Справа № 683/2911/25
УХВАЛА

13 січня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи у судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.309 КК України,

в с т а н о в и в:

У проваджені Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.309 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 16 січня 2026 року включно.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, ризик переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечують. Захисник просить застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1-3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого ухвалою суду від 18 листопада 2025 року продовжено по 16 січня 2026 року включно.

До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені двох кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий за ч.3 ст.309, ч.3 ст.311, ч.1 ст.312 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, яке відбував реально. Кримінальні правопорушення, у яких наразі обвинувачується ОСОБА_4 , вчинені ним при непогашеній та не знятій судимості, у період умовно-дострокового звільнення з невідбутим строком покарання 4 роки 10 місяців 7 днів позбавлення волі. Також ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем ЗСУ ухилився від проходження військової служби, у зв`язку із чим за фактом самовільного залишення військової частини наявне відповідне кримінальне провадження.

Крім того, вироком Вишгородського районного суду Київської області від 03 грудня 2025 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.309, ч.3 ст.311 КК України та і з застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці із реальним відбуванням покарання.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до вчинення кримінальних правопорушень, а тому, перебуваючи на волі він може ухилятись від суду та продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення.

Зважаючи на те, що заявлені ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, суд вважає, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на думку суду, не зможе запобігти відповідним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При цьому, обвинуваченим та його захисником не доведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу обвинуваченому, які нові обставини виникли після прийняття рішення про застосування запобіжного заходу.

Оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, тому суд вважає за необхідне продовжити тримання його під вартою на строк по 13 березня 2026 року включно.

Підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд не вбачає.

Розмір застави в силу п.1 ч.4 ст.183 КПК України судом не визначається, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Керуючись ст.331 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.309 КК України, продовжити по 13 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: