Справа № 488/4038/25
Провадження № 1-кс/488/470/25 р.
УХВАЛА

22.12.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконферентзв`язку), розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із самовільним залишенням частини, працює без оформлення водієм таксі та тактористом, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з слів є особою з ІІ групи інвалідності, раніше судимий:

-12.02.2020 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за частиною 2, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 190, статтею 395 КК України із застосуванням положень статті70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений у 2022 році;

-25.05.2025 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за статтею 395 КК України до 1 місяця арешту;

ВСТАНОВИВ:

19.12.2025 року слідчий СВ ВП№3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно клопотання, 23.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, та 14.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 263 КК України.

Клопотання прокурор мотивує тим, що 20.11.2025 р. ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якої визначено до 23.12.2025 року включно.

Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу спливає та завершити до вказаного терміну досудове розслідування не є можливим, прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строк на 60 днів.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає, що на теперішній час продовжують існувати та не зменшились ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема такі як: переховуватись від органів досудового розслідування та суду (пункт 1 частини 1 статті 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження (пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України), незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (пункт 4 частини 1 статі 177 КПК України) та може вчиняти інші кримінальні правопорушення (пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 та наявність вищевказаних ризиків, передбачених п.п.1, 2,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити. При цьому, за позицією прокурора, більш м`які запобіжні заходи, не можуть запобігти заявленим ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 вважав досить суворим обраний запобіжний захід та просив про його зміну на цілодобовий домашній арешт.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , вказуючи на те, що на даний час відпала необхідність в утримуванні його підзахисного під вартою, а також з огляду на те, що його підзахисному пред`явлення підозра не щодо особливо тяжкого злочину чи то злочину пов`язаного з насильством, то вважав, що достатнім буде обрати такий запобіжний захід як особисте зобов`язання.

Заслухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні СВ відділення поліції №3 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000172 від 19.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

23.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України.

14.10.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 1 статті 263 КК України.

20.11.2025 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва продовжено запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на гауптвахті, строк дії якої визначено до 23.12.2025 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 197 КПК строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, невчинення іншого кримінального правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити вказані дії.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , знайшла своє підтвердження під час вирішення клопотання щодо обрання відносно підозрюваного міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Щодо ризиків, то проаналізувавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, серед яких і тяжкого, зокрема санкція частини 1 статті 263 КК України передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Стосовно злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, то покарання за останнє передбачене у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років, та за підозрою у вчиненні останнього мала місце значна кількість епізодів та потерпілих.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винним, усвідомлюючи реальність можливого майбутнього покарання, тим паче як особа, яка вже відбувала покарання у виді позбавлення волі, також який з його ж слів самовільно залишив військову частину, то може укритися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має стабільного легального джерела прибутку, неодружений, на утриманні дітей чи інших осіб немає, що свідчить про відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків і чинників, які б утримували останнього від спроб переховування.

Окрім того, слідчий суддя вважає також доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, з місць позбавлення волі звільнився у 2022 році, та у 2025 році знов був засуджений, на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні численних епізодах умисних корисливих злочинів, а також у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з носінням, зберіганням, придбанням боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, та які, як слідує зі змісту клопотання, зберігав за місцем свого мешкання, де з його ж слів, також проживали його співмешканка та її троє неповнолітніх дітей, отже тим самим піддаючи небезпеці останніх.

Слідчий суддя також знаходить слушними доводи прокурора про наявність ризику здійснення тиску на свідків з метою зміни ними показів на його користь, адже на даний час встановлені та допитані свідки, які є знайомими підозрюваного, а тому, перебуваючи на волі, останній може вдатись до спроб тиску чи іншим шляхом вплинути на останніх для зміни показів на його користь.

Щодо заявлених ризиків знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та перешкоджання кримінальному провадженню, то переконливих доводів на існування даних ризиків прокурором не наведено і доказів щодо цього не надано.

В той же час, з урахуванням доведеності ризиків переховування від суду та/або органу досудового розслідування, впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, також з урахуванням особи підозрюваного, його репутації, відсутності будь-яких чинників, які б утримували його від втечі, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав для продовження у даному випадку виняткового запобіжного заходу, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не гарантуватиме запобіганню заявленим та доведеним прокурором ризикам.

Строк дії запобіжного заходу, про продовження якого просить прокурор, визначити в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 197 КПК України.

В той же час застава, визначена ухвалою слідчого судді у розмірі 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень продовжує діяти, у зв`язку з чим підозрюваний підлягає негайному звільненню в разі її внесення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177,178, 183, 196 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з утримання на гауптвахті строком до 60 днів, тобто не довше ніж до 19 лютого 2026 року ( включно) .

Роз`яснити учасникам провадження, зокрема, підозрюваному, що продовження строку тримання його під вартою не скасовує визначений у даному провадженні ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25.09.2025 року розмір застави у розмірі 242.240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, за умови внесення якої ОСОБА_4 слід негайно звільнити з-під варти.

У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, покласти на нього на строк до 19.02.2026 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання.

У разі порушення підозрюваним вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків, внесену заставу буде звернуто в дохід держави та вирішено питання про застосування до обвинуваченого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали направити до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1