Справа № 495/2926/24
Провадження № 1-кп/515/756/25
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001492 від 17 грудня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіти професійно-технічної, пенсіонера, раніше не судимого,

за ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 16 грудня 2023 року о 17 годині 00 хвилин, в темний час доби, без опадів, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Ranger», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по асфальтобетонному дорожньому покриттю по вул.Бугазькій в м.Білгород-Дністровський Одеської області, з боку вул.Перемоги у напрямку вул.Тімчишина, де організований двосторонній однорядний у кожному напрямку рух.

Під час руху водій ОСОБА_6 на керованому ним автомобілі став наближатися до ділянки проїзної частини, розташованого біля будинку № 2-М вул. Перемоги, де є нерегульований пішохідний перехід, позначений дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра» Правил дорожнього руху України. В цей час на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід вийшла пішохід ОСОБА_7 , яка стала переходити вул. Бугазьку, рухаючись з боку маркету «АТБ» в напрямку магазину «М`ясо маркет», тобто з права на ліво щодо напрямку руху автомобіля «Ford Ranger» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Так, ОСОБА_6 , рухаючись у обраному напрямку, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, маючи реальну і об`єктивну можливість бути уважним і стежити за дорожньою обстановкою, завчасно виявити можливу появу на пішохідному переході пішоходів, маючи технічну можливість зупинити керований ним автомобіль перед дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», тобто перед нерегульованим пішохідним переходом, водій ОСОБА_6 , діючи з необережності та в порушення вимог п.18.1 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Какбінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, які зобов`язують водія:

п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека;

Розділ 34 «Дорожня розмітка»

п.1.14.1 «зебра» позначає нерегульований і регульований пішохідний перехід,

своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості руху керованого ним автомобіля, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, продовжив рух через вказану ділянку проїзної частини, внаслідок чого виїхав на нерегульований пішохідний перехід, де скоїв наїзд передньою (фронтальною) лівою частиною кузова керованого ним автомобіля «Ford Ranger», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 .

Внаслідок ДТП травмовано пішохода ОСОБА_7 , якій спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі підапоневротичного крововиливу правої скроневої ділянки, закритого лінійного перелому луски правої скроневої кістки з розповсюдженням на піраміду та соскоподібний виросток, субарахноїдальний крововилив у скронево-тім`яних відділах ліворуч; забою лівої півкулі мозочка. Закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння та основи черепа, крововиливом під оболонки та забоєм головного мозку є небезпечним для життя ушкодженням та за критерієм ступеня тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 18.1, а також вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.1 Розділу 34 «Дорожня розмітка» Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання у відповідності з встановленими обставинами, згодився з обсягом здобутих по справі доказів і не оспорював їх. Просив суворо не карати. Цивільний позов про відшкодування заподіяної шкоди визнав повністю.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд переконався у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів, які узгоджуються між собою.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, пенсіонер, розлучений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

При призначенні покарання, у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вчинено необережне тяжке кримінальне правопорушення, обставини та мотиви його вчинення, наслідки його вчинення, відсутність будь-яких претензій з сторони особи, що визнана потерпілою, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше, відсутність обтяжуючих покарання обставин, вказані дані про особу обвинуваченого, дані, наведені у висновку Білгород-Дністровського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, який вважає низьким ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та можливість його виправлення на запобігання вказаному ризику без ізоляції від суспільства, й приходить висновку, що для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім буде покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, однак в умовах нагляду та контролю, а тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, який вчинено з необережності, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, щиро покаявся, добровільно відшкодував заподіяні збитки, думку особи, що визнана потерпілою, позицію прокурора про можливість виправлення обвинуваченого у суспільстві.

Все це дає підстави для висновку про можливість досягнення мети покарання, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, без відбування обвинуваченим реального покарання у виді позбавлення волі, із врахуванням невідворотніх наслідків вчиненого кримінального правопорушення за допущення грубого порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення права керувати транспортним засобом, суд приходить до висновку про недоцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Так, з аналізу характеру та обсягу допущених порушень Правил дорожнього руху, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також той факт, що ОСОБА_6 хворіє, наочно видно, що не може повноцінно пересуватись, думку учасників судового провадження, та приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Враховуючи викладене, підлягає задоволенню позов прокурора в інтересах держави в особі КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення 15 359,29 грн витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 , що підтверджені розрахунками (а.с. 22- 35).

На підставі ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого судові витрати за проведення експертиз, наданих суду в обґрунтування обвинувачення у сумі 9 087,30 грн, що підтверджені документально.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені за ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року слід скасувати за минанням потреби.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки за п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позовні вимоги прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, , 7 944,29 грн (сім тисяч дев`ятсот сорок чотири грн 29к.) та на користь КНП «Одеська обласна клінічна лікарня ООР» Одеської обласної ради, , 7 415,00 грн (сім тисяч чотириста п`ятнадцять грн 00к.) на відшкодування витрат, у зв`язку з перебуванням потерпілої ОСОБА_7 на лікуванні.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави 9 087,30 грн (дев`ять тисяч вісімдесят сім грн 30к.) на залучення експерта.

Заходи забезпечення кримінального провадження, накладені за ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року, скасувати.

Речовий доказ - автомобіль марки «Ford Ranger», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , вилучені документи свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 , видане ТСЦ 5143, вважити повернутими власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з моменту оголошення до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області, а засудженим - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1