ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1649/24

Провадження № 1-кп/486/122/2025

02 грудня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 18 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000084, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Руська Долина, Виноградівського району, Закарпатської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, який не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_3 під час перебування на другому поверсі, під`їзду № 1 в будинку АДРЕСА_2 15 липня 2024 року близько о 10:50 години, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_5 , виник умисел, направлений на завдання ОСОБА_5 ударів з метою завдання фізичного болю останньому.

Реалізуючи свій умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання фізичного болю та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , стоячи по ліву сторону, наніс ОСОБА_5 один удар ліктем правої руки в область грудної клітини, тим самим умисно завдав ОСОБА_5 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину не визнав, просив закрити кримінальне провадження відносно нього. Посилається на таке. Всі обвинувачення відносно нього ґрунтується на неправдивих свідченнях заінтересованих свідків, які не збігається між собою та не збігаються з попередніми свідченнями. А також на підставі неправдивих медичних даних і виписки з медичної картки стаціонарного хворого, що повністю спростовуються висновком експерта 69-к. Упередженому ставленні працівника поліції та прокурора. Дізнавачем не було проведено слідчий експеримент за його участю, як того вимагали вказівки прокурора. Слідчих дій за його участю не проводилося, що на його думку є підставами для закриття кримінального провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення та відсутності доказів, що підтверджують його позицію.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованому йому діяння, не зважаючи на невизнання вини, знайшла своє підтвердження на підставі наступних доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він працює інженером ДП ПрАТ «Атомсервіс», до якого надійшла заявка від Миколаївської електропостачальної компанії на відключення абонента ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , електричної енергії, для чого була створена комісія.

15 липня 2024 року близько 11:00 год. він у складі комісії піднявся на поверх де розташована квартира АДРЕСА_3 , та представник ОСББ надав їм доступ до лічильника. Під час процедури відключення, з квартири вийшов ОСОБА_3 , зауважив, що це його майно, і вони не мають права відключати його. ОСОБА_3 почав штовханину з поліцейським, а потім штовхав їх. Ліктем правої руки ОСОБА_3 наніс йому удар в ліву сторону в районі ребр, від чого йому стало дуже боляче, від відчув різкий біль і присів навшпиньки. При цьому ОСОБА_3 продовжував штовханину з поліцейським, потім з ОСОБА_3 знов почав штовхати, і в якийсь момент штовханини його рука попала в шафу, від чого він також відчув сильний біль. Шафа з лічильниками під час цих подій, відключена від електропостачання не була. В подальшому він звернувся до лікарні. Підтримав цивільний позов.

Свідок ОСОБА_7 , який працює електромонтером ДП ПрАТ «Атомсервіс», пояснив, що 15 липня 2024 року він у складі комісії відправився на відключення квартири АДРЕСА_3 . Він відкрив шафу і почав демонтаж електропроводки за допомогою ОСОБА_5 . Під час відключення вийшов ОСОБА_3 і почав говорити, що це його майно. Почалась штовханина між ОСОБА_3 і членами бригади. Внаслідок цієї штовханини його відштовхнув ОСОБА_5 , але він повернувся до шафи доробляти і тоді ОСОБА_3 вдарив правим ліктем у підребер`я ОСОБА_5 , від чого той одразу присів. Поліція відтягувала ОСОБА_3 , і не давала йому підійти. У цей час він продовжував працювати у щитку, при цьому ОСОБА_3 кричав, що вони неправомірно поводяться. ОСОБА_5 було зле, йому було важко дихати, його ліва рука напухла, у нього був забій, а потім ОСОБА_5 був на лікарняному. Після роботи по знеструмленню ОСОБА_5 поїхав самостійно на роботу. Відносно ОСОБА_3 колись в суді була справа за ст. 173 КУпАП, яка була закрита.

