Справа № 126/2767/25
Провадження №11-сс/801/1026/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора

у режимі відеоконференції ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного

у режимі відеоконференції ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2025, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000369, внесеного до ЄРДР від 01.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2025 до підозрюваного ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, у кримінальному провадженні № 0000369, внесеного до ЄРДР від 01.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивує тим, що наведені слідчим у клопотанні факти знайшли своє підтвердження у зібраних доказах. Сукупність цих даних свідчить про обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених законом. За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідало б тяжкості інкримінованого злочину та суперечило б завданню кримінального провадження щодо забезпечення дієвості процесу.

Так, не погодившись із даною ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2025, захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2025 є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя постановляючи ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, дійшов передчасних та необґрунтованих висновків.

Зокрема, захисник зазначає, що слідчий суддя, всупереч вимогам ст. 178 КПК України, не надав належної оцінки сукупності обставин, які повинні враховуватись при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а саме: наявності доказів щодо вчинення кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному; даних про особу підозрюваного, зокрема його сімейний стан, місце проживання, поведінку в суспільстві, характеристики з місця роботи та місця проживання.

Крім того, як наголошується в апеляційній скарзі, слідчий суддя не взяв до уваги позитивні дані щодо особи підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, перебуває у шлюбі, виховує двох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та є учасником бойових дій, а також має заслуги перед Батьківщиною. Захисник підкреслює, що такі відомості істотно знижують ризики, визначені ст. 177 КПК України, а відтак застосування тримання під вартою є надмірним та непропорційним.

Разом із тим, апелянт зазначає, що прокурором у клопотанні пропонувалося визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, проте слідчий суддя не з`ясував належним чином, чи має підозрюваний можливість внести визначену суму застави, попри те, що ОСОБА_8 як військовослужбовець отримує грошове забезпечення та премії і має реальну матеріальну можливість виконати такий обов`язок.

Крім цього, захисник наголошує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не оцінивши належним чином наявні матеріали, які, на думку апелянта, свідчать про те, що жоден із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не може бути усунений лише шляхом тримання під вартою.

Колегія суддів, вислухавши думку захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовільнити, позицію прокурора, який заперечував щодо задоволення вказаної апеляційної скарги, прийшла до висновку, що в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2025 відповідає.

Оскільки кожна кримінальна справа має унікальні фактичні обставини, суд не має права діяти за шаблоном чи формально, а зобов`язаний ухвалювати рішення, які є персоніфікованими, із врахуванням індивідуальних особливостей справи, конкретного обвинуваченого та специфіки доводів сторін у межах відповідного провадження.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів судової справи було встановлено, що 30.11.2025 року близько 22:30 год. в с. Вербка, Чечельницької територіальної громади, Гайсинського району, Вінницької області, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із дружиною ОСОБА_10 , які виникли внаслідок того, що він виявив у її мобільному телефоні дзвінок з невідомого номеру, та запідозрив її у зраді, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вирішив заподіяти смерть останній.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_8 спочатку висловлював ОСОБА_10 , погрози вбивством та вимагав повідомити йому інформацію про номер телефону особи, з якою, на його думку, вона могла підтримувати стосунки. Після того як дружина неодноразово відмовилася надавати йому будь-які пояснення щодо цього факту, ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на позбавлення її життя, взяв 9мм пістолет Макарова №ЛП 7632-1973 р., який був йому виданий 05.02.2024 у військовій частині НОМЕР_1 , та попрямував до спальної кімнати, де в цей час перебувала ОСОБА_10 .. Надалі реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , зайшовши у приміщення спальні де перебувала ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою заподіяння смерті потерпілої, усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи та бажаючи цього, навів зброю у напрямку дружини та здійснив один прицільний постріл, внаслідок чого куля потрапила потерпілій у праву сторону шиї, спричинивши вогнепальне поранення. Однак смерть ОСОБА_10 не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 , у зв`язку з чим злочин не було доведено до кінця.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

01.12.2025 о 01:14 год. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Чечельницького району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 - затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

01.12.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, колегія суддів приймає до уваги, що:

?наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

?у разі визнання винуватим, ОСОБА_8 загрожує покарання за тяжкий злочин вчинений в умовах воєнного стану у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Без застосування найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_8 може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області вірно обрав підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд також враховує, що у даному кримінальному провадженні наявна потерпіла та свідки, показання яких мають суттєве значення для встановлення фактичних обставин справи та прийняття законного рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих чи інших учасників кримінального провадження.

