ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/493/25 Справа № 699/1104/25 Категорія: ст.181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

15 жовтня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

адвоката захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.10.2025, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлізово, російська федерація, українця, громадянина України, з середньою освітою одруженого, працюючого керівником чоловічого гурту «Манжари» в будинку культури Корсунь-Шевченківськоі міської ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби з 02.10.2025 до 30.11.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 щодо визначення поручителів та частково задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 , погоджене начальником Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й обрано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк дії ухвали обчислювати з 02.10.2025 до 30.11.2025.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя вказав про наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також враховано дані про особу підозрюваного.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною через порушення норм процесуального та матеріального права, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, якою просив: скасувати ухвалу слідчого судді від 02.10.2025; винести нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваному ОСОБА_7 ; направити до Черкаської обласної прокуратури копію ухвали для внесення до ЄРДР відомостей щодо незаконного притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення тяжкого кримінального правопорушення; направити до Офісу Генерального прокурора України копію ухвали для прийняття до прокурора Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури, який здійснює прокурорський нагляду кримінальному провадженні №0000045, заходів дисциплінарного реагування.

В обґрунтування апеляційної скарги, захисник вказав на невідповідність фактичних обставин слідчого судді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, адже це питання ставилося не захисником, а підозрюваним, який і забезпечив явку поручителів у судове засідання.

Крім того, в основу оскаржуваного рішення покладені матеріали, які не відповідають вимогам належності та допустимості. Так, слідчим суддею залишено поза увагою, що заява ОСОБА_10 від 17.06.2025 направлена з Офісу Генерального прокурора України до Черкаської обласної прокуратури та звідти скерована до Смілянської окружної прокуратури після чого прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури внесені відомості до ЄРДР. Тобто з моменту звернення заявника до відкриття кримінального провадження пройшло 9 днів. На думку скаржника внесення відомостей до ЄРДР є незаконним, оскільки його здійснено поза строками, передбаченими ч.1 ст.214 КПК України, і строк не поновлено у порядку, визначеному ст.117 КПК України.

Захисник зазначає, що підозрюваний категорично заперечує вчинення інкримінованих йому діянь, в той же час такі дії, які викладені у підозрі, не відносяться до розпусних відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму ВС від 30.05.2008. А дії у яких підозрюється ОСОБА_7 не відповідають ознакам злочину за ст. 156 КК України та не мають складу вказаного кримінального правопорушення. Скаржник вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо подій дворічної давнини, зокрема залишилася неперевіреною сторінка із щоденника малолітньої коли здійснено записи малолітньої та чи писала їх дитина під диктовку дорослих та, на думку адвоката, у стенограмі допиту малолітньої психологом ставляться навідні питання. Крім того, протоколи допиту законного представника та свідка від 28.07.2025 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення є ідентичними попри допит в різний час, що вказує на фальсифікацію та штучне створення доказів обвинувачення і свідчать в діях слідчого і прокурора про ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 372 КПК України притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності.

Також в апеляційній скарзі йдеться про те, що в оскаржуваній ухвалі не розкрито конкретно які саме ризики, передбачені ст.177 КПК України, існують у даному кримінальному провадженні. При цьому до клопотання слідчого не надано та не встановлено жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує орган досудового розслідування.

За вказаних обставин на переконання захисника застосування до ОСОБА_7 будь-якого запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні є незаконним.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважаючи її незаконною, необґрунтованою прокурор подала апеляційну скаргу, якою просила скасувати ухвалу слідчого судді з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження й істотні порушення вимог кримінального процесуального Закону та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.11.2025 включно з утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор вказує, що застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного з огляду на те, що наведені у клопотанні слідчого дані об`єктивно свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, що підтверджується зібраними доказами, наданими разом із клопотанням про обрання запобіжного заходу та з якими погодився слідчий суддя.

Однак наявність таких факторів як місце проживання і роботи не може слугувати гарантією належної процесуальної поведінки, оскільки підозрюваний проживає та зареєстрований у будинку, який не належить йому на праві приватної власності, оскільки власником житла є його дружина. Крім того, заслуговує на увагу те, що саме на робочому місці у позаробочий час ОСОБА_7 надає приватні уроки гри на гітарі, а отже місцем вчинення злочину є місце його роботи.

Також, на думку прокурора, слідчий суддя не звернув уваги на те, що потерпіла є малолітньою особою 2015 року народження, яка через вік та психологічну залежність від дорослих є особливо вразливою. Підозрюваний був її викладачем та займав авторитетне становище, що створює ризик психологічного тиску на дитину (зокрема, шляхом переконань, залякування, спроб змусити змінити показання), має доступ до колективу закладу культури, де може впливати на свідків таких як працівники культури чи батьків інших дітей, аби вони давали вигідні йому показання або відмовлялися свідчити.

Крім того, дана справа стосується репутаційно чутливої сфери (робота з дітьми), підозрюваний має статус керівника гурту, отже він може використовувати свої колишні зв`язки для дискредитації потерпілої та її дитини.

