Провадження №1-кп/523/901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси у складі:

судді- ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Пересипського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України

В підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду та окрім того, просив задовольнити подане клопотання та обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 20 год.00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, мотивуючи клопотання тим, що останній може:

- переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_5 , усвідомивши, що за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України можливе покарання у вигляді реального позбавлення волі на певний строк, може перетнути державний кордон через часткову не контрольованість державного кордону України з метою ухилення від його притягнення до кримінальної відповідальності, зокрема засудження;

- впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 може почати впливати на свідків які допитані у провадженні, але ще недопитані в суді;

- вчинити інший злочин проти основ національної безпеки України, оскільки підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 полягає в тому, що в Україні введено воєнний стан B a останній умовах агресії російської федерації, обвинувачується у виправдовування збройної агресії рф проти України та знаходячись на свободі без запобіжного заходу може також почати, у тому ж числі за співпраці з представниками рф;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- продовжити вчиняти те, у якому обвинувачується.

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та подав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності;

обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, приходить до висновку про можливість призначення обвинувального акту й додатків до нього до судового розгляду.

Так, обвинувальний акт складений слідчим, в цілому відповідно до вимог ст.291 КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору на теперішній час не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні будь-яких клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, а також з інших питань, передбачених ч.2 ст.315 КПК України, не заявлено.

Стосовно клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності суд приходить до наступних висновків.

Санкція ч.1 ст.436-2 КК України передбачає покарання у виді виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно обвинувального акту, часом вчинення кримінального правопорушення є період з липня 2022 року по вересень 2023 року.

Суд звертає увагу, що строки давності у цьому кримінальному правопорушенні не закінчились, а отже клопотання адвоката ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.

Стосовно клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст.ст. 2,9 наведеного Кодексу, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності і в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтями 22, 26 означеного Кодексу регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позиції, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, а сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, та сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

За ч.3 ст.194 вказаного Кодексу, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри, але не доведе існування ризиків та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В силу ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на право на свободу та особисту недоторканість.

Частиною 1 ст.12 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом.

За ст.8 КПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року встановлюють, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерел права.

Слід зауважити на тому, що згідно рішення Конституційного суду України №14-рн/2003 від 08.07.2003 року у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, тяжкість злочину не визначається законом як підстава для застосування запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на стадію судового провадження та враховуючи, що судом ще не досліджені всі матеріали провадження, тому суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого обвинувачення у вчиненні інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 на даній стадії підготовчого судового засідання, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, яке відносяться до категорії нетяжкого злочину.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд на даній стадії судового провадження враховує дані щодо особи останнього, який є розлученим, працевлаштований спеціалістом по обслуговуванню кавомашин в ТОВ «Перша чарівна скриня», проживаючого в м. Одесі, раніше не судимого, обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Враховуючи в сукупності дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , а також тяжкість кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до п`яти років, тому на думку суду, прокурором доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що обвинувачений, розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватими, може вдатися до спроб переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.

Виходячи з наведених принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, вимог КПК України, Конвенції та практики ЄСПЛ, Суд при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 приймається до уваги тяжкість інкримінованого йому правопорушення, наявність у нього місця проживання в м. Одесі, сімейний стан, та не доведеність стороною обвинувачення існування відповідних ризиків і виключність застосування такого запобіжного заходу як домашній арешт.

Так, прокурором і розглядуваним клопотанням, і під час його розгляду в судовому засіданні доведено достатність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків в цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення), що у своїй сукупності дає підстави задовольнити клопотання сторони обвинувачення.

Підсумовуючи викладене, суд з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, права особи на свободу і особисту недоторканність, оцінивши в сукупності наведені законодавчі вимоги та практику ЄСПЛ, приймає до уваги встановлені під час підготовчого судового засідання особистісні та інші характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_5 про особу у взаємозв`язку із тим, що прокурором в судовому засіданні та розглядуваним клопотанням доведена актуальність існування в теперішній час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та достатність продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доведені.

Наряду з наведеним, Суд зауважується на доведеність прокурором під час розгляду клопотання відносно вказаної особи запропонованих обов`язків та приймається до уваги, що судовий розгляд ще не завершений, але незважаючи на тяжкість кримінального правопорушення у конкретному випадку і у контексті ч.ч.4, 5 ст.194 КПК України, доходить висновку про те, що для забезпечення належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та крім того уявляється достатнім й обґрунтованим обрання останньому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 22 год.00 хв. до 06 год. 00 хв., із задоволенням клопотання прокурора.

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.436-2 КК України, на 21.10.2025р. о 11год. 30хв., у відкритому судовому засіданні, в залі №4 Пересипського районного суду м. Одеси, за участю учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 - задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, до 21.12.2025р., із забороною їй залишати місце свого фактичного проживання з 22 год. 00хв. до 06год. 00хв. наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою прокурора та суду.

- не відлучатися за межі м. Одеси та Одеської області без дозволу прокурора та суду.

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням домашнього арешту здійснює слідчий, а якщо справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1