У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 22.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

встановив:

во Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з Ужгородської окружної прокуратури надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 22.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.09.2025 призначено підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 22 лютого 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2009 р. біля 21.08 год. на ділянці автомобільної дороги «Ужгород-Перечин-Самбір» перед виїздом на об?їзну дорогу міста Ужгород було виявлено труп ОСОБА_4 , 1990 р.н., мешк. АДРЕСА_1 . При попередньому огляді на трупі виявлено тілесні ушкодження у вигляді вертикальної рани в тім?яній ділянці голови, саден на шкірних покривах передньої поверхні грудної клітини справа, патологічна рухомість кісток склепіння черепа та кісток лицевого скелету. Ймовірно, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав від невстановленого транспортного засобу при невстановлених обставинах. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 412 від 28.10.2009 р. Причиною смерті ОСОБА_4 став шок, зумовлений забоєм головного мозку та перелом кісток черепа і обличчя внаслідок неуточненого дорожнього нещасного випадку.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та з моменту його вчинення минув десятирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений п.4 ч.1 ст.49 КК України, а встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не вдалося,

прокурор просить кримінальне провадження №0000381 від 22.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор, належним чином повідомлений про час даного судового засідання, для участі у розгляді клопотання не прибув.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження 0000381, органом досудового розслідування відділом поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2013 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, 27.10.2009 р. біля 21.08 год. на ділянці автомобільної дороги «Ужгород-Перечин-Самбір» перед виїздом на об?їзну дорогу міста Ужгород було виявлено труп ОСОБА_4 , 1990 р.н., мешк. АДРЕСА_1 . При попередньому огляді на трупі виявлено тілесні ушкодження у вигляді вертикальної рани в тім?яній ділянці голови, саден на шкірних покривах передньої поверхні грудної клітини справа, патологічна рухомість кісток склепіння черепа та кісток лицевого скелету. Ймовірно, що дані тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав від невстановленого транспортного засобу при невстановлених обставинах. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 412 від 28.10.2009 р. Причиною смерті ОСОБА_4 став шок, зумовлений забоєм головного мозку та перелом кісток черепа і обличчя внаслідок неуточненого дорожнього нещасного випадку.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування вчинені наступні дії: проведено судово-медичне дослідження, оформлене актом №386 від 27.11.2009 року.

19.09.2025 до суду скеровано дане клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 22.02.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Суд зазначає, що з листопада 2009 року до часу звернення прокурора із зазначеним клопотанням до суду, досудове розслідування у кримінальному провадженні не здійснювалося. З огляду на викладене, суд вважає, що розслідування кримінального провадження №0000381 від 22.02.2013не може відповідати вимозі ефективності.

Заступником начальника СВ капітаном поліції відділу поліції №l Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лише 15.09.2025 було доручено працівникам СКП ВП №1 провести необхідні заходи з метою встановлення можливих свідків та очевидців ДТП, засобів відеоспостереження у районі місця події чи маршруті їх руху перед ДТП, для встановлення всіх обставин, які мають значення для досудового розслідування; встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення та транспортний засіб на якому було скоєно ДІП; провести всі інші необхідні заходи з метою встановлення всіх обставин

ДТП.

Однак, з рапортів від 16.09.2025, складених за результатами виконання вказаного доручення, вбачається, що свідки, винна особа не встановлені через сплив великого періоду часу.

Однак у вказаних рапортах не зазначено жодних заходів, які були вжиті оперативними працівниками з метою розкриття кримінального правопорушення. Крім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутня жодна інформація щодо потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Статтею 9 ч. 4 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості". Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (справа "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З цих підстав відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом за клопотанням прокурора.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Аналізуючи наведені процесуальні норми, суд зазначає, що для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України необхідна наявність одночасно двох обставин, а саме: закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та неможливість досудового слідства встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать про ефективність досудового розслідування і правильність висновків прокурора про наявність підстав для звернення до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження, а тому клопотання не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 284, 314, 369-372, 376 КПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 22.02.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1