УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024.

Скарга мотивована тим, що 03.09.2025, біля 17 год. 40 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. В. Порика м. Вінниця в напрямку проспекту Юності, в районі будинку № 29, на нерегульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , військовослужбовця - курсанта 2-го курсу Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба, який пересікав проїзну частині дороги справа-наліво відносно руху вказаного автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження - закритий уламковий перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків з больовим синдромом, з тимчасовим порушенням функції - та був госпіталізований до травматологічного відділення Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону.

03.09.2025, за вище вказаним фактом, слідчим відділення розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 за № в ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

За матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_5 визнано потерпілим.

04.09.2025 слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 , за матеріалами даного кримінального провадження, винесено постанову про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів».

20.09.2025 за матеріалами даного кримінального провадження складено протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 (водія автомобіля «AUDI Q5», що рухався 03.09.2025 біля 17:40 по вул. В. Порика в напрямку вул. Політехнічна м. Вінниця).

22.09.2025 слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 , за матеріалами даного кримінального провадження, винесено постанову про призначення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод».

24.09.2025 за матеріалами даного кримінального провадження складено протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 (пішохода, то рухався 03.09.2025 біля 17:40 по вул. В. Порика разом з ОСОБА_5 -)-

24.09.2025 заступником завідувача відділу інженерно-транспортних досліджень Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_9 складено висновок експерта №СЕ-19/102-25/20657-ГГ.

Із тексту розділу «висновки» зазначеного експертного дослідження слідує:

1) Швидкість руху автомобіля Daewoo Lanos (номерний знак НОМЕР_2 ), яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування, визначається рівною біля 53.4... 55.8 км/год.

2) В заданій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo Lanos (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.4: 18.1 Правил дорожнього руху, зміст яких викладений в дослідницькій частині.

Частина питання, як повинен був діяти в даній дорожньо-транспортнім ситуації пішохід, експертом не досліджувалась, так як не потребує застосування спеціальних технічних знань, а тому може бути зроблена слідчим або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішохода» Правил дорожнього руху.

3) У цій дорожньо-транспортній ситуації, при вказаних в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних та за умови, що водій розпочав гальмувати раніше, ніж пішохід вийшов на проїзну частину і водію необхідно дуло надати пішоходу перевагу в русі, тобто автомобіль Daewoo Lanos вже рухався в загальмованому стані, водій автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом, виконання вимог п.п. 12.4: 18.1 Правил дорожнього руху.

4) В заданій дорожньо-транспортній ситуації, при вказаних в постанові про призначення комплексі вихідних даних та за умови, що водій розпочав гальмувати раніше, ніж пішохід вийшов на проїзну частину і водію необхідно було надати пішоходу перевагу в русі, тобто автомобіль Daewoo Lanos вже рухався в загальмованому стані, в діях водія автомобіля Daewoo Lanos ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку і виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

5) Вирішення питання про те, чи вбачаються в діях пішохода ОСОБА_5 невідповідності вимогам. Правил дорожнього руху не потребує застосування спеціальних технічних знань, а тому може бути зроблена слідчим, або судом самостійно, відповідно до вимог розділу 4 «Обов`язки і права пішохода» Правил дорожнього руху.

24.09.2025 слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Із тексту вказаної постанови слідує:

«03.09.2025, біля 17:40 год., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. В. Порика в м. Вінниці, в напрямку пр-та Юності, поруч з буд.№29, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який не переконавшись у власній безпеці, в безпосередній близькості від наближаючогося транспортного засобу, раптово розпочав рух та почав перетинати проїзну частину по неврегульованому пішохідному переході, рухаючись справа-наліво відносно руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , відповідно до довідки Військово-клінічного центру Центрального регіону від 03.09.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому обох, кісток лівої гомілки та був госпіталізований в травматологічне відділення.

