Провадження № 1-кп/947/419/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 14.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , який ухвалою суду від 30.12.2024 року видалений із зали судового засідання на весь час судового розгляду кримінального провадження, заявив суду письмові клопотання:

-про залучення військового спеціаліста - керівника військової кафедри Одеської військової академії ОСОБА_6 для участі у кримінальному провадженні з метою надання кваліфікаційної оцінки обвинуваченню за ст.436-2 КК України;

-про залучення та виклик військового експерта Одеської військової академії для участі у кримінальному провадженні для проведення експертизи щодо трактування війського поняття «спецоперація» та «військова операція»;

-про залучення та виклик експерта з права Одеської юридичної академії для участі у кримінальному провадженні для кваліфікаційної оцінки експертизи № 68 від 17.01.2022 року та № 135 від 01.05.2023 року;

-про витребування з Приморського районного суду м.Одеси відеозапису судового засідання від 10.05.2023 року у справі №522/21065/21, (провадження №1-кс/522/2796/23) про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 з метою встановлення допустимості чи недопустимості доказу;

-про об`єднання кримінальних проваджень № 0000317 від 14.08.2023 року та №0000117 від 07.06.2024 року в одне провадження, оскільки, на його думку, докази у кримінальному провадженні №0000317 від 14.08.2023 року отримані з істотними порушеннями прав і свобод людини, а саме катування, жорсткого нелюдського поводження. За його заявою про катування відкрито кримінальне провадження №0000117 від 07.06.2024 року відносно співробітників УСБУ в Одеській області;

-про скасування арешту майна - телефону марки ОРРО, оскільки на його думку, арешт накладений необґрунтовано.

Захисник підтримала клопотання обвинуваченого та просила їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань обвинуваченого, зазначивши, що для оцінки кваліфікації дій обвинуваченого та інших питань, зазначених обвинуваченим не потрібен спеціаліст; клопотання про скасування арешту з майна є передчасним, оскільки долю речових доказів суд вирішує у нарадчій кімнаті при ухваленні рішення; надання слідчим суддею дозволу на проведення обшуку було оскаржено в апеляційному порядку, я тому додаткової перевірки вказана інформація не підлягає, оскільки обгрунтованість ухвали перевірялась судом вищої інстанції; підстави для об`єднання кримінальних проваджень відсутні, їх об`єднання є неможливим, оскільки кримінальне провадження №0000117 від 07.06.2024 року не скеровано до суду. Просить суд відмовити у задоволенні клопотань, заявлених обвинуваченим.

Дослідивши заявлені клопотання, вислухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Щодо клопотань обвинуваченого про залучення спеціалістів та експерта з питань права, з урахуванням обґрунтування обвинуваченим зазначених клопотань, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 71 КПК України передбачено, що спеціалістом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками і може надавати консультації та висновки під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних знань і навичок.

Спеціаліста може бути залучено для надання безпосередньої технічної допомоги (фотографування, складення схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо) сторонами кримінального провадження в процесі досудового розслідування і судом під час судового розгляду, а також для надання висновків у випадках, передбачених пунктом 7 частини 4 статті 71 КПК України.

Пунктом 7 частини 4 статті 71 КПК України передбачено, що спеціаліст має право надавати висновки з питань, що належать до сфери його знань, під час досудового розслідування кримінальних проступків, зокрема у випадках, передбачених частиною 3 статті 214 КПК України.

Відповідно до ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Згідно з ч. 1 ст. 101 КПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Порядок залучення експерта у кримінальному провадженні визначений нормами ст. 243 КПК України, відповідно до яких експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження. Сторона захисту має право самостійно залучати експертів на договірних умовах для проведення експертизи, у тому числі обов`язкової.

Частинами 1, 3 ст. 356 КПК Ураїни передбачено, що за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

Суд вважає, що клопотання обвинуваченого про залучення військового спеціаліста - керівника військової кафедри Одеської військової академії ОСОБА_6 для участі у кримінальному провадженні з метою надання кваліфікаційної оцінки обвинуваченню за ст. 436-2 КК України; про залучення та виклик військового експерта Одеської військової академії для участі у кримінальному провадженні для проведення експертизи щодо трактування війського поняття «спецоперація» та «військова операція»; про залучення та виклик експерта з права Одеської юридичної академії для участі у кримінальному провадженні для кваліфікаційної оцінки експертизи № 68 від 17.01.2022 року та № 135 від 01.05.2023 року є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 360 КПК України під час дослідження доказів суд має право скористатися усними консультаціями або письмовими роз`ясненнями спеціаліста, наданими на підставі його спеціальних знань.

