, Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, без місця реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, не є інвалідом І чи ІІ групи, раніше не судимий, -

в с т а н о в и в:

До Маловисківського районного суду Кіровоградської області, надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000515 від 29 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в межах досудового розслідування якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку підозрюваного, захисника та прокурора, встановив наступне.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , подане в рамках кримінального провадження № 0000515 від 29 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000515 від 29 грудня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 де в подальшому разом з останнім почали розпивати спиртні напої.

В ході спільного відпочинку, ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 18:00 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя іншої людини, ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті № 2, за вище вказаною адресою, взяв до рук молоток, який визначив знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та тримаючи в правій руці зазначений молоток, діючи умисно, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним діянням, діючи цілеспрямовано та рішуче, діючи з прямим умислом на вбивство, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечний наслідок у виді настання смерті людини, свідомо припускаючи настання таких наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та наніс даним молотком не менше п`яти ударів в область голови, чим спричинив останньому множинні відкриті рани голови, які згідно лікарського свідоцтва про смерть перебувають у прямому причинному зв`язку з безпосередньою причиною смерті. Внаслідок отриманих тілесних ушкодження ОСОБА_7 помер.

Автор клопотання зазначає, що досягнувши свого злочинного умислу, з метою укриття скоєного вище вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 помістив труп ОСОБА_7 на пластикову пластину квадратної форми, за допомогою якої перетягнув потерпілого з території свого домоволодіння до автомобільної дороги, де в подальшому труп ОСОБА_7 був виявлений свідком ОСОБА_8 .

Смерть ОСОБА_7 настала від гострої крововтрати, в результаті нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування небоги від органів досудового розслідування та/або суду; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання.

Однак, звертає увагу слідчого судді на те, що підозра є необґрунтованою та такою, що вручена із порушенням порядку вручення підозри, вважає,що органом досудового розслідування невірно кваліфіковані дії підозрюваного, оскільки мала місце необхідна оборона та перевищення її меж.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання, однак не погоджувався з правовою кваліфікацією інкримінованого йому органом досудового розслідування діяння.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах даних, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 115 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінально правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 вересня 1990 року).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які долучені до матеріалів клопотання, які обґрунтовано на даний час свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Слідчий суддя зазначає, що прокурор в порядку та за наявності підстав передбачениї статтею 279 КПК України вправі змінити раніше пред`явлену підозру.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Відповідно до статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, водночас ОСОБА_5 , знаючи про дію воєнного стану на території України, у зв`язку з ускладненою ситуацією на території держави, переміщенням великої кількості громадян, будучи пенсіонером (тобто особою не обмеженою у праві виїзді під час дії воєнного стану) має реальну можливість безперешкодного залишення місця проживання та виїзду за кордон України.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Разом з тим, не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки прокурором не надано слідчому судді обґрунтованих доказів, які б свідчили про наявність вказаного ризику.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 який раніше не судимий, його майновий та сімейний стан, його вік, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та вимог частини 6 статі 176 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи принцип змагальності кримінального провадження та обставини, які враховуються при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вчинені ним кримінальні правопорушення, вважає необхідним, у відповідності до пункту 1 частини 4 статті 183 КПК України, не визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід до підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 30 грудня 2025 року ОСОБА_5 був фактично затриманий о 22 годині 41 хвилина ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із цим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції відразу після прибуття СОГ на місце події ІНФОРМАЦІЯ_3 о 18 годині 58 хвилин, що на переконання слідчого судді свідчить проте, що ОСОБА_5 був обмежений у своєму вільному пересуванні саме з цього часу.

Суд враховує, що строк тримання під вартою згідно норм КПК України обчислюється у днях та не може перевищувати строків досудового розслідування, тому вважає за необхідне строк дії ухвали встановити на 60 днів, з моменту затримання підозрюваного, який необхідно рахувати з 18 години 58 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто до 18 години 58 хвилин 26 лютого 2026 року.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 183, 193, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 години 58 хвилин 26 лютого 2026 року.

Строк затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу фактичного затримання - 18 години 58 хвилин 29 грудня 2025 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування повідомити родичів ОСОБА_5 про взяття його під варту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1