КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №357/4904/23Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/6016/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - доповідач по справі ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 24.07.2023 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , визнано обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків визначено, шляхом приєднання до покарання, призначеного ОСОБА_3 за новим вироком не відбутого ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2023, у виді позбавлення волі строком на 5 років і 1 місяць.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду скасувати, вважаючи його незаконним, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

За доводами апелянта, оскільки матеріали кримінального провадження не містять товарознавчої експертизи вартості викраденого майна, відсутні докази на підтвердження розміру завданої ним шкоди. За таких обставин вважає, що судом неправильно кваліфіковано його дії, а тому допущено порушення вимог частини 7 статті 474 КПК України.

Перевіривши подану апеляційну скаргу на її відповідність вимогам ст.ст.392, 394, 396 КПК України, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року щодо ОСОБА_3 ухвалений на підставі угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, відповідно до положень ст.474 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу.

Частиною 4 статті 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Щодо доводів обвинуваченого про допущення судом порушення вимог п.1 ч.7 ст.474 КПК України, вважаю зазначити наступне.

За приписами пункту 1 частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).

Таким чином, судом першої інстанції не порушено вимоги пункту 1 частини 7 статті 474 КПК України, оскільки угода про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 не суперечить вимогам цього Кодексу.

З огляду на те, що засудженим ОСОБА_3 вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, оскаржений з підстав відсутності в матеріалах кримінального провадження товарознавчої експертизи, тобто з підстав, з яких він не може бути оскаржений обвинуваченим, у відповідності до положень ч.4 ст.399 КПК України у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.394, 399, 419 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_3 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2023 року на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського апеляційного

суду - доповідач по справі ОСОБА_2