ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/819/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисник ОСОБА_9 ,

обвинувачений ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002583 від 13.11.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на обліку у лікаря нарколога,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, висунуте органом досудового розслідування

ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 13.11.2023, приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу будинку № 19, за допомогою мобільного додатку «Телеграм», в чат боті під назвою «VIP24», за грошові кошти в сумі 432 грн, замовив у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину - амфетамін, невстановленою органом досудового розслідування масою, для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_11 , перерахувавши зазначену грошову суму на рахунок вказаний невстановленою органом досудового розслідування особою, отримав на мобільний телефон повідомлення з геолокаційним зображенням місцезнаходження психотропної речовини.

Цього ж дня, приблизно о 17 год. 50 хв., ОСОБА_11 , прибув за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова (парк Партизанської Слави) та згідно з геолокаційним зображенням знайшов в землі між двох дерев згорток, в якому знаходився прозорий поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку він раніше придбав у невстановленої органом досудового розслідування особи та поклав її до правої кишені джинсів, в які був одягнений, таким чином розпочав умисно, незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

У подальшому, того ж дня 13.11.2023, о 18 год. 09 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 9, ОСОБА_12 було затримано працівниками поліції, у якого під час особистого обшуку, у присутності двох понятих, виявлено та вилучено прозорий полімерний пакет з пазовим замком, що містив порошкоподібну речовину білого кольору, яка в своєму складі має психотропну речовину - амфетамін, масою 0,210 г, яку ОСОБА_11 умисно, незаконно, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ІІ. Позиції сторін

Під час змагального судового процесу сторони в правових та логічних формах висунули власні версії подій, які, на їх думку, мали місце та висловилися щодо юридично значущих обставин вказаного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_6 у судових дебатах зазначив, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена повністю наданими суду доказами. Представник публічного обвинувачення просив визнати ОСОБА_10 винуватим та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк три роки.

Захисник ОСОБА_9 у судових дебатах звертала увагу суду на недопустимості ряду доказів, зокрема отриманих в результаті затримання, та одночасно стверджувала, що у діях ОСОБА_10 відсутній склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 вину у висунутому обвинуваченні заперечив повністю.

ІІІ. Показання допитаних осіб

3.1 Показання свідка ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року, у вечірній час, приблизно о 18 годині, вони відпрацьовували територію Дарницького району, на вулиці Кошиця, 9, де побачили ОСОБА_10 із собакою. Підійшли до нього та запитали, чи має він при собі щось заборонене. ОСОБА_10 відповів, що має у правій кишені. Після цього вони викликали слідчо-оперативну групу.

На запитання прокурора свідок зазначив, що звернув увагу на ОСОБА_10 через те, що той зовні був схожий на особу, яка вживає наркотичні засоби. Потім ОСОБА_10 на запитання повідомив, що має при собі заборонені речі. Чи уточнювали, що саме, свідок не пам`ятає. Зазначив, що вони самостійно нічого не робили, а викликали слідчо-оперативну групу, стояли та спілкувалися. Участі в огляді та вилученні не брав, але права ОСОБА_10 роз`яснювалися. Вилучення проводили пізніше, проте він не пам`ятає, який саме вид наркотичних засобів було вилучено. Слідчо-оперативна група здійснила вилучення та поїхала. Зауважень від ОСОБА_10 щодо їхніх дій свідок не пам`ятає.

На запитання захисника свідок пояснив, що працює в поліції з 2019 року та доволі часто бере участь у подібних ситуаціях. До його службових обов`язків входить недопущення та виявлення правопорушень. Того дня він перебував разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які є його колегами. Старшим групи був саме він, тому складав рапорт. Під час досудового розслідування його не допитували. Вважає, що до суду його викликав прокурор саме через те, що він складав рапорт.

Свідок зазначив, що звернули увагу на ОСОБА_10 , оскільки той мав ознаки особи, яка вживає наркотичні засоби. Повторив, що підійшли до нього та запитали щодо наявності заборонених речовин, на що той відповів позитивно, після чого поліцейські сказали, щоб він їх дістав. У нього бодікамери не було, щодо наявності бодікамер у колег не пам`ятає, однак припустив що могли бути.

Свідок також пояснив, що не стежив за ОСОБА_10 , а лише виявив його під час патрулювання. Не пам`ятає, чи був у ОСОБА_10 велосипед. Пакетик із речовиною до рук не брав і не пам`ятає, чи брав його сам ОСОБА_10 . Хто саме викликав слідчо-оперативну групу, свідок точно не пам`ятає, так само не пам`ятає, коли саме вона прибула на місце події.

3.2 Показання свідка ОСОБА_15 (викликаний за клопотанням сторони захисту)

На запитання захисника свідок, який є дільничним офіцером поліції, пояснив, що працює з серпня 2023 року, до цього працював в іншому підрозділі. Зазначив, що доволі часто трапляються особи, у яких вилучають заборонені речовини.

Розповів, що епізод із ОСОБА_10 пам`ятає лише частково, приблизно о 18 годині вони підійшли до нього разом із колегами, щоб запитати, чи має він при собі щось заборонене. Разом із ним були ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . Після цього вони викликали слідчо-оперативну групу.

Свідок не зміг точно сказати, скільки часу знає своїх колег. Вказав, що старшим під час чергування був ОСОБА_13 , а під час досудового розслідування його не допитували. Зазначив, що коли вони підійшли до ОСОБА_10 , той почав хвилюватися, чим і викликав підозру. Де саме вони перебували до того, як потрапили на вулицю О. Кошиця, свідок не пам`ятає, лише уточнив, що територія району велика, і чіткого графіка патрулювання вони не мають.

За словами свідка, вилучення проводив дізнавач. Чи проводилася поверхнева перевірка, він не пригадує. Припустив, що ОСОБА_10 сам повідомив, що має при собі заборонені речовини, але точно цього не пам`ятає. Зазначив, що бодікамери в нього не було.

Свідок не бачив, звідки саме йшов ОСОБА_10 , велосипеда при ньому не було, собаку не запам`ятав. Вказав, що якщо були заборонені речовини, то їх вилучав дізнавач, оскільки поверхневу перевірку він особисто не проводив. Повторив, що вилучення здійснювалося на місці події у присутності понятих дізнавачем. Хто саме викликав слідчо-оперативну групу, свідок не пригадує, можливо, це зробив він сам, а можливо, хтось із колег.

На запитання прокурора свідок зазначив, що ОСОБА_10 поводився спокійно, агресії не проявляв, тому це йому не запам`яталося. Жодного примусу до ОСОБА_10 не застосовували. Якби використовувалися кайданки, це було б зазначено у рапорті. Свідок пояснив, що рапорт зазвичай складається після проведення слідчих дій за результатами виявлених обставин. Також вказав, що всі події відбувалися поблизу відділення поліції на вулиці О. Кошиця.

3.3 Показання свідка ОСОБА_14 (викликаний за клопотанням сторони захисту)

Свідок повідомив суду, що працює дільничним офіцером поліції, у поліції служить близько року, періодично бере участь у виявленні осіб, які мають при собі заборонені речовини. Пам`ятає, що 13 листопада 2023 року вони здійснювали патрулювання, під час якого побачили ОСОБА_10 . Підійшли до нього, представилися та запитали щодо наявності заборонених речовин. ОСОБА_10 відповів, що має у правій кишені порошкоподібну речовину.

Свідок зазначив, що перебував тоді разом із ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , при цьому старшим був ОСОБА_13 , який і складав рапорт. Пояснив, що звернули увагу на ОСОБА_10 через його зовнішні ознаки, адже він був схожий на особу, яка вживає наркотичні засоби. Конкретизував, що коли вони підійшли, представилися і запитали, чи має він щось заборонене, той відповів, що у правій кишені має наркотичну речовину, після чого вони викликали слідчо-оперативну групу.

Свідок не пам`ятає, чи діставав ОСОБА_10 пакет із речовиною до приїзду слідчо-оперативної групи. У нього самого бодікамери не було, і він не пригадує, чи були поруч інші люди або тварини.

На запитання прокурора свідок пояснив, що заборонених методів впливу до ОСОБА_10 не застосовували, кайданки не надягали, скарг від нього не надходило. ОСОБА_10 сказав, що речовина призначена для власного вживання, і повідомив, що вживає наркотичні засоби протягом приблизно пів року або року.

На запитання суду свідок вказав, що ознаками осіб, схильних до вживання наркотичних засобів, є розширені зіниці та швидка хода. Щодо того, чому саме ОСОБА_10 привернув увагу, свідок зазначив, що той є молодою особою і почав нервувати, коли вони до нього підійшли, однак як саме це проявлялося, він не зміг пригадати.

3.4 Показання свідка ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_16 , яка проводила дізнання у цьому кримінальному провадженні, пояснила, що, перебуваючи на робочому місці, до управління дільничим ОСОБА_17 було доставлено ОСОБА_10 для проведення його допиту в якості підозрюваного. Під час проведення вказаної процесуальної дії був присутній захисник, залучений Центром безоплатної правової допомоги.

Свідок зазначила, що жодних видимих тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 не було, нарікань чи зауважень щодо дій працівників поліції він не висловлював.

На запитання суду пояснила, що затримання ОСОБА_10 відбулося безпосередньо за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 9-А.

Перед початком допиту ОСОБА_10 та його захисник мали можливість для конфіденційного спілкування.

3.5 Показання свідка ОСОБА_17 (викликаний за клопотанням сторони захисту)

Свідок ОСОБА_17 , який на час події працював на посаді старшого дільничого УП ГУНП у м. Києві, у судовому засіданні пояснив, що обставин події не пам`ятає, у тому числі ОСОБА_10 . Зазначив, що не пригадує свого залучення до будь-яких процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні та не може повідомити жодних відомостей щодо його змісту.

3.6 Показання обвинуваченого ОСОБА_10

ОСОБА_10 суду пояснив, що 13 листопада 2023 року він вигулював свою собаку. Напередодні посварився з дівчиною та вирішив придбати наркотичний засіб, який замовив через телеграм-канал. Йому прийшло повідомлення із зазначенням місця - парк Партизанської слави, тому він поїхав туди автобусом разом із собакою та попрямував у ліс за вказаними координатами, однак нічого там не знайшов.

Коли вже відходив, до нього підійшли двоє працівників поліції та розпочали розмову, перед якою демонстративно перезарядили зброю. Потім вони почали погрожувати, що застрелять собаку, якщо вона не перестане гавкати. Він просив не чіпати тварину й намагався її прив`язати. Після цього працівники поліції попросили у нього телефон і, переглянувши його, знайшли фотозображення з координатами.

Потім вони почали проводити поверхневу перевірку, повністю перевірили всі кишені, рюкзак, а також змусили зняти джинси й навіть спідню білизну. Поки один із поліцейських проводив обшук, інший взяв телефон і пішов шукати місце, позначене на фото. Той знайшов це місце і сказав, що якщо вони нічого не виявлять, то прострелять ноги.

