Справа №293/904/25
Провадження № 1-кп/293/190/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання у кримінальному провадженні №0000146 від 11.07.2025 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 07.06.2025 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався між ними словесний конфлікт.

В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

В цей же день, час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, маючи фізичну перевагу, умисно кулаком правої та лівої руки наніс шість ударів в область обличчя ОСОБА_7 .

В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_7 отримала легкі тілесні ушкодження, у вигляді: синців на чолі зліва, у виличній ділянці зліва, в нижньо - щелепній ділянці зліва, на спинці носа, на повіках обох очей, правому передпліччі, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми протиправними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 550 від 28.07.2025 ОСОБА_4 на даний час виявляє помірну розумову відсталість зі значними поведінковими розладами. На період інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час не усвідомлює свої дії та не може керувати ними. Потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник та законний представник не заперечували щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Потерпіла подала заяву про розгляд клопотання прокурора без її участі, в якій не заперечувала проти застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за обставин, викладених у клопотанні, повністю визнається учасниками судового провадження та обставини його вчинення ніким не оспорюються.

Частиною 2 ст. 513 КПК України визначено, що визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до вимог ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

При цьому, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які зокрема вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння (п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України).

Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Як встановлено в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 на даний час виявляє помірну розумову відсталість зі значними поведінковими розладами, на період інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час не усвідомлює свої дії та не може керувати ними.

Суд звертає увагу на те, що метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст.94 КК України обрання судом певного виду примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України, визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Пункт 5 частини 1 статті 513 КПК України покладає саме на суд обов`язок під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, у разі застосування таких заходів, визначати їх вид.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.512,513 КПК України,

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя ОСОБА_8