09.12.25 Справа № 469/369/24
1-кс/469/149/25
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року с-ще Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и л а :
В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав закриту черепно-мозкову травму, перелом правої тім`яної кістки з розповсюдженням на праву скроневу кістку, забій головного мозку, епідуральний крововилив в правій скроневій області, перелом правої ключиці зі зміщенням уламків, які, відповідно до п. 2.1.3-6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Викликана людьми карета «Швидкої допомоги» відвезла його до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де підтвердили зазначений вище діагноз та госпіталізували.
Через відсутність в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за кілька днів каретою «Швидкої допомоги» був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де госпіталізований спочатку до нейрохірургічного, потім до травматологічного відділення.
Після незрозумілого внесення Березанським ВП відомостей до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, проведено слідство за даною кваліфікацією.
Висновок початкової судово-медичної експертизи складено без врахування черепно-мозкової травми, перелому правої тім`яної кістки, у порушення п. 2.1.3-6 чинних Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6, зазначено тілесні пошкодження середньої тяжкості замість тяжких.
Відповідно до висновку призначеної судом комісійної експертизи №67-к від 01 серпня 2019 р., проведеної облбюро ІНФОРМАЦІЯ_4 , в результаті ДТП ОСОБА_4 отримав закриту черепно-мозкову травму, перелом правої тім`яної кістки з розповсюдженням на праву скроневу кістку, забій головного мозку, епідуральний крововилив в правій скроневій області, перелом правої ключиці зі зміщенням уламків, які, відповідно до п. 2.1.3-6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня1995р. № 6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Разом з тим, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27 вересня 2021 року ОСОБА_6 , який обвинувачувався у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнений від призначеного покарання на підставі ст.ст.49, ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрите.
Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 08 вересня 2022 року апеляційна скарга ОСОБА_4 залишена без задоволення, а ухвала ІНФОРМАЦІЯ_5 - без змін.
Аналогічна позиція і Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Головним мотивом апеляційного суду та ІНФОРМАЦІЯ_6 , є те, що, відповідно до вимог ч.3 ст.337 КПК України, суд першої інстанції не вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті, в бік його збільшення, а прокурором інше обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації під час судового розгляду у порушення закону не висунуто.
Отже, суд першої інстанції був позбавлений процесуальної можливості щодо перекваліфікації дій обвинуваченого на більш тяжке обвинувачення ніж те, що було йому висунуто.
З урахуванням доведеного комісією експертів облСМЕ факту спричинення ОСОБА_4 не середньої тяжкості, а тяжких тілесних ушкоджень, на підставі ст.ст.49, ч. 5 ст.74 КК України закінчення строків давності за ч.2 ст.286 КК України можливе тільки через десять, а не через три роки.
Через те, з урахуванням позиції всіх зазначених судів, були всі підстави для внесення укритого раніше тяжкого злочину, по якому ніяке рішення не приймалось, до ЄРДР.
Після звернення в порядку ст.ст, 303-307 КПК України до слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області ухвалою від 13 квітня 2023 року визнана протиправною бездіяльність уповноваженої посадової особи (слідчого) ВП №8 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області і зобов`язано внести відповідні відомості до ЄРДР за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст.135 КК України, та розпочати досудове розслідування.
23 лютого 2024 року начальником СВ ВП №8 Миколаївського районного управління поліції ОСОБА_7 без будь-якого розслідування винесена постанова про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, але судом скасована.
В послідуючий період слідство проводилось прокурором Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , яким, при наявності значних протиріч між висновками двох експертиз, повторна комісійна судмедекспертиза (при наявності сумнівів у висновку попередньої комісійної) не проведена, свідки не допитані, за ч.1 ст.135 КК слідство не проведено і рішення не прийнято, про підозру ОСОБА_6 не повідомлено, замість цього винесена постанова щодо закриття кримінального провадження на підставі п.6 ч.І ст.284 КПК України, так як існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили або ухвала про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, п.і ч.2 ст.284 КПК України.
Разом з тим, зазначена постанова є необгрунтованою та незаконною, так як належне розслідування не проведено, рішення прийнято за неповними матеріалами, навіть без встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, нанесених потерпілому.
Судове рішення, на яке посилається прокурор, раніше приймалось по справі за ч.1 ст.286 КК України. А по справі за ч.2 ст. 286 КК України розслідування не проводилось і ніяке рішення не приймалось до цього часу, тобто мова йде про різні кримінальні провадження та за різною кваліфікацією.
Відповідно до вимог ч. 2 ст.242 КГІК України, закон зобов`язує слідчого або прокурора звернутись до експерта для проведення експертизи для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень.чого не виконано. При наявності сумнівів та протиріч між висновками експертів повторна комісійна судмедекспертиза не проведена. Первоначальна експертиза фактично скасована комісійною, а повторна комісійна піддана сумніву і не прийнята до уваги судом. Таким чином, тяжкість тілесних ушкоджень, в порушення вимог ч. 2 ст .242 КПК України, не встановлена.
Крім того, по тому самому обвинуваченню щодо ОСОБА_6 вироку суду, ухвали про закриття провадження,що набрали законної сили, не існує, за ч.2 ст.286 КК України жодне рішення до цього часу не прийняте судом.
За ч.1 ст.135 КК України слідство не проводилось, за неї навіть забули зазначити в постанові про закриття кримінального провадження, що є недопустимим, тобто рішення до цього часу не прийнято
У судове засідання заявник та його представник адвокат ОСОБА_5 не з`явились, надали заяву про розгляд скарги за їх відсутності та підтримання заявлених вимог.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що оскаржуваня постанова відповідає вимогам закону.
Зважаючи на воєнний стан та необхідність забезпечення безпеки працівників суду та учасників судових процесів під час оголошення повітряних тривог, тривалі відключення електроенергії, з метою дотримання строків розгляду скарги вважаю за можливе провести розгляд скарги за відсутності заявника та його представника.
Дослідивши матеріали скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України не здійснювалось.
Відомості про вручення копії зазначеної постанови потерпілому у матеріалах кримінального провадження відсутні, тому строк для звернення зі скаргою на постанову про закриття провадження від 25 серпня 2025 року заявником не пропущено.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню.
Згідно з ч. 4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження, у тому числі щодо підозрюваного, з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, крім випадку, передбаченого абзацом четвертим або п`ятим цієї частини.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_5 від 27 вересня 2021 року у справі № 469/2/19 (провадження № 1-кп/483/22/2021) ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрите.
Зазначена ухвала набрала законної сили 08 вересня 2021 року.
Відповідно до вказаної ухвали, ОСОБА_8 обвинувачувався у порушенні Правил дорожнього руху України, яке призвело до отримання пішоходом ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Обвинувачення у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, жодній особі не пред"явлене, та відповідних вироку чи ухвали суду за таким обвинуваченням не існує.
На підставі ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом ст.ст. 25, 38 КПК України, слідчий, дізнавач, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
За таких обставин оскаржувана постанова є необґрунтованою та передчасною, а тому підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-304, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и л а:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.
Дата проголошення повного тексту ухвали 09 грудня 2025 року о 16.45 год.
Слідчий суддя