Згодом поліцейські дістали із землі пакетик із речовиною, після чого почали вимагати «пропонувати варіанти». ОСОБА_10 їм відповів, що має лише 200 гривень, на що ті засміялися й сказали, що повезуть його до Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

Вийшли з лісу та попрямували до автомобіля «Honda» білого кольору (марку та номер він не запам`ятав). Сидів на передньому сидінні разом із собакою. Приїхали на вулицю О. Кошиця, де вони викликали слідчо-оперативну групу.

Перед її прибуттям один із поліцейських, який раніше знайшов наркотичну речовину, підійшов до нього та поклав цей пакетик йому в кишеню. Після цього приїхала слідчо-оперативна група, і далі все відбувалося так, як зафіксовано на відео.

Він під час свого допиту стверджував, що працівники поліції дали йому чітко зрозуміти, як потрібно себе поводити і що говорити, попередивши, що у разі непокори з собакою буде лихо. Слідчо-оперативна група вилучила його телефон і пакетик із речовиною, при цьому до останнього він не торкався.

Після цього, у відділенні поліції він розповів слідчій ОСОБА_18 про всі обставини, але вона лише здивувалася. Згодом вона почала складати документи, у яких зазначалося, що нібито до нього підійшли працівники поліції на вулиці О. Кошиця.

На запитання прокурора обвинувачений підтвердив, що дійсно замовив наркотичний засіб амфетамін оплативши 350 гривень плюс 30 гривень комісії. Зазначив, що трьох працівників поліції ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 вперше побачив у приміщенні суду. Інших двох осіб, які його перевозили, він після того більше не бачив, однак упевнений, що один із них був працівником поліції.

Після того, як його привезли до відділку, його сфотографували на тлі лінійки, потім провели на третій поверх, де він передав всі речі дізнавачу. Вони коротко поговорили, після чого йому повернули телефон і сказали прийти пізніше. Згодом він залишив приміщення.

До Державного бюро розслідувань з приводу неправомірних дій правоохоронців він не звертався, оскільки бачив загальне ставлення поліції до цієї ситуації та не вірив, що там захочуть шукати правду. Як приклад навів те, що просив провести експертизу, однак орган дізнання йому відмовив.

На запитання прокурора, чому саме поліцейський зміг знайти закладку, а він - ні, обвинувачений пояснити не зміг.

Стосовно того, чи повідомляв про ці обставини адвокату з центру безоплатної правової допомоги, ОСОБА_10 зазначив, що розповів йому все, однак той порадив скористатися правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, і відмовитися від надання показань.

На запитання, чому він не звертав увагу понятим на ці обставини, пояснив, що не знав, що буде далі і чим все закінчиться.

На запитання суду повідомив, що замовив амфетамін (повторивши зазначену суму оплати), при цьому раніше замовляв лише канабіс, а амфетамін уперше. Зазначив, що наркотичної залежності не має, але вживає канабіс із 2021 року.

Координати для пошуку розумів і раніше. Цього разу місцевість була великою, уже стемніло, тому пошуки психотропної речовини тривали близько 15-20 хвилин. Коли підійшли поліцейські, один із них взяв його телефон, скористався координатами та буквально за 2-3 хвилини знайшов закладку.

IV. Надані стороною обвинувачення документи та інформація, що міститься в них

4.1 Витяг з ЄРДР від 13.11.2023, відповідно до якого за № 0002583 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. У витягу зазначено, що 13.11.2023, о 18 год. 09 хв., за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 9, працівниками поліції було затримано ОСОБА_10 , у якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, масою 0,210 г.

4.2 Доручення про здійснення досудового розслідування від 13.11.2023, яким заступник начальника відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві капітан поліції ОСОБА_19 доручила старшому лейтенанту поліції ОСОБА_20 здійснити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

4.3 Повідомлення про початок досудового розслідування від 13.11.2023, складене дізнавачем ОСОБА_20 , адресоване керівнику Дарницької окружної прокуратури міста Києва, яким підтверджується внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 309 КК України та початок досудового розслідування стосовно ОСОБА_10

4.4 Постанова про призначення групи дізнавачів від 13.11.2023, винесена заступником начальника відділу дізнання Дарницького УП капітаном поліції ОСОБА_19 , якою визначено групу дізнавачів у складі: ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 . Старшим групи призначено ОСОБА_20

4.5 Постанова про визначення групи прокурорів від 13.11.2023, якою заступником керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_23 визначено групу прокурорів у складі: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , а старшим групи визначено прокурора ОСОБА_5 .

4.6 Рапорт працівника поліції ОСОБА_13 від 13.11.2023, відповідно до якого, приблизно о 18 год. 05 хв., того ж дня, на вул. О. Кошиця, 9, було виявлено ОСОБА_10 , який мав при собі поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. Зазначено, що на місце події було викликано слідчо-оперативна Дарницького УП для проведення відповідних процесуальних дій.

4.7 Протокол затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок, від 13.11.2023, складений старшим лейтенантом поліції ОСОБА_22 , відповідно до якого, о 18 год. 05 хв., за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 9, було затримано ОСОБА_10 .

У протоколі затримання зазначено, що ОСОБА_10 були роз`яснені права, передбачені ст. 42 КПК України, у тому числі право мати захисника, давати пояснення або відмовитися від них, заявляти клопотання та відводи, знайомитися з матеріалами досудового розслідування та інші процесуальні права.