Свідок ОСОБА_8 , яка працює контролером ДП ПрАТ «Атомсервіс», пояснила, що 15 липня 2024 року вона працювала у складі бригади при відключенні від електропостачання квартири АДРЕСА_3 . До складу бригади входили ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Крім них на відключенні був присутній голова ОСББ та працівник поліції. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали відкривати шафу та розпочали відключення. В цей час вийшов ОСОБА_3 , який поводився агресивно та почав штовхати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . При цьому шафа з лічильниками перебувала під напругою, що було небезпечно. Відбувалась штовханина, штовхав ОСОБА_3 , кричав щоб вони не відключали його від електропостачання. Потім вийшла дружина ОСОБА_3 . В якийсь момент ОСОБА_5 відійшов, просів і тримався за бік. ОСОБА_5 скаржився, що у нього болить ліва рука та в області ребр. Після конфлікту ОСОБА_5 був на лікарняному, оскільки отримав травму. Самого удару не бачила.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що влітку 2024 року він у складі комісії прийшов по Соборності, 2, на другий поверх на вимогу Миколаївської електропостачальної компанії з приводу відключення ОСОБА_3 від електроенергії внаслідок заборгованості. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали відключення, ОСОБА_7 відключав, а ОСОБА_5 або підсвічував йому, або щось фіксував, він не пам`ятає. Із квартири вийшов ОСОБА_3 зі словами, «що ви робите», штовхнув ОСОБА_5 ліктем в область живота, штовхав ОСОБА_5 в щиток з електролічильниками і ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_7 від щитка. Потерпілий упирався, а поліцейський намагався стояти між ним та ОСОБА_5 . ОСОБА_5 присів, сказав, що йому боляче, взявся за руку та тримався за живіт. Наступного дня ОСОБА_5 пішов на лікарняний. Він не пам`ятає, сам піднявся ОСОБА_5 , чи його підняли.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що 15 липня 2024 року був запрошений ДП ПрАТ «Атомсервіс» для підтримки громадського порядку та забезпечення безпеки при відключенні від електропостачання ОСОБА_3 . Прийшли на другий поверх по просп. Соборності, 2. Як розпочали відключення із квартири вийшов ОСОБА_3 , він був агресивно налаштований. Він встав між працівником ДП ПрАТ «Атомсервіс» та ОСОБА_3 ОСОБА_3 вдарив ліктем одного з працівників ДП ПрАТ «Атомсервіс» в грудну клітину. Потерпілий упав на щиток і вдарився рукою об щиток. Весь цей час ОСОБА_3 поводив себе агресивно, кидався на працівників ДП ПрАТ «Атомсервіс», сварився, він бачив один удар ліктем в область грудної клітини потерпілому, а потім поранення потерпілим рукою об щиток. Потім ОСОБА_3 зателефонував по телефону 102 і доповів, що працівник поліції у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він є головою ОСББ «Соборності, 2». В зв`язку з несплатою за електричну енергію влітку минулого року ДП ПрАТ «Атомсервіс» неодноразово намагались знеструмити квартиру ОСОБА_3 . Востаннє представники ДП ПрАТ «Атомсервіс» та дільничний прийшли для знеструмлення, для чого він відкрив їм щиток з лічильниками електричної енергії. Дільничний став біля дверей квартири, де проживає ОСОБА_3 а працівники ДП ПрАТ «Атомсервіс» намагалися знеструмити квартиру ОСОБА_3 . Вийшов ОСОБА_3 , який поводив себе агресивно, і почав всіх «зносити» до щитку. Спочатку «зніс» дільничного, дільничний притримував ОСОБА_3 щоб не потрапив на електрощіток. У щитка працювали ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . При цьому, під час цих подій вийшли теща та дружина ОСОБА_3 , почали кричати. Моменту удару він не бачив, оскільки пішов коли почалась штовханина.

Свідок ОСОБА_12 , яка є сусідкою ОСОБА_3 пояснила, що можливо взимку в січні-лютому 2025 року почула сильний галас коло дверей, вийшла. Побачила біля електролічильників людей, які навалились на ОСОБА_3 , відтягували його, хапали за руки та тягнули від щитової, а ОСОБА_3 відмахувався. Вона припускає, що йшла бійка за щіток. Бачила, що там був поліцейський та, крім інших осіб голова ОСББ. Вийшли також теща і жінка ОСОБА_3 . Вони щось кричали, обставин, що відбувались вона не знає.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 15 липня 2024 року в ранковий час почула крики та вийшла у коридор, де побачила, що ОСОБА_3 притиснули до стіни ОСОБА_9 та поліцейський, вона розпочала кричати, щоб його відпустили, при цьому ОСОБА_3 вимагав документи у присутніх у коридорі людей. Потерпілого вперше побачила в судовому засіданні. Ударів з боку ОСОБА_3 ОСОБА_5 не бачила. Їм не повідомлялось, що є рішення про відключення, і що таке відключення буде здійснюватися. Боргу по електропостачанню у них не було. Її теж штовхали, але побої вона не знімала.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 - її зять. Приблизно пів року тому ОСОБА_3 захищав свої права та права своєї сім`ї, оскільки працівники ДП ПрАТ «Атомсервіс» прийшли без попередження, вона вийшла у коридор та побачила, що ОСОБА_3 підбіг до щітку, а його штовхали. Він кричав «давайте по справедливості», бачила, що ОСОБА_3 захищав, і припускає, що його відштовхували від щітка. Була метушня, що зять робив біля щітка вона не знає. У коридору під час цієї події була жінка та чоловіки, точну кількість вона не пам`ятає.

