ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/5145/24

Провадження№ 1-кп/522/3204/25

21 жовтня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000125, відомості про яке внесено 23.01.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Пересипського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 360 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2024 року близько 10:30 год. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 133 по вул. Старопортофранківській у м. Одесі, помітивши на його фасаді телекомунікаційний кабель UTO12-SM-15 та бокс оптичний D009 та реалізуючи умисел направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, заліз на віконну решітку вікна однієї із квартир багатоквартирного будинку та за допомогою ножа зрізав з фасаду будівлі телекомунікаційний кабель UTO12-SM-15 загальною довжиною 147 метри та бокс оптичний D009, що перебувають на балансі ТОВ «ТЕНЕТ», які викрав, чим спричинив тимчасове припинення зв`язку для 16-ти абонентів, які мешкають у вказаному будинку та отримують телекомунікаційні послуги від ТОВ «ТЕНЕТ».

Умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України.

Крім того, 20.01.2024 близько 20:10 год. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 64 по вул. Базарній у м. Одесі, помітивши на його фасаді телекомунікаційний кабель LT048-SM-25 та реалізуючи умисел направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ворота до двору були відкриті та за допомогою ножа зрізав з фасаду будівлі телекомунікаційний кабель LT048-SM-25 загальною довжиною 28 метрів, що перебувають на балансі ТОВ «ТЕНЕТ», які викрав, чим спричинив тимчасове припинення зв`язку для 3-х абонентів, які мешкають у вказаному будинку та отримують телекомунікаційні послуги від ТОВ «ТЕНЕТ».

Крім того, 20.01.2024 близько 20:30 год. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 68 по вул. Базарній у м. Одесі, помітивши на його фасаді телекомунікаційний кабель LT048-SM-25 та реалізуючи умисел направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ворота до двору були відкриті та за допомогою ножа зрізав з фасаду будівлі телекомунікаційний кабель LT048-SM-25 загальною довжиною 32 метри, що перебувають на балансі ТОВ «ТЕНЕТ», які викрав, чим спричинив тимчасове припинення зв`язку для 4-м абонентам, які мешкають у вказаному будинку та отримують телекомунікаційні послуги від ТОВ «ТЕНЕТ».

Крім того, 20.01.2024 близько 20:45 год. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 76 по вул. Базарній у м. Одесі, помітивши на його фасаді телекомунікаційний кабель КПВ-ВП(350)4x2x0,50(UTP-cat.5E)) та реалізуючи умисел направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ворота до двору були відкриті та за допомогою ножа зрізав з фасаду будівлі телекомунікаційний кабель КПВ-ВП (350)4x2x0,50(UTP-cat.5E)) загальною довжиною 68 метри, що перебувають на балансі ТОВ «ТЕНЕТ», які викрав, чим спричинив тимчасове припинення зв`язку для 4-м абонентам, які мешкають у вказаному будинку та отримують телекомунікаційні послуги від ТОВ «ТЕНЕТ».

Крім того, 20.01.2024 року близько 21:00 год. ОСОБА_4 , проходячи повз будинок № 78 по вул. Базарній у м. Одесі, помітивши на його фасаді телекомунікаційний кабель КПВ-ВП(350)4x2x0,50(UTP-cat.5E)) та реалізуючи умисел направлений на умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, а також в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись тим, що ворота до двору були відкриті та за допомогою ножа зрізав з фасаду будівлі телекомунікаційний кабель КПВ-ВП(350)4x2x0,50 (UTP-cat.5E)) загальною довжиною 73 метри, що перебувають на балансі ТОВ «ТЕНЕТ», які викрав, чим спричинив тимчасове припинення зв`язку для 6-ти абонентів, які мешкають у вказаному будинку та отримують телекомунікаційні послуги від ТОВ «ТЕНЕТ».