У присутності двох понятих було проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_10 , під час якого виявлено та вилучено поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору. Обшук і вилучення зафіксовані у протоколі, поняті підписалися про ознайомлення з ним.

До протоколу долучені фототаблиці з ілюстраціями місця події, вилученого пакета з порошкоподібною речовиною, його зважування (масою 0,63 г), а також фотозображення затриманого та його мобільного телефону.

До матеріалів досудового розслідування долучено оптичний носій DVD-R, який містить відеозапис складання протоколу затримання ОСОБА_10 , 13.11.2023, за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 9. Про отримання та збереження цього носія складено відповідні супровідні документи та додаток із відміткою про реєстрацію.

4.8 Протокол роз`яснення права на захист від 13.11.2023, складений дізнавачем ОСОБА_16 , відповідно до якого підозрюваному ОСОБА_10 було роз`яснено право мати захисника, у тому числі безоплатного захисника за рахунок держави. ОСОБА_10 підтвердив, що йому зрозумілі його права, про що власноруч зробив відмітку.

4.9 Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, яку ОСОБА_10 підписав, засвідчивши факт ознайомлення з положеннями Конституції України та КПК України щодо гарантій підозрюваного та затриманого.

4.10 Доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 13.11.2023 про призначення адвоката ОСОБА_26 для захисту підозрюваного ОСОБА_10 , що підтверджується копією адвокатського свідоцтва.

4.11 Пояснення підозрюваного ОСОБА_10 від 13.11.2023, відповідно до яких він визнав, що замовив психотропну речовину (амфетамін) через месенджер «Телеграм», оплативши її в сумі 432 грн.

4.12 Постанова про звільнення ОСОБА_10 з ізолятора тимчасового тримання від 13.11.2023, винесена дізнавачем ОСОБА_16

4.13 Заява від 13.11.2023, відповідно до якої ОСОБА_10 надав добровільну письмову згоду на огляд його мобільного телефону, вилученого під час особистого обшуку.

4.14 Постанова про визнання речовим доказом від 13.11.2023, якою дізнавач відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві постановила визнати мобільний телефон марки «Samsung A13» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), вилучений у ОСОБА_10 , речовим доказом у кримінальному провадженні.

4.15 Протокол огляду речей від 13.11.2023, де відображено як здійснено огляд спеціального пакету Національної поліції України № WAR 0100192, у якому знаходився мобільний телефон «Samsung Galaxy A13» сірого кольору із двома SIM-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайфселл». У протоколі зафіксовані технічні характеристики пристрою та фотознімки його екрану.

У ході огляду мобільного телефону досліджено галерею та месенджери. Виявлено листування у месенджері «Telegram» із ботами для замовлення наркотичних засобів, у тому числі підтвердження оплати та отримання координат так званих «закладок». Додано фототаблиці з екрана телефона.

4.16 Розписка від 13.11.2023, якою ОСОБА_10 підтвердив, що отримав свій мобільний телефон «Samsung Galaxy A13» після проведення огляду. Він зазначив, що претензій до працівників поліції не має.

4.17 Постанова про призначення експертизи від 14.11.2023, якою дізнавач постановила призначити судову експертизу матеріалів, речовин і виробів, вилучених у кримінальному провадженні, із залученням експертів Київського НДЕКЦ МВС України. Перед експертами поставлено питання щодо встановлення характеру речовини (наркотичний засіб чи інше), а також визначення її маси.

4.18 Лист про направлення до Київського НДЕКЦ від 14.11.2023. Разом із постановою про призначення експертизи направлено спеціальний пакет Національної поліції України № WAR 0100184 з речовиною білого кольору.

4.19 Лист про направлення висновку експерта від 21.11.2023. Київський НДЕКЦ МВС України направив до органу дізнання висновок експерта від 21.11.2023 (на 5 аркушах), пакет із об`єктом дослідження, а також довідку про витрати на проведення експертизи.

4.20 Судова експертиза, проведена експертом Київського НДЕКЦ МВС України, стосувалася порошкоподібної речовини білого кольору, вилученої у межах кримінального провадження від 13.11.2023.

У результаті досліджень було встановлено, що надана на експертизу речовина є психотропною речовиною - амфетаміном, обіг якої обмежений. Маса виявленої речовини становить 0,210 г у перерахунку на чисту речовину. Таким чином, вилучений об`єкт належить до наркотичних засобів, включених до Переліку, затвердженого постановою КМУ № 770 від 06.05.2000.

4.21 Постанова про визнання речовими доказами та визначення місця зберігання, якою дізнавач Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_20 визнала речовим доказом вилучену психотропну речовину амфетамін, масою 0,210 г, яку упаковано в полімерний сейф-пакет із пояснювальними написами. Речовину приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0002583 та передано на зберігання до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

4.22 Квитанція № 002572 від 25.11.2023 щодо отримання вилученого у ОСОБА_10 амфетаміну, масою 0,210 г.

4.23 Повідомлення про підозру від 13.11.2023, відповідно до якої дізнавач ОСОБА_20 повідомила ОСОБА_10 про підозру у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту (ч. 1 ст. 309 КК України). Підозрюваному було роз`яснено права відповідно до ст. 42 КПК України, що засвідчено підписом ОСОБА_10 та дізнавача.

4.24 Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2

4.25 Копія картки платника податків (РНОКПП НОМЕР_3 ).

4.26 Електронні документи з мобільного застосунку «Дія» із зазначенням персональних даних підозрюваного.

