У Х В А Л А

12 листопада 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

представника власника майна адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002341 від 10.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна

в с т а н о в и в :

10.11.2025 до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке вилучено під час огляду місця події 10.11.2025, а саме: транспортний засіб марки «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер: :01:029:0160.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002341 від 10.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чч Білоцерківського РУП надійшло повідомлення, що 09.11.25 близько 23 год. 20 хв. працівниками патрульної поліції м. Біла Церква, поруч із буд. 9 по вул. Січневий прорив, в м. Біла Церква, Київської області, було виявлено автомобіль марки "Subaru Forester" номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в автомобілі зберігав предмет зовні схожий на гранату.

10.11.2025 у період часу з 01:34 год. по 01:43 год. у порядку ст. 237 КПК України поблизу під`їзду 1, буд. 9, по вул. Січневого прориву, в м. Біла Церква проведено огляд місця події, в ході якого в транспортному засобі марки «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , належному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у бардачку, що розташований на передній панелі приладів, навпроти переднього пасажирського сидіння, візуально виявлено предмет, ззовні схожий на бойову гранату «Ф1».

Після проведення огляду, транспортний засіб марки «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , передано на зберігання до майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер земельної ділянки: :01:029:0160.

10.11.2025 транспортний засіб марки «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 постановою слідчого визнаний речовим доказом, у порядку ст. 98 КПК України.

Виходячи з того, що під час вищезазначеного огляду виявлено та вилучено предмети, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

Також, є необхідність у накладенні арешту на вилучений автомобіль, оскільки є достатні підстави вважати, що суд у випадку ухвалення обвинувального вироку може застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки даний автомобіль був використаний як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання про накладення арешту на майно подано з метою забезпечення збереження речового доказу та спеціальної конфіскації.

Як на правове обгрунтування клопотання, прокурор посилається на положення ст. 98,131, 167, 168, 170, 171 КПК України, ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що праціниками поліції було фактично проведено обшук автомобіля, оскільки дверцята автомобіля на момент слідчої дії були відкриті та бардачок автомобіля також.

Власник майна ОСОБА_4 заперечив проти накладення арешту на автомобіль Водночас зазначив, що йому не відомо що а предмет знаходиться його автомобілі. Повідомив, що після огляду, автомобіль було зачинено, опечатано та вилучено. На момент огляду автомобіль і зокрема скло, пошкоджень які б давали можливість вільного доступу до салону не мали.

При вирішенні клопотання про застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя, діючи у відповідності до вимог КПК України та, виходячи із завдання кримінально провадження, має судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Обставини викладені у клопотанні, дають слідчому судді підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав, вважати що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

Прокурором доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, що не призведе до порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє наведені представником заперечення, оскільки наведені обставини є предметом доказування та оцінки судом при розгляді справи по суті висунутого обвинувачення.

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, зокрема копії протоколу огляду місця події, копії протоколів допиту свідків, у яких містяться дані, на які вказує у клопотанні прокурор, і зважаючи на те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002341 від 10.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 10.11.2025, а саме транспортний засіб марки «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, VIN НОМЕР_2 , належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер: :01:029:0160.

Застосувати щодо автомобіля «Subaru Forester», д.н.з.: НОМЕР_1 , заборону володіння, розпорядження та користування арештованим майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.11.2025 о 08 год. 35 хв.

Слідчий суддяОСОБА_6