При цьому положення ст. 23 КПК України закріплюють принцип безпосередності дослідження доказів у суді, згідно з яким показання свідків повинні бути отримані судом у відкритому судовому засіданні.

Саме тому збереження їхньої процесуальної незалежності та вільного волевиявлення під час допиту є необхідною гарантією дотримання прав сторін та засад справедливого судового розгляду.

З огляду на процесуальний статус зазначених осіб та тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, суд вважає обґрунтованим існування ризику незаконного впливу на свідків, який має бути врахований при визначенні запобіжного заходу та умов його застосування.

Слідчий суддя першої інстанції вірно зазначив, що застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

- особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи репутацію підозрюваного, тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного;

- особиста порука, оскільки у ОСОБА_8 , на даний час відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього в суд на першу вимогу;

- застава, оскільки у ОСОБА_8 , відсутнє постійне місце роботи та необхідні кошти для цього;

- домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу.

Колегія суддів зазначає, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Апеляційний суд окремо підкреслює виключну тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, який полягає у вчиненні замаху на умисне вбивство власної дружини особи, з якою підозрюваного пов`язують сімейні, побутові та довірливі відносини.

Саме посягання на життя людини свідчить про особливий ступінь суспільної небезпечності діяння, а також про можливу непередбачуваність поведінки підозрюваного. Зазначене у своїй сукупності вказує на підвищений ризик учинення повторних насильницьких дій, що отримує додаткове значення з огляду на те, що злочин був учинений в умовах воєнного стану.

Умисне посягання на життя людини, тим більше в сімейному середовищі, належить до категорії найбільш тяжких злочинів проти життя і за своїм характером потребує застосування найбільш суворих заходів процесуального примусу, зокрема тримання під вартою без визначення застави.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для визначення застави, оскільки останній правильно оцінив характер і специфіку ризиків, що виникають у цьому кримінальному провадженні. Попри доводи захисника про те, що підозрюваний нібито має можливість сплатити визначену суму застави, сам по собі фінансовий ресурс не може нівелювати ті реальні загрози, які випливають із обставин учиненого злочину. Підозрюваний вчинив замах саме на життя своєї дружини особи, з якою проживав та перебував у близьких стосунках, а тому існує об`єктивна й підвищена ймовірність того, що, опинившись на волі, він може здійснити безпосередній психологічний або фізичний вплив на потерпілу, намагаючись змінити її показання або схилити її до відмови від співпраці зі слідством.

Крім того, у матеріалах провадження наявні дані, які свідчать, що підозрюваний може впливати і на інших свідків, котрі є наближеними до сімейного кола, що створює реальний ризик спотворення або знищення доказової інформації. За таких умов навіть максимально високий розмір застави не здатний забезпечити досягнення мети запобіжного заходу, визначеної ст. 177 КПК України, оскільки не усуває загрози тиску на потерпілу та свідків.

Саме тому слідчий суддя, діючи в межах наданих повноважень та враховуючи специфіку насильницького злочину у сімейному середовищі, обґрунтовано дійшов висновку, що застава у цій справі є неефективним інструментом процесуального контролю та не може бути альтернативою триманню під вартою.

Європейський суд з прав людини у своїй усталеній практиці визнає, що ризик втечі особи є допустимою та достатньою підставою для обрання тримання під вартою відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, діяв у межах наданих повноважень і відповідно до вимог національного законодавства та стандартів ЄСПЛ, забезпечивши належний баланс між інтересами правосуддя і правами підозрюваного та потерпілої, а тому підстав для скасування ухвали немає, у зв`язку з чим її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2025, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000369, внесеного до ЄРДР від 01.12.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4