Провадження № 1-кп/643/216/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вказане кримінальне провадження.

10.09.2025 до суду надійшла заява обвинуваченого, в якій він зазначив, що стан його здоров`я постійно погіршується.

Розглянувши заяву обвинуваченого, суд встановив наступне.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є в тому числі охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, до яких в тому числі відноситься обвинувачений.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 206 КПК України, яка має назву «Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини», кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, №280-A).

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання медичної частини №27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 , з метою встановлення стану його здоров`я.

Керуючись ст.ст. 206, 369-372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Зобов`язати медичну частину № 27 Центру охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях (м. Харків, вул. Нетіченська, буд. 14) провести медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_6 , який тримається під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99), з метою встановлення стану здоров`я ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1