Суд зауважує, що оцінка кваліфікації дій обвинуваченого спеціалістом та надання спеціалістом експертного висновку щодо окремих термінів, викладених в тексті обвинувачення, не передбаченого діючим КПК України.

Обвинуваченим не обґрунтована необхідність надання спеціалістом консультацій під час судового розгляду, а також те, що дослідження доказів у цьому кримінальному провадженні потребують консультацій спеціаліста.

Окрім того, сторона захисту не позбавлена можливості надавати будь-які докази, які б містили висновки певних спеціалістів у разі потреби застосування спеціальних знань.

Тому, з урахуванням викладеного, а також наведених положень КПК України щодо функцій спеціаліста у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що на даному етапі судового розгляду стороною захисту не обґрунтована необхідність участі спеціаліста, а тому в задоволенні клопотання обвинуваченого про залучення спеціаліста слід відмовити.

Також суд зазначає, що діючим КПК не передбачено залучення експерта до кримінального провадження, для надання оцінки висновкам експерта, долучених стороною обвинувачення до кримінального провадження у якості доказів та досліджених судом, а також оцінки повноважень та відповідності експерта, який проводив експертизи у період досудового розслідування, вимогам ст. 69 КПК України.

Суд вважає, що у клопотанні обвинуваченого обґрунтування необхідності залучення експерта не наведені, тому суд дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення клопотання обвинуваченого про залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Щодо клопотання обвинуваченого про об`єднання кримінальних проваджень №0000317 від 14.08.2023 року та № 0000117 від 07.06.2024 року в одне провадження, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 334 КПК України передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Судом не встановлено підстав, передбачених ст. 217 КПК України для об`єднання кримінального провадження № 0000317 від 14.08.2023 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, яке перебуває у стадії судового розгляду та №0000117 від 07.06.2024 року, яке зареєстровано на підставі заяви ОСОБА_5 та перебуває у стадії досудового розслідування, тому клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання обвинуваченого про скасування арешту майна, суд зазначає наступне.

Постановою слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області від 24.05.2023 року мобільний телефон, марки «ОРРО» визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та в подальшому ухвалою слідчого судді накладений арешт на мобільний телефон, марки «ОРРО» з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч. 1, 2 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що арешт накладений на зазначене майно з метою збереження речових доказів, наразі кримінальне провадження перебуває у стадії судового розгляду, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження та не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого застосування арешту майна, тому суд дійшов висновку про неможливість зняття арешту з зазначеного у клопотанні майна, оскільки останнє подано передчасно.

Щодо клопотання обвинуваченого про витребування з Приморського районного суду м.Одеси відеозапису судового засідання від 10.05.2023 року суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України. суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Зокрема, протокол обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , долучений стороною обвинувачення до кримінального провадження у якості доказу, якому під час ухвалення судового рішення буде надана відповідна оцінка, в тому числі щодо допустимості чи недопустимості зазначеного доказу відповідно до вимог, встановлених ст.ст. 84-89 КПК України.

Враховуючи, що слідчим суддею в період досудового розслідування за результатами судового засідання у справі №522/21065/21 ухвалено відповідне судове рішення, яке було предметом перевірки в апеляційній інстанції та є підставою для проведення подальших слідчих дій у кримінальному провадженні, суд вважає недоцільним витребування відеозапису вищезазначеного судового засідання, оскільки порядок та хід проведення судового засідання, зафіксований відеозаписом, жодним чином не доводить та не спростовує обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, тому лопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.350, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про залучення військового спеціаліста - керівника військової кафедри Одеської військової академії ОСОБА_6 для участі у кримінальному провадженні відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про залучення та виклик військового експерта Одеської військової академії для участі у кримінальному провадженні відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про залучення та виклик експерта з права Одеської юридичної академії для участі у кримінальному провадженні відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про витребування з Приморського районного суду м.Одеси відеозапису судового засідання від 10.05.2023 року справі №522/21065/21, (провадження №1-кс/522/2796/23) відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про об`єднання кримінальних проваджень № 0000317 від 14.08.2023 року та №0000117 від 07.06.2024 року в одне провадження відмовити.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування арешту майна - телефону марки ОРРО відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1