Справа № 583/4915/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 80000202 від 27.09.2025 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тодирешти, Молдова, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України,

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

особи, стосовно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

25.09.2025 близько о 21 годині ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували за спільним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносинах виник конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання наніс один удар долонею правої руки в область лівого ока ОСОБА_6 від удару остання впала на підлогу. Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта № 482 від 30.09.2025 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої орбіти. Дане тілесне ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (відповідно до пунктів 2.3.2.б, 2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав та підтвердив вчинення ним зазначеного суспільно- небезпечного діяння.

Захисник в судовому засіданні проти застосування примусових заходів медичного характеру не заперечувала.

Потерпіла в судове засіданні не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, повністю доведена ретельно перевіреними та дослідженими судом доказами по справі.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.09.2025 року ретельно дослідженого та перевіреного в судовому засіданні, згідно якого потерпілій ОСОБА_6 показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Висновком експерта № 483 від 30.09.2025, згідно якого механізм спричинення тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_6 може відповідати частково механізму показаного нею під час проведення слідчого експерименту.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.10.2025 року, ретельно дослідженого та перевіреного в судовому засіданні, згідно якого ОСОБА_3 показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Висновком експерта № 482 від 30.09.2025, згідно якого потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої орбіти, множинні садна та синці грудної клітини, поперекової ділянки зліва, лівого стегна, лівого плеча. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень Дане тілесне ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легке тілесне ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я так як мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів (відповідно до пунктів 2.3.2.б, 2.3.5. правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.95 р.).

Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази доводять, що ОСОБА_3 скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 867 від 13.10.2025 ОСОБА_3 на момент вчинення кримінальних правопорушень виявляв ознаки легкої розумової відсталості (виражена дебільність) не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_3 виявляє ознаки Легкої розумової відсталості (виражена дебільність). На питання «… усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час …» відповісти неможливо, оскільки здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними чинне законодавство пов`язує виключно лише з тим періодом часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення у вчиненні якого дана особа підозрюється (обвинувачується). За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння перебувала в стані неосудності, тобто, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності з вимогами ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши письмові докази і врахувавши, висновок судово психіатричної експертизи, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності і відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності, а потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ст.93,94 КК України, ст.ст.395, 512,513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу ухвали в законну силу не обирати.

Ухвала може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1