Справа № 331/3241/25
Провадження № 1-кп/331/596/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2025 р. м.Запоріжжя
Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
11.04.2025 р., з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, ФОП,
одруженого, який зареєстрований і проживає в
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в:
11 квітня 2025 р., приблизно о 07 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по середній смузі проїзної частини Прибережної автомагістралі, зі сторони вул.Глісерної в напрямку вул.Привокзальної в м. Запоріжжя, зі швидкістю в інтервалі від 69,12 км/год до 74,88 км/год, яка перевищує максимально дозволену швидкість руху в населеному пункті 50 км/год, відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., зі змінами та доповненнями.
Попереду, в попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, в сусідній правій смузі руху перед нерегульованим пішохідним переходом, який розташований в районі буд.109 по вул.Академіка Амосова в м.Запоріжжі, та який позначений дорожньою розміткою - 1.14.2 «Зебра» та дорожнім знаком - 5.38.1 («Пішохідний перехід») Правил дорожнього руху, зупинився та непорушно стояв автомобіль «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
Також, у попутному з водієм ОСОБА_5 напрямку, в сусідній правій смузі руху, здійснював рух невстановлений автомобіль білого кольору, водій якого наближаючись до непорушно стоячого автомобіля «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 та нерегульованого пішохідного переходу, що розташований в районі буд.109 по вул.Академіка Амосова в м.Запоріжжі, та який позначений дорожньою розміткою - 1.14.2 «Зебра» та дорожнім знаком - 5.38.1 («Пішохідний перехід») Правил дорожнього руху, почав зменшувати швидкість свого руху.
У цей же час, пішохід ОСОБА_7 вийшла на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід та розпочала перетин проїзної частини Прибережної автомагістралі, рухаючись справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet Nubira», реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного з перевищенням дозволеної швидкості руху в населеному пункті, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити, що попереду, в правій сусідній смузі перед нерегульованим пішохідним переходом, зупинився та непорушно стоїть автомобіль «Volkswagen Tiguan» реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також маючи можливість своєчасно застосувати міри гальмування, аж до зупинки транспортного засобу, не переконався у відсутності пішоходів на пішохідному переході, діючи зі злочинною недбалістю, порушуючи вимоги п.п.12.4, 12.9 б), 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами, відповідно до яких:
п.12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;
п.12.9 б): «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и»;
- п.18.4.: «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
продовжив подальший рух, в результаті чого передньою частиною кузова керованого ним автомобіля скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: рани лівого ліктьового суглобу та саден правого колінного суглобу, а також діагностовано: «ТЗЧМТ». Перелом основи черепа (потиличної кістки з розповсюдженням на праву суглобову поверхню атланто - окципітального з`єднання, крайового перелому верхівки піраміди правої скроневої кістки). Забій головного мозку тяжкого ступеню. САК. Гостра субдуральна гематома над лівою гемісферою головного мозку та наметом мозочка. Уламковий перелом лівого ліктьового відростку з переходом на коронарний відросток». «Травма голови кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя. Ушкодження лівого ліктьового суглобу в сукупності - як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я. Садна колінного суглобу - як легкі тілесні ушкодження».
Порушення водієм ОСОБА_10 вимог п.18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового
процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів та судових витрат.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.286 ч.2 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду №8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст.66 КК України, є: щире каяття та сприяння органам досудового слідства у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої щодо призначення не суворого покарання, обставини, що пом`якшують покарання, добровільне відшкодування завданої шкоди, особу винного, який раніше не був засуджений, на обліку в спеціальних медичних закладах не перебуває, вчинення кримінального правопорушення з необережності, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, його стан здоров`я, необхідність у використанні транспортного засобу для роботи та забезпечення належного рівня життя, та вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням відповідно до вимог ст.ст.75, 76 КК України, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Потерпілою ОСОБА_7 як під час досудового розслідування так і до початку судового розгляду цивільний позов не заявлений.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
-автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий відповідно до квитанції від 11.04.2025 р., номер книги обліку речових доказів 24/27/1, порядковий номер 742, на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул.Привокзальна,13, слід повернути за належністю ОСОБА_5
-DVD-R диск з відеозаписом обставин ДТП слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
По справі є судові витрати за проведення експертиз. Враховуючи, що суду не надано розрахунку в частині витратних матеріалів, суд позбавлений можливості визначити розмір судових витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки, оплата праці експерта здійснюється за рахунок державного бюджету.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2025 р. накладено арешт на автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Враховуючи, що зазначений транспортний засіб визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні, його доля вирішена в порядку ст.100 КПК України, суд вважає необхідним скасувати арешт на майно.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не
Речові докази:
-автомобіль «Chevrolet Nubira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий відповідно до квитанції від 11.04.2025 р., номер книги обліку речових доказів 24/27/1, порядковий номер 742, на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул.Привокзальна,13, - повернути за належністю ОСОБА_5 .
-DVD-R диск з відеозаписом обставин ДТП - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт на майно автомобіль «Chevrolet Nabira» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 15.04.2025 р.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Олександрівському районному суді міста Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_1