На думку прокурора існує велика вірогідність вчинення підозрюваним іншого аналогічного злочину, оскільки він має вільний доступ до дітей через професійну діяльність.

Отже, стан здоров`я підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності даного злочину на переконання прокурора свідчать, що єдиним спроможним для досягнення мети запобіжним заходом у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_11 є - тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити апеляційну скаргу та відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора та задовольнити апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою як для застосування так і продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 6 статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу чи його продовження слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.177, 178, 181 КПК України.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано лише за наявності ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, відділенням поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000045 від 25.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

30.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Висновки слідчого судді в цій справі відповідають приписам п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Слідчий суддя дослідив клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 разом з матеріалами, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, приведених у клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах.

Отже вимоги ч.2 ст.177 КПК України про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, як підстави для застосування запобіжного заходу, слідчим суддею виконано належним чином.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, на переконання апеляційного суду, більш достатнім запобіжним заходом до підозрюваного ОСОБА_7 буде застосування домашнього арешту цілодобово, оскільки такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, адже попри те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання і роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий, останньому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який, у разі доведення винуватості, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого. ОСОБА_7 працює у закладі культури та має вільний доступ до малолініх дітей через професійну діяльність.

Тому доводи прокурора у кримінальному провадженні щодо необхідності застосування до підозрюваного саме найсуворішого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження та органом досудового розслідування не доведені, однак підлягають до часткового задоволення з урахуванням висновку апеляційного суду про застосування цілодобового домашнього арешту.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності внесення відомостей до ЄРДР у зв`язку із пропуском строків, передбачених ст. 214 КПК України, є помилковими і не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки після отримання компетентним органом, уповноваженим на внесення відповідних відомостей до ЄРДР згідно зі ст. 214 КПК України, відомості про злочин внесено наступного дня після отримання заяви, що вбачається з витягу з ЄРДР (а.с.9).

Далі, у прохальній частині апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 також йдеться про направлення копії ухвали до Черкаської обласної прокуратури для внесення відомостей до ЄРДР щодо притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності і направлення копії ухвали до Офісу Генеральної прокуратури України для вжиття заходів дисціплінарного провадження щодо прокурора у кримінальному провадженні. З цього приводу апеляційний суд зазначає, що суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для внесення відомостей до ЄРДР з указаних в апеляційній скарзі причин з огляду на те, що порушення кримінального провадження під час досудового розслідування саме по собі не є підставою для внесення відомостей про новий злочин щодо органу досудового розслідування. Порушення виявляються та усуваються в рамках вже розпочатого провадження, і вони можуть бути підставою для скасування певних рішень, зупинення або закінчення досудового розслідування, а також для притягнення винних службових осіб до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності, але не для відкриття нового провадження за фактом самого порушення.

Посилання ж захисника щодо відсутності обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, відсутності складу кримінального правопорушення у діях підозрюваного, аналіз доказів у справі (щоденник малолітньої), пояснення свідків, тощо зводяться до оцінки обґрунтованості повідомленої підозри чи кваліфікації злочину, однак на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

На теперішній час досудове розслідування триває, відтак обставини кримінального правопорушення мають встановлюватись та конкретизуватись в подальшому під час судового розгляду, а наявні докази оцінюватись у сукупності з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування як стороною обвинувачення, так і підозрюваним та стороною захисту.

Крім того, на противагу доводам апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо недоведеності та необґрунтованості ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, та прийнятих слідчим суддею хоча і не «розкритих» слідчим суддею, апеляційний суд зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, і встановленим в судовому засіданні. Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже, враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, характер інкримінованих дій та тяжкість покарання, яке загрожує в разі визнання його винним, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, і про які вказує слідчий у клопотанні, здатен запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись вимогами ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника підозрюваного має бути відхилена, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а ухвала слідчого судді має бути змінена в частині часу застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме: із забороною залишати житло в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. на застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але цілодобово в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2025, з додатковим покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,крім тих, що застосував слідчий суддя, а саме: обов`язку не залишати місце свого фактичного проживання у певний час доби, та встановленням процесуального обов`язку підозрюваному утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у даному кримінальному провадженні, крім як під час прийняття ними участі в здійсненні слідчих та процесуальних дій, в решті ухвала - має бути залишена без змін.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного відхилити.

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.10.2025 про застосування відносно ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступної доби з 02.10.2025 до 30.11.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, - змінити в частині визначення часу застосування запобіжного заходу і процесуальних обов`язків.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання по АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2025 включно.

Покласти, крім визначених слідчим суддею, на підозрюваного ОСОБА_7 в межах дії запобіжного заходу наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , крім необхідності перебувати в укритті чи бомбосховищі під час повітряної тривоги поки не мине небезпека та отриманні необхідної медичної допомоги чи лікування;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у даному кримінальному провадженні, крім як під час прийняття ним участі в здійсненні слідчих та процесуальних дій.

В решті ухвалу слідчого судді в даній спрааві - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді