ЄУН справи: 336/9469/25
Номер провадження: 1-кп/336/1530/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, що зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001325 від 09.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючий прямий умисел спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, цілеспрямовано, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», в період часу з 01.08.2024 по 17.10.2024 систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо особи, з якою ОСОБА_6 перебуває у сімейних відносинах, тобто своєї сестри ОСОБА_4 , з якою він спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має спільний побут. Вказане призвело до втрати ОСОБА_4 повноцінного сну та відпочинку, негативних переживань, емоційної напруженості та невпевненості, розладу здоров`я, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, нездатність захистити себе, позбавлення ресурсів, необхідних для належного добробуту, та загального погіршення якості життя потерпілої.

Так, 01.08.2024 о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_4 , а саме: погрожував фізичною розправою, ображав, принижував, чим спричинив шкоду психічному та фізичному здоров`ю останньої. За даним фактом щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 001652 від 06.08.2023, за ч. 1 ст.173-2 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/8281/24 від 02 жовтня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Він же, 03.08.2024, о 22 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_4 , а саме: ображав грубою нецензурною лайкою, принижував, погрожував фізичною розправою, облив гіпохлоридом натрію (хлором). За даним фактом щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 221863 від 03.08.2024. за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Шевченківського районного суду міста Запоріжжя у справі № 336/8160/24 від 24 жовтня 2024 року ОСОБА_6 , визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

А також, 17.10.2024 о 22 годині 16 хвилин перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_4 , а саме: ображав, погрожував. Принижував, штовхав, внаслідок чого завдано шкоди її психічному та фізичному здоров`ю. За даним фактом щодо ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 341471 від 17.10.2024 . Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/11051/24 від 26 листопада 2024 року ОСОБА_6 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Незважаючи на це, 02.07.2025 о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_1 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ст. 55 Конвенції Ради Європи «Про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами», діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_4 , яке виразилось у висловлюванні словесних образ, принижуванні та штовхані.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав частково, суду пояснив, що потерпіла є його сестрою, яка потребує догляду, так як є хворою людиною. Живуть вони разом. Обставини вказані у обвинувальному акті він підтверджує. Але заперечує факт фізичного насилля, а саме, він ніколи не бив сестру. Так, дійсно міг штовхнути, накричати, хлюпнув водою, з розведеною хлоркою, яку приніс для того, щоб сестра помила підлогу. Сестра приносить різний непотріб додому, розводить антисанітарні умови, не слідкує за собою. У зв`язку з цим, між ними виникають конфліктні ситуації. На теперішній час він змінив свою поведінку, та якщо виникають конфлікти намагається вирішити їх за допомогою правоохоронних органів. Неправомірних дій по відношенню до сестри не вчиняє. Жалкує про те, що сталося. Просив суд його не карати.

Не зважаючи на часткове визнання вини, суд вважає, що вина обвинуваченого повністю підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що обвинувачений є її братом. Разом вони мешкають в одному будинку. Вона є інвалідом. З братом у неї виникають конфлікти. Обвинувачений ображає її, штовхає, кричить на неї. Неприязні стосунки у них з дитинства, а після смерті батьків, відносини погіршилися настільки, що вона вимушена була звернутися до правоохоронних органів. Брат облив її водою з хлоркою, погрожував фізичною розправою, виражався на її адресу нецензурною лайкою.

В подальшому потерпіла надала заяву про розгляд справи за її відсутність, покарання просила призначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_7 , суду пояснила, що вона є сусідкою обвинуваченого та потерпілої. Про потерпілу може сказати, що остання є хворою людиною, санітарних норм не дотримується, у зв`язку з чим обвинувачений брат потерпілої робить їй зауваження. На цьому підґрунті між ними виникають конфлікти. Вона була свідком цих конфліктів, оскільки коли останні відбуваються потерпіла кричить, та вона приходить до них на цей крик. Як обвинувачений кричить на сестру вона чула, але ніколи не бачила, щоб останній її бив. Знає, що обвинувачений хлюпнув на сестру водою із хлоркою. Це сталося у зв`язку з тим, що він приніс сестрі відро із водою, щоб та помила підлогу. ОСОБА_8 стала кричати, та брат хлюпнув на неї тією водою.

У судовому засіданні було проведено огляд диску з допитом свідка ОСОБА_9 , згідно з яким свідок пояснила, що вона є головою квартального комітету № 126, та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 знає, як мешканця своєї ділянки, яка проживає по АДРЕСА_1 разом із своїм братом ОСОБА_11 . Від сусідів знає, що вони сваряться.

До суду свідок не прибула у зв`язку із станом здоров`я.

-Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2025 за № 0001325, правова кваліфікація ст. 126-1 КК України;

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 08.009.2025, згідно із яким ОСОБА_4 була надана заява про протиправні дії відносно неї вчинені її братом ОСОБА_6 ;

-Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2024, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення від 06.08.2024;

-Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2024, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення від 03.08.2024;

-Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.11.2024, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; протоколом про адміністративне правопорушення від 17.10.2024;

-Рапортами ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про фіксування події протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 від 20.03.2024, 02.08.2024, 03.08.2024, 02.07.2025.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань, розладів здоров`я, погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Згідно класифікації, передбаченої ст.12 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив нетяжкий злочин.

Обставин, які згідно зі ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та має постійне місце проживання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, беручи до уваги думку потерпілої, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду, враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд, з урахуванням майнового стану обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Також суд, в інтересах потерпілої від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_6 обмежувальні заходи у виді направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на один місяць.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.100,349,368,370,374,393,395,532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п.1 та п. 5 ч. 1 ст.91-1 КК України:

- направити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на один місяць.

Попередити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про кримінальну відповідальність за ст.390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком суду законної сили щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам кримінального провадження, які присутні у судовому засіданні, та не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який в судове засідання на проголошення вироку не прибув.

Суддя ОСОБА_1