Справа № 646/8516/23
№ провадження 1-кп/646/233/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002446 від 25.10.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заградівка Високопільського району Херсонської області, громадянина України, з середньою спеціальної освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ (по стройовій частині) від 11.08.2023 № 176 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця оператора 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено та діє до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 28 Статуту внутрішньої служби єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

За ст. 29 Статуту внутрішньої служби за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.

Відповідно до ст. 30 Статуту внутрішньої служби начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника.

Згідно зі ст. 31 Статуту внутрішньої служби начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Як вбачається зі ст. 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїми військовими званнями начальниками є: полковники, генерал-майори, генерал-лейтенанти - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу; генерал-полковники, адмірали, генерали армії України - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, молодшого та старшого офіцерського складу.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.

Відповідно до п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам органів військового управління, з`єднань військових частин, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у складі 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , 18.08.2023 вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, вчинити непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ командира.

Так, 18.08.2023 приблизно о 16 год 00 хв заступником начальника штабу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України молодшим лейтенантом ОСОБА_7 в населеному пункті АДРЕСА_3 вишикувано особовий склад військової частини НОМЕР_1 , у тому числі ОСОБА_5 , якому доведено бойове розпорядження № 180/08 від 18.08.2023 на проведення перерозподілу сил та засобів особового складу, сформування зведеного підрозділу для здійснення висування з району зосередження та зайняття оборони ВОП «Золоте» (координати ***) з переднім краєм оборони (координати ***), обладнання позицій в інженерному відношенні з подальшим недопущенням просування противника в глибину своїх військ та організації стійкої оборони.

Однак солдат ОСОБА_5 , будучи невдоволеним цим наказом щодо перерозподілу сил та засобів особового складу, сформування зведеного підрозділу для здійснення висування з району зосередження і зайняття оборони ВОП «Золоте», обладнання позицій з подальшим недопущенням просування противника в глибину своїх військ, діючи з прямими умислом, а саме, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану відкрито відмовився виконувати вказаний наказ.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинувачені повністю визнав. Пояснив, що дійсно, відмовився виконувати наказ командира, але на теперішній час все усвідомив, зробив відповідні висновки, щиро кається у скоєному та бажає продовжити військову службу на посаді кулеметника-розвідника 2 розвідувального відділення розвідувального взводу мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченого, та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, - непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника, вчинену в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного, відомості, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» ХОР Наркологічний центр. КНП «Високопільска лікарня» Високопільської селищної ради Бериславського району Херсонської області не перебуває.

Також, судом враховує письмове клопотання командування військової частини НОМЕР_3 від 13.12.2025, яким кандидатуру ОСОБА_5 , який виявив бажання проходити військову службу на посаді кулеметник-розвідник 2 розвідувального відділення розвідувального взводу мотопіхотного батальйону ВЧ НОМЕР_3 , позитивно розглянуто та надано відповідну письмову згоду на проходження військової служби. При цьому, командування частини просить при визначенні виду покарання ОСОБА_5 не призначати покарання у виді позбавлення волі, а застосувати службове обмеження з відрахуванням до двадцяти відсотків із суми його грошового забезпечення у дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При призначенні ОСОБА_5 покарання судом, окрім наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, враховується вищевказане клопотання командування військової частини НОМЕР_3 .

Крім того, суд враховує вік обвинуваченого, що він притягується до кримінальної відповідальності вперше, у протиправній поведінці раніше помічений не був, що у поєднанні з критичною оцінкою ним своїх дій, щирого каяття, намагання виправити ситуацію, а також мотивів його протиправних дій, на переконання суду, суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та суспільну небезпечність обвинуваченого.

Таким чином, судом встановлено відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , які з урахуванням вищенаведеного та даних про особу обвинуваченого суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 402 КК України, та на підставі ст. 58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі призначити покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк.

При цьому суд також враховує, що під час судових дебатів саме такий вид та міру покарання просив призначити і прокурор.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

У межах цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Харкова від 29.09.2023 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 53 680,00 грн.

На підставі довідки, виданої ДУ «Харківський слідчий ізолятор» встановлено, що ОСОБА_5 на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді тримався під вартою з 29.09.2023 по 30.10.2023, звідки звільнений у зв`язку зі сплатою застави.

Квитанцією АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 27.10.2023 підтверджено, що кошти у загальній сумі 53 680, 00 грн. сплачені на депозитний рахунок територіального управління ДСА в Харківській області з призначенням платежу «застава за ОСОБА_5 згідно ухвали суду від 02.10.2023 у справі № 642/5683/23, провадження № 1-кс/642/32083/23, платіж за власні кошти ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений у ході розгляду справи, то запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню з встановленими обов`язками до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі частини першої статті 58 Кримінального кодексу України замінити ОСОБА_5 призначене покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у виді 2 років позбавлення волі на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 2 роки з відрахуванням в дохід держави 20 % із суми грошового забезпечення ОСОБА_5 .

Під час відбування цього покарання ОСОБА_5 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Початком строку відбування покарання вважається день, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.

Зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 29.09.2023 по 30.10.2023 включно із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді застави з покладеними обов`язками до запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками - скасувати.

Після набрання цим вироком законної сили заставу в розмірі 53 680,00 грн. (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), внесену 27.10.2023 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області у якості застави за ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 29.10.2023 у справі № 642/5683/23 - повернути заставодавцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1