Справа № 488/248/25
Провадження № 1-кп/487/474/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі колегії: Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000390 від 02.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_14 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.307, ч.ч.2, 3 ст.307 КК України; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000390 від 02.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_14 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.307, ч.ч.2, 3 ст.307 КК України; ОСОБА_15 , ОСОБА_16 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

10.10.2025 прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_9 терміну заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

06.10.2025, до суду надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - домашній арешт чи особисте зобов`язання; та письмові пояснення.

В обґрунтування клопотання обвинувачена зазначила, що прокурором не доведено як продовження існування ризиків так і неможливість забезпечити її належну процесуальну поведінку шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказала, що має реєстрацію за однією адресою більше двадцяти років, що свідчить про наявність у неї міцних соціальних зв`язків. На її особистому утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей.

Просила врахувати, що майновий стан не надає їй змоги внести заставу у визначеному розмірі, що фактично позбавляє її можливості звільнитися з-під варти.

Враховуючи вказані обставини, тривалість її утримання під вартою, вважала, що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити її процесуальну поведінку.

У письмових поясненнях вказала, що у період, в який їй інкримінують вчинення кримінального правопорушення вона була наркотично залежною особою, проживала з особою, який займався збутом наркотичних засобів, перебувала під його впливом та не усвідомлювала наслідки своїх дій.

В послідуючому співпрацювала зі слідством, усвідомивши неправомірність своїх дій.

16.10.2025 захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав до суду клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт з забороною у нічний час доби залишати постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , та покладенням обов`язків визначених положеннями ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків, про продовження існування яких зазначено у клопотанні, окрім того, не доведено неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої шляхом застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання просив врахувати дані про особу ОСОБА_9 , яка має на утриманні неповнолітню доньку, постійне місце реєстрації та проживання у м.Миколаєві.

Вказані обставини, а також тривалість утримання ОСОБА_9 під вартою, захисник вважав достатніми підставами для задоволення клопотання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно ОСОБА_9 підтримав.

. Проти задоволення клопотань обвинуваченої та її захисника заперечував. З урахуванням обставин кримінального правопорушення, вважав, що саме обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід зможе належним чином забезпечити її процесуальну поведінку та попередити ризики, які є триваючими.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 подане ним клопотання та клопотання підзахисної, просив задовольнити, з підстав викладених у їх змісті.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити. Власне клопотання підтримала, просила його задовольнити. Обставин викладені у змісті клопотання підтримала.

Просила врахувати, що її старша донька страждає на хронічну хворобу легень. Чоловік є військовослужбовцем, на даний час у нього закінчується відпустка, яка була надана з метою реабілітації, а отже діти залишаться без батьківського піклування.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданих клопотань та обвинувального акту, колегія суддів приходить до наступного.

Так відносно обвинуваченої ОСОБА_9 діє запобіжний захід запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, однак строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_9 спливає 01.11.2025.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст..331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання особи під вартою може бути продовжений за клопотанням прокурора, поданим не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1 ст. 199 КПК України).

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_9 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, їй загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 раніше судима за скоєння кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.309 КК України, відсутність офіційного джерела доходу, враховуючи, що інкримінована злочинна діяльність ОСОБА_9 мала корисливий мотив.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_9 дійсно може вчинити вище зазначені дії з метою протидії кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини, зокрема значну кількість епізодів кримінального правопорушення, інкримінованих ОСОБА_9 , що об`єктивно свідчить про системність протиправної поведінки обвинуваченої.

Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима за скоєння кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, офіційно не працевлаштована.

Суд зазначає, що стороною захисту було надано свідоцтва про народження дітей ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та Витяг Департаменту з надання адміністративних послуг ММР від 25.09.2025 рокуЮ щодо реєстрації дітей за однією адресою з ОСОБА_9 .

Однак, сам по собі означений витяг не може підтвердити той факт, що діти проживають за вказаною адресою на даний час та проживали разом з обвинуваченою до моменту її затримання.

За відсутності вказаних доказів, враховуючи письмові пояснення ОСОБА_9 , щодо факту її спільного проживання з особою, яка займалася збутом наркотичних засобів, суд вважає не доведеним твердження сторони захисту щодо перебування дітей на утриманні матері до моменту взяття ОСОБА_9 під варту.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

За положеннями ч.ч.1,4 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід чи його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання обвинуваченої ОСОБА_9 , суд вважає доведеним недостатність застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню існуючим та триваючим ризикам, ніж тримання під вартою.

Оцінку доводам сторони захисту, щодо існування обставин для зміни обвинуваченій запобіжного заходу на більш м`який, судом надано вище.

З урахуванням вказаного клопотання є не вмотивованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 199, 201, 331, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

У задоволенні клопотань обвинуваченої ОСОБА_9 та її захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 14.12.2025 (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту винесення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3