У Х В А Л А

27 листопада 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, -

встановив:

заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із клопотаннями про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, з підстав та мотивів викладених у таких.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

У судове засідання детектив не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, його неприбуття не перешкоджає розгляду зазначеного клопотання. На адресу суду від органу досудового розслідування надійшли заперечення на клопотання, у якому просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, оглянувши матеріали справи № 463/10670/24 (провадження №1-кс/463/9260/24), слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз вищевказаного положення КПК України свідчить про те, що підставою для скасування арешту майна є необґрутованість його накладення або відсутність подальшої необхідності в його застосуванні.

Слідчим суддею встановлено, що підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіальним управління Бюро економічної безпеки у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, про те, що невстановленою особою на території Львівської області в порушення вимог Закону України «Про державне регулювання діяльності щодо організації та проведення азартних ігор» № 768-ІХ від 14.07.2020 згідно з яким в Україні визначено правові засади здійснення державного регулювання господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор та відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 2 цього Закону заборонено організовувати та проводити азартні ігри особам, які не отримали в установленому законом порядку ліцензії на провадження відповідного виду господарської діяльності у сфері організації та проведення азартних ігор, організовано функціонування мережі, в тому числі гральних закладів, де проводяться азартні ігри.

20.11.2024 проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова № 463/10670/24 (1-кс/463/9132/24) від 19.11.2024 за адресою: Львівська область, Яворівський район, Судова Вишня, вул. Дмитрасевича, буд.5, в ході якого виявлено та вилучено речі, які перелічені в клопотанні.

20.11.2024 постановою детектива вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони є предметами вчиненого кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи наведене вище, з метою збереження майна, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22.11.2024 № 463/10670/24 (провадження №1-кс/463/9260/24)накладено арешт на: мобільний телефон марки «Apple iPhone» модель 7 Plus, серійний номер НОМЕР_1 IMEI: НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Apple iPhone» модель 15 Pro Max, серійний номер « НОМЕР_3 » IMEI1: НОМЕР_4 ; IMEI2: НОМЕР_5 у прозорому чохлі із сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар».

21.11.2025 представник власників майна адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2024 року у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. Із змісту зазначеної заяви вбачається, що для реалізації своїх прав як особи з інвалідністю у ОСОБА_4 є необхідність у вільному володінні арештованими мобільними телефонами, зокрема, для спілкування з лікарями, використанню мобільних застосунків для доступу до власних коштів у телефоні (онлайн-банкінг) для купівлі ліків, ідентифікації особи через банки (Система BankID), користуванні Єдиним порталом державних послуг Дія. Крім того, ОСОБА_4 обмежується у праві на користування електронним військово-обліковим документом через мобільний застосунок «Резерв+». Через відсутність можливості користування мобільними телефонами порушуються його нормальні життєві зв`язки, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А тому просить арешт на вищезазначені телефони скасувати.

Враховуючи, що вказане майно досі має статус речового доказу у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває, таке майно необхідне для доказування, а відтак наведене зумовлює необхідність збереження цього майна у такому стані, який був на час його вилучення. Згідно письмових заперечень на клопотання у вилучених мобільних телефонах виявлено інформацію, яка має доказове значення, а тому підлягає збереженню.

Беручи до уваги вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність заявленого клопотання, оскільки заявником не доведено відсутності подальшої необхідності у застосуванні арешту зазначеного майна.

Зазначене не перешкоджає подальшому зверненню з аналогічними клопотаннями до слідчого судді у разі зміни обставин, які зумовили накладення арешту на майно.

Судом враховано той факт, що таке майно є речовим доказом у справі, доля якого може бути вирішено у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України при закінченні кримінального провадження.

Керуючись ст.174 КПК України, -

постановив:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000005 від 22.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1