Провадження № 1-кс/185/895/25
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001803 від 15.10.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернулася начальник відділення СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2025 за № 0001803, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 14 жовтня 2025 року приблизно о 20 годині 20 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні кухонної кімнати будинку АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Під час спільного перебування, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, почав словесно ображати ОСОБА_8 , хапати її за волосся та поводитися зухвало, чим спричинив конфліктну ситуацію. У цей момент ОСОБА_7 , маючи намір заступитися за ОСОБА_8 та припинити протиправні дії ОСОБА_5 , підійшов до нього, однак останній, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сформував злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Цього ж дня, приблизно о 20 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, цілеспрямовано та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, тримаючи в правій руці металевий ніж типу «метелик», наніс два удари в область грудної клітини спереду ОСОБА_7 , який стояв до нього обличчям, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаючого у плевральну порожнину, та колото-різаного проникаючого поранення серця.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

15 жовтня 2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повідомлено ОСОБА_5 .

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.10.2025;

-протоколом обшуку від 15.10.2025;

-протоколом свідка ОСОБА_8 від 15.10.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.10.2025 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зібрані під час досудового розслідування докази в сукупності підтверджують існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині, що в свою чергу, відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, є підстави вважати, що, перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та, розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду. Також існує ризик впливу на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні, знаючи їх анкетні дані, у ОСОБА_5 буде реальна можливість на них впливати з метою зміни показань. Крім того, ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому, обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор просили задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні не заперечували щодо застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001803 від 15.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

17 жовтня 2025 року слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку слідчого та прокурора повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Необхідність застосування до підозрюваного домашнього арешту обґрунтовується наявністю наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на покази потерпілого та свідка.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення та доказів, що його вчинив ОСОБА_5 , враховуючи також тяжкість кримінального правопорушення, вік підозрюваного, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, має постійне місце проживання, не працює, не одружений, не має міцних соціальних зав`язків, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, слідчий суддя вважає, що достатнім тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід, як домашній арешт, забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Таким чином, строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування не може перевищувати двох місяців, що обраховується з дня повідомлення особі про підозру.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання начальника відділення СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не покидати місце проживання, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Строк дії ухвали до 15 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1