печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Фонду Адміністративне бюро ЛВВ про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001262 від 13.11.2014, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Фонду Адміністративне бюро ЛВВ про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001262 від 13.11.2014.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт було накладено необґрунтовано, без достатніх правових підстав, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи.

Особа, яка звернулась з клопотанням у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте адвокатом подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Слідчий та/або прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В заяві поданій до суду, прокурор ОСОБА_4 , проти клопотання заперечував, судове засідання просив проводити без його участі. Правову позицію прокурор виклав у письмових запереченнях.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що прокурорами Департаменту організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0001262 від 13.11.2014 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, ч. 2 ст. 111 КК України, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а також за фактами вчинення ним та іншими особами злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст.212, ч.1-4 ст. 358, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 358, ч. 1 ст. 109, ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.11.2021 у справі №757/58585/21-к накладено арешт на майно, який належить Фонду Адміністративне бюро ЛВВ.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження доводів викладених у клопотанні та слідчий суддя позбавлений можливості витребування доказів за власною ініціативою.

Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Фонду Адміністративне бюро ЛВВ про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001262 від 13.11.2014 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1