справа № 208/7014/25
провадження № 1-в/208/523/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

засудженої ОСОБА_4 - в режимі ВКЗ

представника ДУ «КВК (№34)» ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34) про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського надійшло зазначене подання, в якому ставиться питання про приведення вироків засудженої ОСОБА_4 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024.

В судовому засіданні представник ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» ОСОБА_5 , який діє на підставі довіреності, підтримав 22 серпня 2023 року та 08 лютого 2024 рок, а також за епізодами за вироком від 10 квітня 2024 року менше розміру, що передбачає кримінальну відповідальність.

Засуджена ОСОБА_4 також підтримала подання та просила привести вироки відносно неї у відповідність до закону.

Суд, заслухавши представника установи виконання покарань, засуджену та прокурора, який вважав подання обґрунтованим, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 22 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України і їй призначено покарання у виді 5 років позбавленняволі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від покарання з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 08 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і їй призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточне покарання, з урахуванням покарання за попереднім вироком, визначено у виді 5 років 1 дня позбавлення волі.

Вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України і їй призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання, з урахуванням покарання за попереднім вироком, визначено у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

Покарання засуджена відбуває в ДУ "Кам`янська виправна колонія (№34)".

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, ст.51 КУпАП викладена в іншій редакції, якою зокрема визначена вартість чужого майна, що становить дрібне викрадення чужого майна, і відповідно розмежовує адміністративні та кримінальні правопорушення.

Із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України ви-значено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податково-го року.

Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні 21 березня 2023 року замаху на крадіжку на загальну суму 295,86 грн і у вчиненні 03 травня 2023 року замаху на крадіжку на загальну суму 687,58 грн.

Також відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 08 лютого 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні 01 грудня 2023 року крадіжки на загальну суму 2205,60 грн.

З 01 січня 2023 року податкова соціальна пільга становила 1342 гривні, і відповідно нижня межа крадіжки, що є кримінальним правопорушенням, на час діяння, за вчинення яких засуджена ОСОБА_4 , становить 2684 гривню. В той же час, відповідно до вироків сума майна, яке намагалася викрасти ОСОБА_4 становить 295,86 та 687,58 грн за відповідними епізодами та сума викраденого майна становить 2205,60 грн.

Отже, оскільки вартість як майна, що намагалася викрасти ОСОБА_4 , так і викраденого нею майна, на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожним епізодом, то відповідні діяння перестали бути кримінально караним.

Відповідно до ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за кожним із вищезазначених вироків.

Відповідно до вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні 09 листопада 2023 року крадіжки на загальну суму 2352,00 грн. та 22 листопада 2023 року у вчиненні крадіжки на загальну суму 2183,60 грн.

Вартість майна, що викрала ОСОБА_4 за цими епізодами також менша нижньої межі крадіжки, що є кримінальним правопорушенням.

Отже, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна, на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то відповідне діяння перестало бути кримінально караним, і відповідно до ч.2 ст. 74 КК України, остання підлягає також звільненню від покарання за вказаними епізодами.

В той же час, оскільки вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року ОСОБА_4 визнана винуватою у вчинені декількох епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, окремо їй покарання за цими епізодом не призначалось, то в цій частині покарання зміні не підлягає.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_6 звільнена від покарання, призначеного вироками Дніпровського районного суду м. Києва від 22 серпня 2023 року та 08 лютого 2024 року за діяння, караність яких усунута, то нині відсутні підстави для застосування ст.71 КК України та визначення покарання за сукупністю вироків.

За таких обставин ОСОБА_4 слід вважати засудженою вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 квітня 2024 року, яким її засуджено за ч.1 ст.309 КК до покарання у виді 1 року обмеження волі, а також засудженою вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 серпня 2023 рок за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ст.74 ч.2 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34) про приведення вироку суду у відповідність до чинного законодавства відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , негайно звільнити від покарання, призначеного їй вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 22 серпня 2023 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_4 , негайно звільнити від покарання, призначеного їй вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 08 лютого 2024 року за ч.4 ст.185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_4 , негайно звільнити від покарання, призначеного їй вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України за епізодом крадіжки на суму 2352,00 гривень (09.11.2023), та за епізодом крадіжки на суму 2183,00 гривень (22.11.2023), на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 засудженою вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10 квітня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скаргу, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Кам`янського протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та оголошено учасникам судового розгляду о 08 годині 40 хвилин 18 листопада 2025 року.

Суддя ОСОБА_1