Дії водія ОСОБА_6 регламентувались вимогами п.п. 12.4; 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п.12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год»

п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість руху, а в разі потреби зупинитися, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Дії пішохода ОСОБА_5 регламентувались вимогами п.4.14 (а, б) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 4.14 (а, б) - «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі пішохідний перехід».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №ЄЕ-19/102- 25/20657-ІТ від 24.09.2025, - «...Швидкість руху автомобіля марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед моментом. ДТП складала біля 53.4 ... 55.8 км год.. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода ОСОБА_5 шляхом, виконання вимог п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, при цьому в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що безпосередньою причиною даної ДТП стало порушення пішоходом ОСОБА_5 вимог п.4.14 (а, б) ПДР України, при цьому дані порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками та враховуючи, що в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України та те, що він своїми, односторонніми діями не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до смуги руху пішохода та попередити наїзд на останнього, тому в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, керуючись п.2 ч.1 ст.284 КПК України, -

постановив:

1) Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № від 03.09.2024, закрити у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

2) Відомості про прийняте рішення внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

3) Копію постанови направити прокурору та зацікавленим, особам.

4) Копію даної постанови направити начальнику Управління патрульної поліції в Вінницькій області для притягнення пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (тел. НОМЕР_3 ) зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за порушення зазначених вимог ПДР України.

5) Речові докази - автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику або законному користувачу.

6) Відповідно до п.4 ст. 132 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 08.09.2025 на автомобіль «DAEWOO LANDS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , вважати припиненим.

7) Указана постанова може бути оскаржена відповідно до cm. ст. 303, 304 КПК України прокурору або слідчому судді протягом десяти днів з дня отримання її копії.

ПІДПИС

Із матеріалами кримінального провадження № від 03.09.2025 представника/адвоката потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_3 - ознайомлено 30.10.2025 та в той же день ним отримано копії відповідних матеріалів даного кримінального провадження.

З прийнятим 24.09.2025 рішенням слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України заявник та його представник категорично не погоджуються та вважають, що воно є безпідставним, передчасним і підлягає скасуванню, оскільки слідчим ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, на виконання вимог, передбаченим чинним законодавством України. не проведено усіх необхідних своєчасних, першочергових і послідовних процесуальних заходів, спрямованих на розкриття даного злочину.

Так, будучи допитаним 05.09.2025 по даному кримінальному провадженню в якості свідка водій автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_6 показав:

«Рухався я зі швидкістю 50 км/год., при цьому попереду мене в попутному напрямку транспортні засоби були відсутні. Був світлий час доби, ясна без опадів погода, дорожнє покриття було в сухому стані.

Рухаючись з попередньою швидкістю, я почав наближатись до нерегульованого пішохідного переходу і побачив, що справа відносно мого напрямку руху, в напрямку пр-та Юності, рухались молоді хлопці віком. 18-20 років, при цьому на пішохідному переході пішоходи були відсутні.

В подальшому на відстані 15 метрів від мого автомобіля до розмітки нерегульованого пішохідного переходу, я побачив як несподівано двоє хлопців в темпі швидкого кроку, почали виходити на проїзджу частину та рухаючись по пішохідному переході, почали пересікати мою смугу руху, рухаючись справа-наліво відносно мого руху, при цьому попереду йшов високий хлопець, а позаду нього на відстані 1 метру рухався інший хлопець, низького росту.

Я одразу почав застосовувати екстрене гальмування, однак відстань до пішохода (хлопця високого зросту) була незначна, тому відбувся наїзд передньою правою частиною кузова мого автомобіля на хлопця високого зросту.

З моменту виходу пішохода на проїзджу частину і до моменту наїзду, пішохід зробив два кроки. Після наїзду на пішохода я одразу зупинився та вийшов з автомобіля надавати допомогу потерпілому. При цьому жінка-водій з іншого автомобіля , який теж зупинився, почала викликати карету швидкої допомоги. В подальшому на моїй смузі руху зупинився рух автомобілів і утворився корок, тому я, щоб розблокувати рух. від`їхав вперед від місця події на 10 метрів і зупинився на правому узбіччі.

Хочу доповнити, що на правому узбіччі відносно мого напрямку руху, перед пішохідним переходом, була висока невикошена трава, яка обмежувала мені оглядовість. тому до моменту виходу пішохода на проїзну частину, я його не бачив».

