Справа № 215/2060/24
УХВАЛА
18 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ВСТАНОВИВ:
До суду для розгляду надійшло вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , посилаючись на те, що необхідно провести судовий розгляд справи, враховуючи тяжкість, кількість і суспільну небезпеку злочинів, вчинених у співучасті, значну суму матеріального збитку, суворо міру покарання, дію в державі воєнного стану, спроможність залишити межі України, обізнаність обвинуваченого про особисті дані потерпілих, свідків, розташування і доступ до електронно-обчислювальної техніки, злочинні схеми, через продовження існування ризиків вчинення нового злочину, незаконного впливу на свідків, знищення чи спотворення речей і документів, перешкоджання провадженню іншим чином та ухилення від суду.
В судовому засіданні захисник і обвинувачений заперечували проти клопотання прокурора, вказували на відсутність існування ризиків. Просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначали про також про наявність сім`ї, місця проживання і місця навчання, позитивну характеристику, незначну суму збитку, також вказували про завищений розмір застави.
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.
Так, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд зазначає, що ОСОБА_11 на даний час, як і на час обрання запобіжного заходу, обвинувачується у вчиненні під час воєнного стану особливо тяжкого злочину, вчиненого у складі злочинної організації, який викликає тяжкі соціальні наслідки і за який законом передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, має можливість виїзду за кордон, тому з метою уникнення можливої суворої відповідальності він може переховуватися від суду . Також, ОСОБА_11 постійного джерела доходу не має, обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, йому відомі особисті дані потерпілих і свідків, місце розташування і порядок доступу до електронно-обчислювальної техніки, тому наявні ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків, знищення чи спотворення речей і документів, перешкоджання провадженню іншим чином з метою уникнення від суворого покарання, а також продовження злочинної діяльності з метою відшукання коштів для прожиття.
Отже, суд вважає, що на цей час обставини, на які посилався суд при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та є актуальними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, в т.ч. домашній арешт, може виявитися недостатнім для забезпечення існуючих ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону.
Доводи сторони захисту не спростовують вищевказані обставини і є недостатніми для зміни запобіжного заходу. Наявність більш мяких запобіжнх заходів в інших обвинувачених не є тією обставиною, що враховується при обранні запобіжного заходу. Відсутність порушень процесуальних обовязків в даному випадку повязано з дієвістю запобіжного заходу.
Чинний КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково, тобто, поза всяким сумнівом, здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні надалі.
Враховуючи наведені вище обставини, інтереси правосуддя, в т.ч. необхідність проведення судового розгляду, допит самого обвинуваченого, та зважаючи на значний суспільний інтерес до такої категорії справ, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів, без зміни розміру застави.
Керуючись ст.ст.177, 199, 183, 184, 331 КПК України, суд -
Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 60 днів до 17 січня 2026 року з можливістю внесення застави у розмірі 605 600 грн. та в порядку, визначеному ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20.02.2024.
У задоволенні клопотання обвинуваченого і захисника - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ

СУДДІ