Відповідно до висновку експерта №275-М, від 13 серпня 2024 року у ОСОБА_5 виявлено забій стінки живота зліва, грудної клітки зліва, забій інших частин зап`ястка та кісті зліва. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 15 липня 2024 року при падінні на конструкцію електрощитової після поштовху. Могли виникнути одномоментно.

Відповідно до висновку експерта №69-К, від 27 серпня 2024 року встановити ступень тяжкості тілесних ушкоджень не надається можливим.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2024 року було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого та його представника з метою перевірки і уточнення відомостей щодо механізму та локалізації спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, в ході якого було потерпілим зазначено, механізм та послідовність нанесення йому ударів. Потерпілий вказав рукою на електричну шафу і пояснив, що стояв біля шафи, проводив роботи по відключенню квартири АДРЕСА_3 , від електричної мережі. Ставши біля статиста з лівого боку, пояснив, що саме так стояв біля нього ОСОБА_3 . Після чого продемонстрував удар ліктем в область грудної клітини зліва, а саме по ребрам статиста, та пояснив, що саме так йому завдав удару ОСОБА_3 в область ребр. Після нанесення удару він присів, так як почував себе зле. Потім продемонстрував на статисті, як ОСОБА_3 штовхав його руками 4-5 разів, та продемонстрував, як він не втримався та вдарися рукою об внутрішню частину шафи.

Під час проведення слідчого експерименту 24 вересня 2024 року зі свідком ОСОБА_7 , який зафіксовано у відповідному протоколі, було відтворено події від 15 липня 2024 року при яких його колезі ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження. В тому числі було імітовано нанесення удару ОСОБА_5 ОСОБА_3 із розташуванням учасників події біля шафи.

Вимога обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження є такою, що не підлягає розгляду у порядку ст. 284 КПК України та ці питання підлягають вирішенню під час ухвалення вироку.

Суд ставиться критично до посилань обвинуваченого, що невиконання дізнавачем вказівок прокурора, є підставою для недоведеності вчинення кримінального правопорушення, оскільки таке невиконання може потягнути за собою дисциплінарну відповідальність для дізнавача, а суд оцінює лише зібрані по справі докази, а не ті, які гіпотетично могли б бути зібраними. Крім того, недбалість виконання посадових обов`язків при ухваленні вироку судом не оцінюється.

Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого про неправдиві свідчення заінтересованих свідків з боку постраждалого і вважає, що вони доповнюють один одного і не суперечать між собою, а також узгоджуються між собою щодо місця, часу, вчинення кримінального правопорушення, а також механізму завдання болі потерпілому.

Суд надав оцінку висновку експерта № 69-К. З урахуванням кваліфікації дій обвинуваченого, медичні дані з медичної картки стаціонарного хворого судом не беруться до уваги.

Оцінюючи всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисного завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто за ч. 1 ст. 126 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується як позитивно так і негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а також те, що він є особою, яка досягла пенсійного віку.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувався.

При вирішенні цивільного позову суд приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що діями обвинуваченого було завдано біль, після чого потерпілий проходив лікування, суд вважає доведеним витрати на лікування, що підтверджені чеками, а всього на суму 8720 грн /том 1 а.с 37, 38/.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В силу ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що потерпілий пережив стрес, відчув біль, внаслідок чого звертався до лікарні.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 4000 грн.

В силу ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню 30000 грн витрат на правничу допомогу, що підтверджується актом наданих послуг та квитанцією № 98 /том 1 а.с. 43, 44/.

Керуючись статтями 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання штраф в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Цивільний позов потерпілого задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 8720 (вісім тисяч сімсот двадцять) гривень майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 4000 (чотири тисячі) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 30000 (тридцять тисяч) гривень витрат на правничу допомогу.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1