Разом з тим, у своєму поясненні, даному слідчому Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 03.09.2025. водій ОСОБА_6 написав власноручно наступне:

«03 вересня час: 17:36, рухався по вул. Порика зі сторони вул. Інтернаціоналістів на проспект Юності. Перехід знаходиться по вул. Порика, 29, їхав на авто Део Ланос номерний знак НОМЕР_1 . Приблизна швидкість руху до 65 км/час. Під`їжджаючи до переходу замітив натовп студентів, які рухались у напрямку проспекту Юності. Перші скупчення людей не переходили пішохідний перехід, інші також не звернули уваги в мій бік.

Потерпілий різко повернув з другом на пішохідний перехід. Через знак переходу і невикошене узбіччя я не побачив, як потерпілий ступив на перехід і не встиг зреагувати і почав різко гальмувати. До ДТП людей на переході не було. Після ДТП з`їхав в поворот автостоянки з паніки».

Заявник вважає, що до показів ОСОБА_6 , наданих ним під час досудового розслідування даного кримінального провадження, слід відноситись критично, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи, не перевірялись слідчим та надані ОСОБА_6 лише з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення.

05.09.2025, будучи допитаним по даному кримінальному проваджені і в якості потерпілого. ОСОБА_5 показав наступне:

«03.09.2025, біля 17:40 год., я разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 , йшли по вул. В. Порика в м. Вінниця поруч з будинком №29. Згодом підійшли до проїзної частини вул. В. Порика, на якій розміщений нерегульований пішохідний перехід та зупинились.

При цьому був світлий час доби, ясна без опадів погода, дорожнє покриття було в сухому стані. Згодом я побачив, що зі сторони проспекту Юності до нерегульованого пішохідного переходу по вул. В.Порика наближається автомобіль марки Ауді, який зупинився перед пішохідним переходом. Як тільки автомобіль Ауді зупинився, то я одразу вступив на проїзджу частину по вул. В.Порика і в темпі спокійного кроку почав переходити проїзджу частину, рухаючись зі сторони буд. №29 по пішохідному переході.

Коли я зробив 2-3 кроки по проїзній частині, то відразу почув звук гальмування автомобіля і в цей момент відбувся удар з лівої сторони відносно мого напрямку руху, від якого я впав на асфальтне покриття і побачив, що на мене скоїв наїзд автомобіль Део Ланос сірого кольору, який рухався до проспекту Юності.

Хочу доповнити, що коли я почав переходити проїзну частину, то ОСОБА_11 був позаду мене на відстані 1-1,5метра. Також хочу доповнити, що коли я почав переходити проїзну частину, то на пішохідному переході пішоходів не було».

09.09.2025, будучи допитаним по даному кримінальному провадженні в якості свідка ОСОБА_8 показав наступне:

«...03.09.2025, біля 17:40 год., я разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 йшли по тротуару по вул. В.Порика в м. Вінниця, поруч з буд. №29, в напрямку проспекту Юності та згодом підійшли до проїзної частини вул. В.Порика, на якій розташований нерегульований пішохідний перехід та зупинились. При цьому був світлий час доби, ясна без опадів погода, дорожнє покриття було в сухому стані,

Згодом я подивився наліво і транспортних засобів не побачив, а згодом я побачив, що з правої сторони від пр-ту Юності рухається автомобіль білого кольору, марки і номерних знаків не пам`ятаю, який їхав повільно і почав зупинятись перед пішохідним переходом. Згодом ми зрозуміли, що автомобіль білого кольору зупиниться і тому ОСОБА_12 в темпі спокійного кроку ступив на проїзну частину вул. В.Порика, рухаючись до середини проїзної частини.

В той момент, коли ОСОБА_12 ступив на проїзну частину, то автомобіль білого кольору зупинився, орієнтовно за три метри до пішохідного переходу. З моменту вступу на проїзну частину, ОСОБА_12 зробив один крок, і коли зробив другий крок, то несподівано я побачив, як автомобіль Део Ланос, який рухався по вул. В.Порика в напрямку пр-ту Юності, здійснив наїзд на ОСОБА_12 . При цьому я знаходився позаду ОСОБА_12 на відстані біля 1-1.5м... Після удару ОСОБА_12 впав на асфальтобетонне покриття, а автомобіль зупинився. Згодом ОСОБА_12 було доправлено до лікарні. Місце наїзду на Данила та темп його руху зможу показати на місці події».

