Справа № 161/9186/22
п/с 1-кп/164/32/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянув у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_12 від 02 січня 2026 року, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000179 від 11 червня 2021 року, про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, який утримується в ДУ „Рівненський слідчий ізолятор", громадянина України, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України та клопотання захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Маневицького районного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000179 від 11 червня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1, ч. 1 ст. 255-2 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_13 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Маневицького районного суду Волинської області від 02 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, після чого вказаний захід неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 07 листопада 2025 року, вказаний запобіжний захід продовжено до 05 січня 2026 року включно.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст. 183, 184, 199 КПК України.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 доведено:

1) наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, які представлені прокурором;

2) наявність обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та переховуватись від суду, а також те, що на час розгляду даного клопотання вказані ризики не зменшилися, що виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам;

4) необхідність продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_5 на додатковий термін у 60 днів.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти клопотання прокурора та наполягав на тому, що ОСОБА_5 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Просив звернути увагу суду, що ОСОБА_5 потребує госпіталізації до медичного закладу, так як планує хірургічну операцію на правому колінному суглобі.

ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та наполягав на тому, що в нього є дружина та п`ятеро дітей з якими він планує проживати в разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім цього дружина вагітна і скоро він стане батьком шести дітей. В умовах слідчого ізолятора йому не надано необхідної медичної допомоги і якщо йому не змінити запобіжний захід то є ризик отримати інвалідність.

Захисник ОСОБА_11 підтримала захисника ОСОБА_8 і вважає, що прокурор формально підходить до складення зазначених клопотань і майже не змінює тексту в клопотаннях. Вона вважає, що недопустимо утримувати обвинуваченого під вартою тривалий час тому запобіжний захід необхідно змінити.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою оцінено в сукупності наступні обставини:

1) ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255-1 КК України, які відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, серед яких злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а за вчинення злочину зазначеного ч. 2 ст. 255-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої. Суд бере до уваги, що ОСОБА_14 усвідомлюючи ймовірність визнання його винним за висунутим йому обвинуваченням та в разі цього відбуття ним покарання, може переховуватись від суду.

2) вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки в медичних документах поданих стороною захисту зазначено інформацію про травму, про те відсутня конкретна відповідь лікаря про неможливість проведення належного лікування в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає достатньо обґрунтованими доводи прокурора про наявність вищезазначених ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання даним ризикам.

Суд рахує, шо подані захисником ОСОБА_8 копії медичних документів не є переконливими доказами на не можливість проведення медичного лікування ОСОБА_5 в умовах СІЗО.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, їх ступінь тяжкості та покарання, що йому загрожує у випадку визнання винуватим у їх вчиненні, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , які викладені вище, суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк у 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені в ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а тому в такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно ч. 3, 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Суд враховуючи тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , обставини вчинення злочинів, те що обвинувачений неодноразово судимий, обвинувачується у вчинені злочину в складі організованої групи, що не виключає можливості перебуваючи в місцях позбавлення волі через інших осіб здійснити вплив на потерпілого та свідків, враховуючи, що перебування на волі обвинуваченим надає йому додаткові можливості на вплив на учасників судового процесу, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

З врахуванням підозри та відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, а також приймаючи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, зокрема, те що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується - суд рахує неможливим застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків та запобігання ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України, керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183-184, 186-187, 193-194, 196-197, 199, 369, 372, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора відділу обласної прокуратури ОСОБА_12 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

У клопотанні захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, який утримується в державній установі „Рівненський слідчий ізолятор", на 60 (шістдесят) днів до 02 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням в ДУ „Рівненський слідчий ізолятор".

Копію даної ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора ОСОБА_12 та прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1