печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0002100 від 10.11.2023,

В С Т А Н О В И В :

30.07.2025 адвокат ОСОБА_3 , яка представляє інтереси власника майна ОСОБА_4 , за допомогою системи «Електронний суд» звернулась до Печерського районного суду м.Києва із клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2024 № 757/33090/24-к на майно, а саме: 72 предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням «Barak» BR 99 12GA/MAGNUM; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням MKM - 072GT, 7,62 на 39; предмет зовні схожий на рушницю із маркуванням НОМЕР_1 Limited Edition Benelli ARMI s.p.a. НОМЕР_2 , яке було вилучене в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи необхідність повернення цього майна, виходить із того, що з моменту накладення арешту на це майно пройшов досить тривалий строк, при цьому за цей час жодних слідчих дій проведено не було, відтак у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

В судовому засіданні 24.11.2025 адвокат ОСОБА_3 прийнявши участь за допомогою відеоконференц зв`язку, вимоги скасування арешту майна підтримала, вказавши на недоцільність подальшого обмеження прав власника.

В жодне з судових засідань, призначених на 26.09.2025, 21.10.2025, 24.11.2025, 26.12.2025 слідчий та/або прокурор не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Інформації щодо руху кримінального провадження не надали, що обумовило тривалий розгляд клопотання по суті.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя виходить із загального правила змагальності сторін у кримінальному провадженні та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, про що закріплено в ст.22 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

18.07.2024, в межах кримінального № 0002100 від 10.11.2023, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва справа № 757/30745/24-к проведено обшук за фактичним місцем проживанням ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення обшуку, виявлено та вилучено: 72 предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням «Barak» BR 99 12GA/MAGNUM; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням MKM - 072GT, 7,62 на 39; предмет зовні схожий на рушницю із маркуванням 1868 Limited Edition Benelli ARMI s.p.a. НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва (справа№757/33090/24) від 06.08.2024 на вищевказане майно накладено арешт. Метою накладення арешту є збереження речових доказів, оскільки зазначені предмети та документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є речовими доказами.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1) частини 2 статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою арешту означеного майна став той факт, що постановою слідчого від 18.07.2024 вилучене майно визнано речовим доказом, оскільки відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України.

Метою арешту майна, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України, є забезпечення збереження речового доказу.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя з урахуванням наданих доказів має з`ясувати питання обґрунтованості арешту, накладеного з тих чи інших підстав, визначених у ч. 2 ст. 170 КПК України, а також доцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на 72 предмети зовні схожі на патрони калібру 5,45; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням «Barak» BR 99 12GA/MAGNUM; предмет зовні схожий на автоматичну зброю із маркуванням MKM - 072GT, 7,62 на 39; предмет зовні схожий на рушницю із маркуванням 1868 Limited Edition Benelli ARMI s.p.a. BF10237 - накладено обґрунтовано, вказані в ухвалі підстава, мета та необхідність такого арешту відповідає положенням чинного законодавства.

Справедливість зазначеного твердження простежується з ухвали Київського апеляційного суду від 14.04.2025 (справа №757/33090/24-к) якою апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.08.2024 про арешт майна, без змін.

При цьому, з огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002100 від 10.11.2023 наразі триває, арештоване майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може зашкодити подальшому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, на даному етапі досудового розслідування не сприятиме досягненню дієвості цього провадження.

Посилання сторони захисту на те, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба у зв`язку із нездійсненням органом досудового розслідування слідчих чи процесуальних дій з вилученими предметами та речами, не заслуговують на увагу. Оскільки, відсутність інформації про здійснення слідчих дій з вилученим майном, ще не вказує про відсутність потреби у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Окрім того, слідчий суддя звертає увагу на наявність серед іншого майна вилученого з обігу. Хоч ОСОБА_4 має дозвіл на збереження нарізного вогнепального мисливського карабіну «МКМ-072Сб», в якому застосовуються боєприпаси калібру 7,62 на 39 мм., в той же час вилучення 72 набоїв калібру 5,45 виключає можливість їх використання вилученою зброєю, а отже ставить під сумнів твердження власника майна про безпідставність накладеного арешту.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 131, 132, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0002100 від 10.11.2023, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1