Умисні, протиправні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному пошкодженні телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинені повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, переждбаченого ч. 2 ст. 360 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах, він здійснив пошкодження телекомунікаційної мережі. Зазначив, що у нього був день народження, 19.01.2024 року він йшов по вул. Старопортофранківській у м. Одесі, де побачив, що з фасаду будівлі висить кабель, який він зрізав, а потім пішов і спалив, а міді в ньому не було. Пояснив, що коли зрізав, то думав що там буде мідь, бажав здати її на металобрухт і зробити собі подарунок, однак не думав, що людям щось відключить, але здогадувався, що кабель кудись підключений. Наступного дня, а саме 20.01.2024 року, у вечірній час доби, перебуваючи у м. Одесі по вул. Базарній, він вирішив знов зрізати кабелі інтернету, які були розташовані на фасаді будівель, сподівався, що цього разу йому пощастить і там буде мідь, оскільки на той час він не працював та хотів заробити грошей, однак міді і там не виявилося.

У вчиненому щиро покаявся, просив суд суворо його не карати, оскільки він зробив для себе належні висновки. Зазначив, що на теперішній час працює різноробочим на полях та отримує заробітну плату 18-20 тисяч гривень в місяць, дохід його змінюється в незначних розмірах. Просив прийняти до уваги, що відшкодував завдані збитки за пошкоджені кабелі інтернету. Крім того, просив суд врахувати, що він хворий на гепатит С та ВІЛ і вже другий рік поспіль отримує підтримуюче лікування в Одеському обласному центрі соціально значущих хвороб.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає покази ОСОБА_4 послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_4 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 360 КК України і ОСОБА_4 винуватий у їх вчиненні, так як він вчинив умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, а також умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, якщо такі дії спричинили припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях, зокрема й у справі «Довженко проти України», зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до приписів ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який має середню освіту, неофіційно працює, з його слів страждає на ряд тяжких захворювань, має постійне місце реєстрації та мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність пом`якшуючих обставин.

Так, формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім. Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Зважаючи на вказане, в діях ОСОБА_4 проявилося щире каяття.

Судом враховано висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 року у справі №559/1037/16-к, де надано роз`яснення, що активне сприяння розкриття злочину і щире каяття є окремими обставинами, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим суд розцінює щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину альтернативними, незалежними, окремо існуючими обставинами, що пом`якшують покарання.

Крім того обвинуваченим ОСОБА_4 було частково відшкодовано ТОВ «ТЕНЕТ» матеріальний збиток за пошкодження інтернет-кабелю у сумі 2000 грн., про що свідчить його заява від 28.03.2024 року, повідомлення директора ТОВ «ТЕНЕТ» ОСОБА_5 за вих №121 від 14.03.2024 року та вих. №145 від 26.03.2024 року, до матеріалів кримінального провадження також долучено відповідні квитанції.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчинених кримінальних правопорушень, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів. Крім того, як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду, його матеріальний стан дозволяє йому понести саме такий вид покарання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені різними статтями особливої частини Кримінального кодексу України, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 70 КК України покарання за сукупністю вказаних злочинів йому необхідно призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Пересипського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна та підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування реального покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається шляхом зарахування покарання, відбутого повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. Кодексу.

Частиною 3 ст. 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що при призначенні обвинуваченому остаточного покарання необхідно керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, але з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України, згідно яких основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 на момент ухвалення вироку не обирався і підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Долю речових доказів, відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України наступним чином:

-оптичний DVD-R диск, що містить файли з назвою «video_2024-01-26_10-49-34» та «video_2024-01-25_18-01-08» - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000125;

-кабелі, які поміщено до сейф пакету НПУ №PSP 4134278 - знищити.

Судові витрати, пов`язанні із залученням експерта та проведенням експертизи відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000125 - відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000125 - відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження № 0000125 - не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0000125 - заявлено не було.

Керуючись ст. 8, 9, 100, 174, 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 360, ч. 2 ст. 360 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 360 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 2 ст. 360 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, вирок Пересипського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , враховуючи, що покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають - винонувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000125, а саме:

-оптичний DVD-R диск, що містить файли з назвою «video_2024-01-26_10-49-34» та «video_2024-01-25_18-01-08» - зберігати у матеріалах кримінального провадження №0000125;

-кабелі, які поміщено до сейф пакету НПУ №PSP 4134278, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1