З описової частини висновку експерта проведеної судової інженерно-транспортної скспер за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» №СЕ-19/1-2-25/20657-ІТ від 24.09.2025 слідує наступне:

«... У цій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Daewoo-lanos ОСОБА_6 , рухаючись в межах населеного пункту, вибрав швидкість, яка перевищує максимально допустиму для руху в межах населеного пункту (50 км/год.), та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу вжив заходів для зменшення швидкості в момент початку руху пішохода по проїзній частині в межах горизонтальної розмітки 1.14.1 «Зебра» з права на ліво і допустив наїзд на нього».

Разом з тим, як слідує з тексту вище вказаної судової інженерно-транспортної експертизи - висновок експерта щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 03.09.2025 по вул. В. Порика м. Вінниця та в якій отримав тілесні ушкодження гр-н ОСОБА_5 - зроблений виключно «...при заданих в постанові про призначення експертизи комплексі вихідних даних і за умови, що водій розпочав гальмувати раніше, ніж пішохід вийшов на проїзну частину і водію необхідно було надати пішоходу перевагу в русі.»

Тобто, на думку заявника, при наданні експерту інших вихідних даних - буде отриманий протилежний результат.

Стаття 286 КК України Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами передбачає нас тупне:

1) Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, -

карається штрафом від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

2) Ті самі діяння, якщо вони спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

3) Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони спричинили загибель кількох осіб, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Як уже зазначалось, кримінальне провадження № від 03.09.2025 внесене до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Разом з тим, із тексту довідки військово-лікарської комісії за №2025-1024-1236- 1143-0 від 24.10.2025, наданої Гарнізонною військово-лікарською комісією Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону на підставі вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, слідує, що при обстеженні ОСОБА_5 встановлено діагноз: Стан після закритого уламкового перелому (03.09.2025) середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків, ліковано оперативно: (03.09.2025) БІОС лівої гомілки у вигляді консолідуючого перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки з больовим синдромом, з тимчасовим порушенням функцій.

За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких.

На підставі статті 81 графи 11 Розкладу хвороб - потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 календарних днів.

У відповідності до вимог та положень п.2 ч. 2 ст. 242 КПК України - слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо: встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

Однак, заявник у скарзі ззаначає, що будь-які заходи щодо встановлення тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 03.09.2025 під час дорожньо-транспортної пригоди, слідчим ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № від 03.09.2025 - не проведено. У постанові про закриття даного кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 робить посилання лише на довідку Військово-клінічного центру Центрального регіону від 03.09.2025 , тобто на день отримання тілесних ушкоджень.

При вивченні тексту постанови від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, встановлено ряд порушень норм чинного законодавства України, що скоєні слідчим Вінницького РУГІ ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 .

Так, у відповідності до вимог ст. 284 КПК України - провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Крім того, згідно із ст. 110 КПК України - постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з тим, на переконання заявника, слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, на виконання вимог, передбаченим чинним законодавством України:

- не проведено усіх необхідних своєчасних, першочергових і послідовних процесуальних заходів, спрямованих на розкриття даного злочину;

- не усунуто ряд протиріч, що містяться у показах осіб, які допитувались під час досудового розслідування даного кримінального провадження;

- не встановлено та не допитано свідків даної дорожньо-транспортної пригоди, що рухались 03.09.2025 разом з ОСОБА_13 по вул. В. Порика щодо обставин скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди - група студентів, про яку вказує в своїх свідченнях і водій ОСОБА_6 ;

- не приєднано до матеріалів провадження висновок судової інженерно- транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», постанова про призначення якої винесена слідчим 04.09.2025;

- не проведено слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 та водієм автомобіля Daewoo-Lanos ОСОБА_6 ;

- не встановлено тяжкість та характер тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_5 03.09.2025 під час дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце но вул. В.Порика м. Вінниця блтзько 17 год 40 хв.;

- не дотримано вимоги ч.4 ст. 38 КПК України - орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України - кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людний.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана "гарантувати кожному хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції'. що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.

Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношенню події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до положень ст. 284 КПК України - закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадженню закриватися після всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують, обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, що передбачено ст. 9 КПК України.

Згідно із ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з таран забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Необхідно встановити, чи вжив слідчий в передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст.284 КК України, підстави для його закриття.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження аби наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подалі розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того ч. коли: постанова про закриття кримінального провадження не буде скасовані установленому КПК України порядку.

Зі змісту ч.1 ст.40 КПК України слідує, що слідчий несе відповідальність законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При цьому, окремо слід зауважити, що прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Крім того, у відповідності до вимог та положень п.2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Отже, на переконання заявника, оскаржувана постанова слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № від 03.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України - не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки вона винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів кримінального провадження, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права: законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними до суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченим цим кодексом.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 просив слідчого суддю скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024, а матеріали кримінального провадження направити до ВРУП ГУНП у Вінницькій області для продовженя досудового розслідування.

Адвокат ОСОБА_3 під час судового розгляду скаргу підтримав за обставин викладених у ній, слідчому судді пояснив, що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, на даний час слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій, а тому просив слідчого суддю скаргу задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 заперечив проти задоволення скарги, слідчому судді пояснив, що на даний час ним повно та всебічно проведено досудове розслідування, за результатами чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги. Додатково надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024 для їх дослідження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею з в ході судового розгляду встановлено, що заявник оскаржує постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024, оскільки вважає що постанова про закриття кримінального провадження є передчасною.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024, вбачається, що 03.09.2025 біля 17:40 год. водій ОСОБА_14 керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. В.Порика в м. Вінниці, в напрямку пр-та Юності, поруч з буд. №29, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який не переконавшись у власній безпеці, в безпосередній близькості від наближавшогося транспортного засобу, раптово розпочав рух та почав перетинати проїзну частину по нерегульованому пішохідному переході, рухаючись справа-наліво відносно руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , відповідно до довідки Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону від 03.09.2025, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому обох кісток лівої гомілки та був госпіталізований в травматологічне відділення.

Дії водія ОСОБА_6 регламентувались вимогами п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год».

п. 18.1 - «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Дії пішохода ОСОБА_5 регламентувались вимогами п. 4.14 (а,б,) Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 4.14 (а,б) - «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху; б) раптово виходити, вибігати на проїзну частину, в тому числі на пішохідний перехід».

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/102-25/20657-ІТ від 24.09.2025, -«...Швидкість руху автомобіля марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 перед моментом ДТП складала біля 53,4...55,8 км/год. В даній дорожній обстановці водій автомобіля марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п.п. 12.4, 18.1 Правил дорожнього руху України, при цьому в діях водія ОСОБА_14 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що безпосередньою причиною даної ДТП стало порушення пішоходом ОСОБА_5 вимог п. 4.14 (а,б) ПДР України, при цьому дані порушення знаходяться у прямому причинному зв`язку з наслідками та враховуючи те, що в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, та те, що він своїми односторонніми діями не мав технічної можливості зупинити транспортний засіб до смуги руху пішохода, та попередити наїзд на останнього, тому в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України

Таким чином, орган досудового розслідування дійшов висновку, що в даному випадку в діях водія ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність, в даному конкретному випадку, в діях водія ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки останній не мав технічної можливості зупинити транспортний та попередити наїзд на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим під досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства підставами вважати діяння саме кримінально караним є наявність в таких діяннях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, з врахуванням пояснень учасників судового розгляду приходить до висновку, що слідчим ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_4 повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження, здійснено перевірку обставин кримінального правопорушення, та прийнято законне та обґрунтовано рішення про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги заявника у поданій скарзі є необґрунтованими та недоведеними.

Крім того, подана до суду заявником скарга є необґрунтованою і з тих причин, що не містить додатків у повному обсязі підтверджуючих обґрунтування викладені у скарзі.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024 є необґрунтованою та безпідставною, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову слідчого ВРЗСТ ВРУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 від 24.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0001243 внесеного до ЄРДР 03.09.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя