Справа № 677/1744/25
Провадження № 1-кс/677/155/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Красилів

Слідчий суддя Красилівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Красилові клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000243 від 20.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницької окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно. В обґрунтування клопотання зазначає про те, що 19.09.2025 року о 23.55 год., до чергової частини ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення поліцейського СРПП ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що 19.09.2025 року близько 23.36 год. зупинено транспортний засіб «Мазда 626» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не виконує постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області, яка набрала законної сили та якою його позбавлено права на керування транспортними засобами. 20 вересня 2025 року, відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиному реєстру досудових розслідувань за № 0000243 за попередньою правовою кваліфікацією злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. 20.09.2025 року о 01.00 год. транспортний засіб автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , за порушення ним ч. 5 ст. 126 КУпАП, на підставі акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 20.09.2025 року, було поміщено на майдан тимчасового затримання транспортних засобів ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за адресою: м. Красилів вул. Грушевського, 46. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.09.2017 р. автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителю АДРЕСА_1 . Постановою слідчого від 22.09.2025 року автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно інформації про притягнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності встановлено, що 12.07.2025 року працівниками поліції СПД № 1 (смт. Народичі) ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння та ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування; працівниками поліції управління патрульної поліції в Житомирській області 13.07.2025 року на ОСОБА_5 винесено постанову за ч. 1 ст. 121 КУпАП за керування автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має несправності та складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; працівниками поліції Звягельським РВП ГУНП в Житомирській області 26.07.2025 року складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушень, передбачених ч.ч. 2-4 ст. 126 КУпАП, за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , складено протокол за ст. 124 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП; 12.09.2025 року працівниками поліції ВП № 1 (смт. Ємільчене) Звягельського РВП РУП ГУНП в Житомирській області складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; 12.09.2025 працівниками поліції ВП № 3 (с-ще. Хорошів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області складено адміністративний протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, працівниками поліції ВнП № 4 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області щодо ОСОБА_5 19.09.2025 було складено адміністративний протокол за ч. 5 ст.126 КУпАП та винесено постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за керування ним автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом.

На даний час, є обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном їх власнику та користувачеві, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчужене, передане, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Вилучений автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом. Також є обґрунтована необхідність заборони відчуження, розпорядження та/або користування автомобіля «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки існує ризик того, що він може бути прихований, пошкоджений, зіпсований, знищений, втрачений, відчужений, переданий, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою запобігання можливості користування та розпорядження автомобілем «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належать згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 12.09.2017 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителю АДРЕСА_1 , та яким користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_2 , або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, належить арештувати майно, яке перебуває у власності ОСОБА_6 , а саме: автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, дослідивши надані письмові матеріали справи приходить до наступного висновку.

Згідно абз. ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до вимог ст.ст. 170-173 КПК України арешт на вказану річ накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, та слідової інформації, що міститься на них, можливої конфіскації майна, проведення експертиз, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, з-поміж іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Ч. 1 ст. 382 КК України передбачає умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, що не відповідає (у випадку накладення арешту) критеріям розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження. (п. 5, ч. 2 ст. 173 КПК України);

Предметом злочину за частинами 1-3 ст. 382 КК є судовий акт органів правосуддя (рішення, вирок, ухвала, постанова), який постановлений: а) судом будь-якої юрисдикції (загальної чи спеціалізованої); б) судом будь-якої інстанції (першої, апеляційної чи касаційної); в) судом із будь-якої категорії судових справ (цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних) і г) набрав законної сили.

Об`єктивна сторона злочину за ч. 1 ст. 382 КК полягає в одному із таких, альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: а) невиконання (ухилення від виконання) вироку, рішення ухвали, постанови суду або б) перешкоджання їх виконанню.

За частиною 1 ст. 382 КК склад злочину є формальним, бо його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь - дії (перешкоджання) чи бездіяльності (невиконання), і саме з цього моменту злочин визнається закінченим та набуває триваючого характеру.

Невиконання судового акта - це бездіяльність, що полягає у незастосуванні передбачених законом і судовим актом заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт. Форми (способи) невиконання судового акта можуть бути різними, наприклад, пряма і відкрита відмова від його виконання, тобто висловлене в усній чи письмовій формі небажання його виконати. Невиконання може мати і завуальований характер, коли зобов`язана особа хоча відкрито і не відмовляється від виконання судового акта, але вживає певних зусиль, які фактично роблять неможливим його виконання (умисно не розпечатує пошту, не приймає державного виконавця, направляє документ не за адресою тощо).

Перешкоджання виконанню судового акта - це активні дії, які становлять протидію реалізації вимог, що містяться в цьому акті, вчинювану з метою недопущення його виконання, наприклад, підкуп або обман державного виконавця, погрози або насильство щодо нього тощо. Якщо перешкоджання виконанню судового акта пов`язане із вчиненням інших злочинів (наприклад, даванням хабара, застосуванням насильства, знищенням документів), дії винного кваліфікуються за сукупністю злочинів.

Суб`єкт цього злочину може бути як спеціальним, так і загальним. Тому питання про визнання особи суб`єктом цього злочину необхідно вирішувати диференційовано:

за частиною 1 ст. 382 КК, якщо злочин вчиняється шляхом невиконання судового акта, суб`єкт злочину - спеціальний, оскільки ним може бути лише така особа, на яку законом і цим судовим актом покладений обов`язок з його виконання і вона має реальну можливість його виконати. Якщо ж передбачений ч. 1 ст. 382 КК злочин здійснюється шляхом перешкоджання виконанню судового акта, то з урахуванням характеру дій, які можуть становити зміст такого перешкоджання, вчинити цей злочин може як спеціальний суб`єкт - зобов`язана до виконання судового акта особа, так і загальний - будь-яка особа, що досягла 16-річного віку;

На думку слідчого судді, автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні за статтею 382 КК України, якщо він був знаряддям вчинення злочину (наприклад, використовувався для перешкоджання виконанню судового рішення) або містить на собі сліди злочину, що можуть бути використані для встановлення обставин справи, однак жодного посилання на вказані обставини, ні постанова про визнання та приєднання речових доказів до кримінального провадження, ні клопотання про накладення арешту не містить, тобто на момент розгляду клопотання про накладення арешту на вказаний автомобіль слідчому судді таких доказів прокурором не надано.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. З досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження наданих прокурором, документ який вказує на те, що транспортний засіб затриманий датований 20.09.2025 року(акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу), тоді як клопотання про накладення арешту до суду надійшло 23.09.2025 року, тобто з порушенням вимог КПК України.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Суд звертає увагу на той факт, що прокурор в клопотанні зазначає про те, що транспортний засіб вилучений, однак жодного документу яким автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 було вилучено органом досудового розслідування суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищевикладене та не зважаючи на те, що слідчим прийняте рішення про визнання автомобіль «MAZDA 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом по справі, на думку слідчого судді відсутні законні підстави для його арешту, а тому в клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст. 172-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000243 від 20.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України ВІДМОВИТИ.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 06 жовтня 2025 р. о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1