4.27 Вимога про перевірку відомостей, складена дізнавачем Дарницького УП, з метою перевірки притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності та наявності судимості, яка підтверджує, що ОСОБА_10 не має судимостей, притягувався до адміністративної відповідальності.

4.28 Запит та довідки з медичних установ направлені для перевірки, чи перебуває ОСОБА_10 на обліку у психіатра чи нарколога. Відповідями медичних закладів підтверджено, що ОСОБА_10 перебуває під наркологічним диспансерним наглядом із 2018 року з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання канабіноїдів, гостра інтоксикація».

4.29 Повідомлення про надання прокуророві матеріалів дізнання, якою дізнавач інформує підозрюваного про передачу матеріалів прокуророві для прийняття рішення відповідно до ст. 301 КПК України.

4.30 Повідомлення про завершення досудового розслідування, якою прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 повідомляє ОСОБА_10 про завершення розслідування у провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України та про достатність зібраних доказів для складання обвинувального акта.

4.31 Розписки та підтвердження сторони захисту. Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник підтвердили ознайомлення з матеріалами справи та отримання їх копій.

V. Мотиви суду

5.1 Відповідно до ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, у першу чергу має вирішити питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винуватий обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

5.2 За змістом ч. 1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

5.3 Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, може виражатися в незаконному виробництві; виготовленні; придбанні; зберіганні; перевезенні; пересиланні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

5.4 Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_10 інкримінується незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

5.5 Суд, з метою надання належної правової оцінки діям обвинуваченого, вважає за необхідне насамперед з`ясувати зміст понять «придбання» та «зберігання» психотропних речовин у контексті кримінально-правової кваліфікації, а також їх об`єктивні ознаки.

Після цього суд здійснить оцінку наданих сторонами доказів - письмових, речових, а також показань допитаних осіб з метою встановлення, чи доведено у судовому розгляді факт вчинення ОСОБА_10 зазначених дій та чи наявні у його поведінці всі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд вважає за необхідне звернутися до тлумачення понять, що характеризують об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення.

Так, семантично «придбання» - це дія за значенням «придбати», «придбавати», тобто за основним значенням цього слова ставати власником чого-небудь ((переважно купуючи) Великий тлумачний словник сучасної української мови / уклад і гол. ред. Т. Бусел, 2005. с. 930).

У абз. 6 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» вказано, що саме під незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого тощо.

Відповідно до семантичного значення слова «зберігати» - це дія із значенням утримувати, берегти, не давати пропасти або зникнути, тримати щось у певних умовах, оберігаючи від псування чи руйнування, удержувати що-небудь для когось (Великий тлумачний словник сучасної української мови / уклад і гол. ред. Т. Бусел, 2005. с. 440).

Відтак зберігання - це активна поведінка, що полягає у фактичному володінні предметом із наміром його утримувати у своєму розпорядженні.

У абз. 7 згаданого пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» зазначено, що саме під незаконним зберіганням слід розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням відповідних засобів або речовин у володінні винного при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або іншому місці.

Таким чином, зберігання передбачає активну дію, спрямовану на утримання предмета у фактичному володінні з усвідомленням його властивостей і характеру. Для визнання діяння зберіганням не вимагається тривалий час володіння, бо достатньо встановлення факту незаконного утримання психотропної речовини при собі, у помешканні чи в іншому місці, де особа мала до неї доступ і могла розпоряджатися нею на власний розсуд, маючи відповідно на зазначені дії умисел.

5.6 Аналіз змісту понять придбання та зберігання у їх кримінально-правовому значенні дає підстави для висновку, що ці діяння хоча й тісно пов`язані між собою, однак є самостійними формами об`єктивної сторони незаконного обігу, зокрема, психотропних речовин, як пред`явлено обвинувачення за цим кримінальним провадженням.

5.7 Придбання охоплює дії, спрямовані на фактичне одержання речовини у своє володіння будь-яким способом оплатно чи безоплатно.

Натомість зберігання передбачає подальше фактичне утримання цієї речовини у своєму володінні з метою її збереження, що виражається саме у свідомій та активній поведінці.

5.8 Суд зазначає, що за своєю правовою природою придбання та зберігання психотропних речовин є взаємопов`язаними, але не тотожними формами незаконного обігу.

При цьому очевидно, що ознака придбання за своєю суттю передує зберіганню, оскільки певна людина не може фактично зберігати те, чого ще не здобула у володіння.

5.9 Суд насамперед оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_10 , який від самого початку досудового розслідування послідовно наполягав на тому, що дійсно здійснив дії щодо придбання психотропної речовини амфетаміну через телеграм-канал, проте фактично не встиг нею заволодіти, оскільки за координатами, які отримав після оплати, не зміг знайти закладку. Він також послідовно стверджував, що під час безуспішних пошуків у лісовій місцевості парку Партизанської слави був зупинений працівниками поліції, які виявили наркотичну речовину самостійно та згодом помістили цю речовину до його кишені і лише потім розпочали слідчі дії.

5.10 Суд враховує, що така версія подій є сталою, адже ОСОБА_10 повідомляв про аналогічні обставини під час дізнання та не змінював її під час судового розгляду.

5.11 Важливо, що особа, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, має право на власний розсуд формувати лінію свого захисту. Показання обвинуваченого є не лише джерелом доказів, а й засобом захисту ним своїх інтересів, отже, вони мають бути ретельно перевірені та оцінені судом. Жоден доказ не має наперед встановленої сили для суду (ч. 2 ст. 94 КПК України). Такого висновку дійшов Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 09.12.2021, у справі № 487/4245/18.

