В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0002400 внесеному до ЄРДР 19.11.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Осламів, Віньковецького району, Хмельницької області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, маючої на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

18 листопада 2025 року приблизно о 22 год. 50 хв. ОСОБА_3 разом із знайомим ОСОБА_7 проводили спільне дозвілля та вживаючи алкогольні напої перебували у кухні житлової квартири АДРЕСА_3 . У вказаний час та у вказаному місці на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт.

В подальшому, ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, припускаючи можливість спричинення шкоди здоров?ю потерпілому, взявши в руку ніж, підійшла до останнього та умисно нанесла ним один цілеспрямований удар в область живота ОСОБА_7 .

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаної рани передньої черевної стінки зліва з ушкодженням великого сальника, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння.

ОСОБА_3 вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України

В підготовчому судовому засіданні сторони надали угоду про визнання винуватості, укладену 11 грудня 2025 року, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , яку сторони просили затвердити.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 121 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке має понести ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, узгоджено, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України. Підстави, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні, та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Також просив вирішити долю речових доказів, а саме телефон, який належить ОСОБА_3 повернути останній, а інші речові докази знищити.

Суду надано заяву потерпілого ОСОБА_7 , в якій останній зазначив, що надає свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею кримінального правопорушення, погодилася з встановленими обставинами. Просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену міру покарання. Щодо вирішення долі речових доказів, як зазначив прокурор, не заперечувала.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання та вирішити долю речових доказів. Зазначив, що угода підписана підзахисною в його присутності, добровільно, без будь-якого примусу.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, яке, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження її права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на її користь, крім того, її роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

А також враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка одружена, на утриманні має неповнолітню доньку, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання та звільнення від його відбування, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 75 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2025 року:

на тимчасово вилучене майно 18.11.2025 в ході огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Некрасова 82 а саме: 2 кухонні ножа, 3 кухонних ножі, серветки з речовиною бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном;

на тимчасово вилучене майно 19.11.2025 в ході затримання та особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 12C Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , ніж складний, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном;

на тимчасово вилучене майно 19.11.2025 в ході огляду місця події - приміщення 1-го поверху КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ігоря Зінича 9, а саме: штани чорного кольору, кофту темно синього кольору, кофту чорного кольору, светр сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору, кросівки чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном - скасувати, оскільки відпала потреба у подальшому застосуванні цих заходів.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої немає з огляду на відсутність таких клопотань в учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись, ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 11 грудня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 11 грудня 2025 року покарання за ч. 1 ст. 121 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановити іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2025 року

- на тимчасово вилучене майно 18.11.2025 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 а саме: 2 кухонні ножа, 3 кухонних ножі, серветки з речовиною бурого кольору, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном;

- на тимчасово вилучене майно 19.11.2025 в ході затримання та особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , а саме: мобільний телефон марки Redmi 12C Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , ніж складний, які належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном;

- на тимчасово вилучене майно 19.11.2025 в ході огляду місця події - приміщення 1-го поверху КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 2», що розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Ігоря Зінича 9, а саме: штани чорного кольору, кофту темно синього кольору, кофту чорного кольору, светр сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, футболку чорного кольору, кросівки чорного кольору, шкарпетки чорного кольору, які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зберігаються у камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області, із забороною користування та розпорядження вказаним майном.

Речові докази :

- картонну коробку, яку обклеєно липкою стрічкою «Національна поліція України» та прошито ниткою оранжевого кольору, кінці ниток опечатано паперовою биркою з пояснювальними друкованими та написами виконаними від руки, в якій запаковано 3 кухонних ножі, які зберігаються в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- картонну коробку, яку обклеєно липкою стрічкою «Національна поліція України» та прошито ниткою оранжевого кольору, кінці ниток опечатано паперовою биркою з пояснювальними друкованими та написами виконаними від руки, в якій запаковано кросівки Adidas чорного кольору та шкарпетки синього кольору, які зберігаються в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- картонну коробку світло-коричневого кольору обмотаною по периметру жовто-синьою липкою стрічкою з написами «Національна поліція України», на верхній частині коробки закріплений аркуш із пояснювальними написами, в якій запаковано чорні штани-карго, чорну кофту з капюшоном «Nike», светр білого кольору з зимовим орнаментом, а також чорну жилетку з капюшоном, які зберігаються в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- паперовий конверт з відповідними пояснювальними написами, в якому запаковано кухонний ніж №2, який зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- паперовий конверт з відповідними написами, в якому запаковано змив з лівої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паперовий конверт з відповідними написами, в якому запаковано змив з правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зберігаються в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

- спеціальний пакет № NPU6088101, в якому запаковано мобільний телефон марки Redmi 12 C IMEI 1: НОМЕР_1 ; . IMEI 2: НОМЕР_3 , який зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_3 , як власнику майна;

- ніж складний, який поміщено до спецпакету № NPU6088102, який зберігається в камері збереження речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області- знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_8