Номер провадження:1-в/521/573/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

17 жовтня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Прізвище, ім`я і по батькові засудженого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулася ДУ «ОВК №14» з клопотанням щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у КпАП України у відношенні засудженого ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні просила подання задовольнити.

Засуджений у судове засідання не з`явився.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Відповідно до вироку Арцизького районного суду Одеської області від 15.09.2020 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до вироку Арцизького районного суду Одеської області від 08.04.2021 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст. 194 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців.

Відповідно до вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 04.07.2024 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 71 КК України визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Відповідно до вироку Арцизького районного суду Одеської області від 11.09.2024 року ОСОБА_3 був засуджений за ст. 395 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року у ст. 51 КпАП України якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Статті 185, 190, 191 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КпАП України, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином вбачається, що ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, скасовує кримінальну відповідальність, тож поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом.

При цьому, визначення суми, яка дорівнює 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, здійснюється виходячи з розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діяв на час вчинення відповідного діяння.

Так, відповідно до вироку Арцизького районного суду Одеської області від 15.09.2020 року, ОСОБА_3 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України за скоєння кримінального правопорушення в кінці лютого 2020 року, завдавши матеріальну шкоду у сумі 2350 гривень; за ч.3 ст. 185 КК України за скоєння кримінального правопорушення 20.04.2020 року, завдавши матеріальну шкоду у сумі 2900 гривень.

Відповідно до вироку Тарутинського районного суду Одеської області від 04.07.2024 року, ОСОБА_3 засуджений за ч.4 ст. 185 КК України за скоєння кримінального правопорушення на початку грудня 2023 року, завдавши матеріальну шкоду у сумі 3794 гривні 53 копійки; за ч.4 ст. 185 КК України за скоєння кримінального правопорушення 15.01.2024 року, завдавши матеріальну шкоду у сумі 2953 гривні.

Відповідно до Податкового кодексу України та ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність у 2020 році становила 2102 гривні, у 2023 році становила 2684 гривні, у 2024 році становила 3028 гривень.

Таким чином, ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року скасовує кримінальну відповідальність за скоєння ОСОБА_3 кримінального правопорушення 15.01.2024 року та не скасовує кримінальну відповідальність за скоєння кримінальних правопорушень в кінці лютого 2020 року, 20.04.2020 року, на початку грудня 2023 року.

При цьому, відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у порядку, передбаченому п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до абз.5 ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 або п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

За ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому КПК України, з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Таким чином, суд вважає за необхідне клопотання ДУ «ОВК №14» задовольнити та привести вирок суду у відповідність до закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

Клопотання ДУ «ОВК №14» щодо приведення вироку у зв`язку зі змінами у КпАП України у відношенні засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення 15.01.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України, на підставі п.1-2 ч.2 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вважати засудженим ОСОБА_3 за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 11.09.2024 року у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 7 місяців.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває під вартою з дня отримання копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1