5.12 При цьому досліджуючи письмові докази сторони обвинувачення та захисту, суд звертає увагу на наявність певних суперечностей між відомостями, що містяться в них.

Так, у переписці з ботом «VIP24СС» у месенджері Telegram, долученій стороною обвинувачення, яка зафіксована у протоколі огляду мобільного телефону, вбачається, що 13.11.2023 ОСОБА_10 здійснив замовлення психотропної речовини та оплату її вартості у розмірі 342 грн о 15 годині 42 хвилини, що підтверджується даними, відображеними на екранах мобільного телефону.

Водночас у тексті обвинувального акта зазначено, що незаконне придбання відбулося близько 17 год. 30 хв. за іншою адресою: м. Київ, вул. Харківське шосе, поблизу будинку № 19.

Окрім розбіжності у часі, суд констатує також невідповідність у визначенні місця початку реалізації умислу ОСОБА_10 на придбання психотропної речовини.

Дані геолокації з облікового запису Google Maps, які надані стороною захисту, свідчать, що обвинувачений у період з 15 год. 30 хв. до 16 год. 08 хв. (тобто у період перерахування коштів) перебував за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4 (за адресою свого місця проживання) і після чого, приблизно о 17 год. 19 хв. прибув до парку Партизанської Слави, де, за версією обвинувачення, він знайшов закладку.

Крім того, суд звертає увагу на розбіжності у даних, що стосуються розміру грошової суми, яку ОСОБА_10 перерахував за придбання психотропної речовини.

Так, відповідно до даних скріншотів із мобільного телефону обвинуваченого, ОСОБА_10 отримав повідомлення у чат-боті «VIP24СС» про необхідність сплати 342 грн, і саме таку суму він фактично перерахував, що підтверджується наявною квитанцією та узгоджується з його власними показаннями.

Разом з тим, у тексті обвинувального акта, як у викладі фактичних обставин, так і у формулюванні обвинувачення, вказано іншу суму 432 грн.

5.13 При цьому ці обставини не могли бути невідомими органу дізнання, оскільки протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_10 був складений 13 листопада 2023 року, тобто у день затримання.

5.14 Хоча зазначена розбіжність сама по собі не впливає на кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого, вона разом з іншими непослідовностями щодо часу події, місця виявлення та обставин вилучення психотропної речовини підсилює доводи сторони захисту про те, що орган дізнання не встановив всі фактичні обставини належним чином, а доказова база надана стороною обвинувачення містить істотні суперечності, які вплинули на остаточне процесуальне рішення суду у цій справі, про що далі.

5.15 Отже, хронологія подій, встановлена на підставі цифрових даних, не узгоджується з відомостями обвинувального акта щодо часу, місця, суми замовлення і послідовності дій ОСОБА_10

5.16 Окрім цього, суд також констатує певні розбіжності у показаннях свідків-правоохоронців щодо ключових обставин події.

Так, свідок ОСОБА_13 стверджував, що звернув увагу на ОСОБА_10 через ознаки вживання, запам`ятав при ньому собаку, почув від нього зізнання про заборонене у правій кишені, після чого, не вчиняючи інших дій, викликали слідчо-оперативну групу, при цьому він не пам`ятає, що саме було вилучено, хто викликав слідчо-оперативну групу і чи діставав обвинувачений пакет.

Ще один свідок ОСОБА_15 пам`ятає епізод лише частково, собаку взагалі не запам`ятав, не пригадує ні поверхневої перевірки, ні того, хто саме викликав слідчо-оперативну групу (припускав різні варіанти), говорив загальними формулами, що вилучення проводив дізнавач.

Інший свідок ОСОБА_14 підтверджує, що ОСОБА_10 нібито сказав про речовину в правій кишені, але не пам`ятає, чи діставав пакет до приїзду слідчо-оперативної групи, і також не пригадує наявності інших людей або тварин поруч.

До цього ж, всі троє свідків підтвердили відсутність бодікамер, хоча окремі з них припускали, що бодікамери могли бути в когось із колег.

Дізнавач ОСОБА_16 лише констатувала факт доставлення ОСОБА_10 дільничим ОСОБА_17 й подальших процесуальних дій у відділенні, не будучи очевидцем подій у цьому провадженні.

Натомість свідок ОСОБА_17 взагалі не запам`ятав ні ОСОБА_10 , ні свою участь у будь-яких процесуальних діях.

5.17 За таких суперечливих обставин суд дійшов висновку, що підтвердженими доказами є лише факт вчинення ОСОБА_10 дій, спрямованих на придбання психотропної речовини, зокрема, здійснення оплати за психотропну речовину і отримання від невстановленої особи координат місця його можливого знаходження.

5.18 Водночас відсутні узгоджені між собою докази того, що ОСОБА_10 фактично незаконно заволодів психотропною речовиною або набув можливість розпоряджатися нею на власний розсуд.

5.19 Отже, у сукупності наданих доказів встановлені дії ОСОБА_10 охоплюються лише ознаками замаху на незаконне придбання психотропної речовини, тоді як доказів, які б свідчили про завершене придбання чи подальше зберігання, стороною обвинувачення не подано.

5.20 Отже, обвинувачений ОСОБА_10 підлягає виправданню в частині висунутого обвинувачення у незаконному зберіганні психотропної речовини. Водночас обвинувачення за незаконне придбання психотропної речовини буде викладено у новій редакції, з урахуванням встановленої стадії кримінального проступку, а саме його незавершення.

5.21 Так, надані докази, зокрема дані з мобільного телефону обвинуваченого про здійснення оплати в Telegram-боті « ІНФОРМАЦІЯ_3 », скріншоти листування, інформація про переказ коштів та отримання геолокаційного зображення місця закладки, підтверджують, що ОСОБА_10 вчинив дії, спрямовані на незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання.

5.22 Саме ці дії охоплюють ознаки замаху на придбання в розумінні ч. 2 ст. 15 КК України, оскільки були безпосередньо спрямовані на незаконне одержання речовини, але не були доведені до кінця із причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

5.23 Водночас, доведеність обставин, викладених у обвинувальному акті щодо фактичного знаходження ОСОБА_10 психотропної речовини в парку Партизанської слави, її вилучення із землі та подальшого зберігання при собі, спростовується наявними у цьому провадженні суперечностями. Зокрема, показання працівників поліції щодо цих подій є непослідовними та неповними, частина з них не пам`ятає ключових обставин, інші суперечать один одному щодо наявності собаки, моменту виявлення речовини, порядку дій поліцейських та обвинуваченого тощо.

5.24 Жодних об`єктивних засобів фіксації (відео з бодікамер або камер спостереження) органом досудового розслідування суду не надано.

5.25 Крім того, згідно з наданими стороною захисту даними Google Maps, час та місце перебування ОСОБА_10 13 листопада 2023 року не збігаються із зазначеними в обвинувальному акті координатами, що ставить під сумнів достовірність версії обвинувачення щодо моменту нібито виявлення й вилучення закладки.

5.26 За таких обставин, суд дійшов переконання, що обвинувачення у частині незаконного зберігання психотропної речовини є недоведеним належними, допустимими і достовірними доказами, а наведені сумніви щодо фактичного перебування ОСОБА_10 у місці виявлення речовини та обставин її вилучення не можуть бути витлумачені проти нього.

5.27 Разом з тим, суд не вбачає підстав і для виправдання ОСОБА_10 саме через недопустимість доказів та відсутність складу, як про це просила його захисник у судових дебатах.

5.28 Як сам обвинувачений у своїх поясненнях, так і його захисник під час судового розгляду не заперечували факт вчинення ОСОБА_10 дій, спрямованих на придбання психотропної речовини, що підтверджується наданими матеріалами листування у месенджері «Telegram» з ботом під назвою «VIP24СС», відомостями про здійснення оплати та отримання геолокаційних даних місця закладки.

Відтак, в межах висунутого обвинувачення ці дії обґрунтовано свідчать про наявність у діях ОСОБА_10 умислу на незаконне придбання психотропної речовини для власного вживання, який був реалізований, однак не завершений з причин, що не залежали від його волі.

5.29 Даючи оцінку твердженням захисника про порушення норм кримінального процесуального закону під час затримання ОСОБА_10 , суд зазначає про таке.

Затримання є комплексною слідчою (розшуковою) дією, яка включає в себе як безпосереднє фізичне обмеження у можливості пересування затриманої особи, так і обшук затриманого й процесуальні дії - повідомлення захисника з центру надання правової допомоги, близького родича затриманого, тощо.

Понад те, протокол затримання ОСОБА_10 від 13 листопада 2023 року свідчить про дотримання органом досудового розслідування вимог КПК України - обшук затриманого проводився у присутності понятих, процесуальні права ОСОБА_10 на повідомлення захисника та близького родича були реалізовані, заяв та зауважень до протоколу від нього не надходило.

Між тим, КПК України не визначає обов`язковою умовою затримання обвинуваченого відеофіксацію, так само як і участь захисника та понятих з самого початку затримання.

При цьому саме фактичне затримання особи без участі захисника не є порушенням вимог кримінального процесуального закону стосовно реалізації права на захист. Вимога присутності захисника в ході затримання не передбачена положеннями КПК України, Конституції України чи положеннями міжнародних договорів України. Відтак положення статей 207, 208 КПК України не містять вимог забезпечити обов`язкову участь адвоката під час фактичного затримання (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 559/2530/19, провадження № 51-328км21).

З протоколу затримання ОСОБА_10 встановлено, що після його затримання було повідомлено орган, уповноважений законом на надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Також до матеріалів провадження долучено протокол роз`яснення права на захист від 13.11.2023, складений дізнавачем ОСОБА_16 , відповідно до якого підозрюваному ОСОБА_10 було роз`яснено право мати захисника, у тому числі безоплатного захисника за рахунок держави. ОСОБА_10 підтвердив, що йому зрозумілі його права, про що власноруч зробив відмітку.

Після цього Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві видав доручення від 13 листопада 2023 року, яким уповноважено захисника ОСОБА_26 здійснювати захист ОСОБА_10 .

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку про те, що право обвинуваченого на захист не було порушено, адже після встановлення підозри, внаслідок його затримання, йому одразу було забезпечено захисника як того і вимагають правила процесуального закону.

5.30 Окрім цього, суд відхиляє твердження сторони захисту про недопустимість протоколу затримання як доказу у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 13 червня 2023 року у справі № 520/2703/17 (провадження № 51-1291км23), згідно з частиною п`ятою статті 208 КПК України протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається обов`язково, оскільки це є гарантією забезпечення прав затриманої особи. У зв`язку з цим протокол затримання не може бути визнаний недопустимим доказом, адже це означало б відсутність будь-якого документального підтвердження факту затримання. Верховний Суд зазначив, що з точки зору допустимості оцінюються не самі процесуальні документи, а лише відомості (фактичні дані), які в них містяться та використовуються як докази під час судового розгляду.

Отже, у випадку, якщо протокол затримання містить дані, які мають доказове значення, питання про допустимість може постати лише щодо таких конкретних відомостей, а не щодо протоколу затримання як процесуального документа загалом.

5.31 Також суд критично оцінює доводи сторони захисту про нібито неправомірні дії працівників поліції, висловлені у виді тверджень про психологічний тиск, погрози фізичною розправою та вимагання неправомірної вигоди.

Такі твердження не знайшли свого підтвердження жодними доказами у матеріалах кримінального провадження. Жоден із допитаних свідків, у тому числі дізнавач ОСОБА_16 , не повідомив про будь-які неправомірні дії працівників поліції під час затримання або допиту ОСОБА_10 , а на тілі обвинуваченого не зафіксовано будь-яких тілесних ушкоджень.

Суд також звертає увагу, що з моменту фактичного затримання ОСОБА_10 був забезпечений захисником за договором, спочатку адвокатом ОСОБА_27 , а під час судового розгляду адвокатом ОСОБА_9 , які не були позбавлені можливості звернутися до Державного бюро розслідувань, із заявами про можливі незаконні дії працівників поліції.

Однак жодних таких заяв чи повідомлень стороною захисту подано не було.

Відтак суд не знаходить підстав вважати доведеною наявність будь-якого тиску або порушення прав обвинуваченого під час його затримання та проведення слідчих дій.

5.32 Суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів (письмових матеріалів, речових доказів, показань свідків та обвинуваченого) - з точки зору достатності та взаємозв`язку, остаточно визначає кваліфікацію, яка має надаватися з правової точки зору фактам у цьому кримінальному провадженні.

5.33 На підставі досліджених у судовому засіданні доказів суд вважає доведеним, що 13 листопада 2023 року, приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Регенераторна, 4, за допомогою мобільного додатку «Телеграм», у чат-боті під назвою «VIP24СС», замовив у невстановленої органом досудового розслідування особи психотропну речовину амфетамін, для власного вживання, без мети збуту, за грошові кошти в сумі 342 гривні.

Після здійснення оплати на рахунок, ОСОБА_10 отримав на свій мобільний телефон повідомлення із місцезнаходженням вказаної психотропної речовини.

Діючи умисно, з метою реалізації свого наміру на придбання психотропної речовини, цього ж дня, приблизно о 17 год. 20 хв., ОСОБА_10 прибув за отриманими координатами за адресою: м. Київ, вул. Ялинкова, територія парку Партизанської Слави, де намагався відшукати сховану речовину, однак фактично її не знайшов і не заволодів нею, оскільки був затриманий працівниками поліції поблизу зазначеної місцевості.

Отже, дії ОСОБА_10 виразилися у вчиненні умисних дій, спрямованих на незаконне придбання психотропної речовини, без мети збуту, що не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_10 вчинив замах на незаконне придбання психотропної речовини (амфетаміну), без мети збуту, тобто кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України.

Суд остаточно визначає кримінально-правову кваліфікацію дій обвинуваченого за встановленими обставинами, тому вона має таку формулу - ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України (закінчений замах на незаконне придбання психотропної речовини).

У решті висунуте обвинувачення (за незаконне зберігання психотропної речовини) не знайшло свого підтвердження, тому у цій частині ОСОБА_10 підлягає виправданню, що водночас не вимагає від суду прийняття окремого рішення за положеннями кримінального процесуального закону, зокрема і з вказівкою у резолютивній частині, оскільки ці дії охоплюються однією кваліфікацією дій, за однією статтею КК України, незважаючи на встановлену судом іншу стадію правопорушення, відміну від висунутого обвинувачення.

VI. Призначення покарання

Положення КК України встановлюють, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ст.ст. 50, 65 КК України).

Варто вказати, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Однак, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому кримінальному правопорушенню та передбачає, що покарання має бути домірним вчиненому.

Згідно з ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Дії ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України як замах на незаконне придбання психотропної речовини, без мети збуту.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, його характер, обставини вчинення, ставлення обвинуваченого, який вину визнав повністю щодо обставин вчиненого ним кримінального проступку, та дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, молодого віку, перебуває під наркологічним диспансерним наглядом із 2018 року з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання канабіноїдів».

Обставини, які обтяжують покарання, за матеріалами провадження та з урахуванням позиції сторін відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд встановив як повне визнання вини та щире каяття.

Так, судом встановлено, що від початку досудового розслідування і протягом всього судового розгляд обвинувачений надавав правдиві й повні показання щодо обставин незаконного придбання ним психотропної речовини, яку придбавав для власного вживання, без мети збуту, яку так і не зміг віднайти за наданими йому координатами.

Отже, що незгода обвинуваченого зкваліфікацією його дій є правом особи та не впливає на щирість розкаяння, осуд своєї поведінки та відчуття жалю щодо вчинених протиправних дій (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 334/5670/18, провадження № 51-4378км19), тому встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, мають бути враховані при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 .

З урахуванням наведеного, ступеня тяжкості вчиненого, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у мінімальних межах санкції статті, а саме у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, що водночас не порушуватиме положення ч. 3 ст. 68 КК України щодо визначення розміру покарання за незакінчене кримінальне правопорушення.

VIІ. Ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_10 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_10 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у провадженні, а саме:

- психотропну речовину амфетамін, масою 0,210 г, яка поміщена до камери схову Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 002572 від 25.11.2023), знищити;

- мобільний телефон марки «Samsung A13» (IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ), залишити ОСОБА_10 як власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1