490/8724/20 16.10.2025
н/п 1-в/490/147/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/8724/20
У Х В А Л А

ІІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку застосування запобіжного заходу в порядку ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання,

за участю прокурора ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку застосування запобіжного заходу в порядку ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання, призначеного вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2021.

Клопотання мотивовано тим, що під час ухвалення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2021, судом не було враховано строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 05.02.2021 по 13.10.2021 в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» та строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 13.10.2021 по 26.03.2022. Запобіжний захід було обрано в межах іншого кримінального провадження, розгляд якого здійснював Інгульський районний суд м. Миколаєва. За результатами судового розгляду Інгульським районним судом м. Миколаєва було ухвалено вирок від 11.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України; звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити вимоги клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки запобіжний захід було застосовано у іншому кримінальному провадженні.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до таких висновків.

На час звернення до Центрального районного суду м. Миколаєва засуджений ОСОБА_3 утримувався в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор"; наразі відбуває покарання в ДУ "Стрижавська виправна колонія (№81)".

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки; початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06.10.2022 вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2021 залишено без змін.

У межах зазначеного кримінального провадження запобіжні заходи до ОСОБА_3 не застосовувались.

Вироком Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2025 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України; звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

У межах зазначеного кримінального провадження до ОСОБА_3 було застосовано запобіжні заходи, а саме: ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.02.2021 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 05.02.2021 по 05.04.2021, який у подальшому було неодноразово продовжено - до 13.10.2021; ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2021 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту - до 11.12.2021, який 02.12.2021 було змінено на домашній арешт у нічний час доби - до 26.03.2022.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про попереднє ув`язнення", підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Частина сьома вказаної статті визначає, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Таким чином, під час розгляду клопотання встановлено, що Центральним районним судом м. Миколаєва у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за результатами розгляду якого постановлено вирок від 16.11.2021 (справа 490/8724/20), запобіжний захід застосовано не було. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту, строк застосування яких ОСОБА_3 просить зарахувати у строк відбуття покарання за вказаним вироком, було застосовано до нього у іншому кримінальному провадженні, в якому вироком Інгульського районного суду м. Миколаєва від 11.07.2025 його звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для зарахування у строк відбуття покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.11.2021 (справа 490/8724/20) строк застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою та цілодобового домашнього арешту, застосовані у іншому кримінальному провадженні.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого.

Керуючись ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

- у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку застосування запобіжних заходів в порядку ч. 5, ч. 7 ст. 72 КК України у строк покарання, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з моменту її оголошення, а засудженим - з моменту отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1