Провадження №11-кп/801/937/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 04.04.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000514,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2025 року,

яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, працює водієм у АТП «Таксопарк», одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей 2011 та 2013 року народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Оскаржуваним вироком визнано винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначено ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку ухвалено обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 10.07.2025.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні в сумі 4543,68 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задоволено.

Ухвалено стягнути з ПрАТ СК «ПЗУ України» на користь ОСОБА_9 10000,00 гривень матеріальної шкоди.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 200000,00 гривень моральної шкоди.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.04.2024 на автомобіль марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишено без змін до виконання вироку суду в частині цивільного позову ОСОБА_9 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме лазерний DVD-R диск сірого кольору марки «Verbatim», на якому зафіксована подія ДТП від 31.03.2024 на перехресті вул. Немирівське шосе Гетьмана Мазепи, у м. Вінниці, залишено в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_7 31 березня 2024 року близько 12:42 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Немирівське шосе у м. Вінниці, зі сторони вулиці Покровської, після виконання маневру правого повороту на вулицю Гетьмана Мазепи, рухаючись на стрілку зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, здійснив зупинку перед регульованим пішохідним переходом. Після чого, перед початком руху ОСОБА_7 не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки для пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину по розмітці регульованого пішохідного переходу, справа-наліво по ходу його руху, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, не надав переваги у русі останній, внаслідок чого, з необережності, допустив наїзд на ОСОБА_9 .

Після вчинення ДТП водій ОСОБА_7 не зупинив керований транспортний засіб на місці події, не встановив знак аварійної зупинки, не записав дані очевидців, не викликав карету швидкої медичної допомоги, та не повідомив про подію орган поліції, натомість на автомобілі самовільно залишив місце пригоди.

Внаслідок даної події ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «внутрішньосуглобовий перелом 1 плюсневої кістки, крайовий перелом медіальної клиновидної кістки, забій, садно, підшкірна гематома лівої стопи», які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки спричинили тривалий (21 день) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи, - «В заданій дорожній ситуації можливість попередження наїзду на пішохода у водія автомобіля «Renault Kangoo» д/з НОМЕР_1 , з технічної точки зору, забезпечувалась виконанням ним вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього були відсутні будь-які перешкоди технічного характеру. В діях водія ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, яка, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди».

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 4.16 (а), 8.7.3 (е) ч. 3, 10.1, 2.10 (а, б, в, г, д, е ) Правил дорожнього руху України, де зазначено :

п. 4.16 (а) «Пішохід має право: a) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

8.7.3 (е) ч. 3 «Сигнали світлофора мають такі значення: е) стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух»;

п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 2.10 «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги…; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди».

Порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2025 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Свої вимоги мотивує тим, що:

судовий розгляд проведено упередженою головуючою, яка до ухвалення вироку висловлювала обвинуваченому негативну думку щодо обраного ним захисника та вказувала, що вирок буде максимально негативним;

у матеріалах кримінального провадження наявне лише відео без звуку судового засідання від 01.10.2024, у якому вирішувалося питання подачі потерпілою позовної заяви;

з отриманих технічних записів допиту потерпілої та свідка від 21.11.2024 унаслідок поганого відтворення звукозапису незрозуміло, які питання задавали сторони кримінального провадження та суд , які відповіді надавала потерпіла та свідок, які відповідні рішення були ухвалені судом при долученні того чи іншого доказу, зауваження сторін, а також безпосереднє дослідження кожного доказу судом;

судом грубо порушено принцип рівності та змагальності сторін, оскільки двічі надано слово у судових дебатах стороні обвинувачення, зокрема у судовому засіданні 15.01.2025 та 09.07.2025;

судом безпідставно задоволено цивільний позов потерпілої, оскільки позовна заява потерпілої не відповідає вимогам ст.175-177 ЦПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 просить вирок місцевого суду скасувати в частині призначення покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. У решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що:

при призначенні покарання ОСОБА_7 суд не врахував, що обвинувачений зник з місця вчинення злочину, усвідомлюючи те, що з його вини відбулася дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої потерпіла отримала тілесні ушкодження, обвинувачений не відшкодував завдану потерпілій шкоду чим продемонстрував своє байдуже ставлення до наслідків вчиненого та відсутність каяття, а тому звільнення його від відбування основного покарання на підставі ст.75, 76 КК України не дає підстав вважати, що виправлення ОСОБА_7 можливе реального відбування покарання;

вказує, що під час прослуховування стороною обвинувачення звукозаписів судових засідань від 21.11.2024, 15.01.2025, 09.07.2025, 10.07.2025 встановлено, що вони непридатні для прослуховування, оскільки містять не чіткий звукозапис, взагалі не чути що відбувається під час судового розгляду, а саме допиту обвинуваченого та потерпілої на записі, а запитання захисника та прокурора чути уривками, не чути як відбувається дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити, а також заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, також заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника.

Потерпіла ОСОБА_9 підтримала позицію прокурора.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг у їх межах, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження слідує, що указаних вимог закону при постановленні вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції у повному обсязі не дотримано, оскільки допущено такі істотні порушення кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 129 Конституції України гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами є однією з основних засад судочинства. Зазначений конституційний припис покладає на суд обов`язок здійснювати повне фіксування судового процесу технічними засобами, оскільки саме за умови такого фіксування судового процесу гарантується конституційне право кожного на судовий захист, а також забезпечуються законність та інші основні засади судочинства.

Засада щодо гласності судового процесу та його повне фіксування технічними засобами розкривається у статті 27 КПК України і складається із трьох взаємопов`язаних елементів: 1) гласність судового провадження; 2) відкритість судового провадження; 3) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ураховуючи те, що зазначена норма-засада є цілісною, фіксування судового засідання є допоміжним елементом щодо двох інших елементів гласності судового процесу, яка полягає у забезпеченні обізнаності учасників судового провадження щодо результатів судового розгляду та у праві на ознайомлення з процесуальними рішеннями й отримання їхніх копій, а також надання в суді інформації про дату, час і місце судового розгляду та про ухвалені в ньому судові рішення (частина перша статті 27 КПК), та відкритості судового процесу право кожного бути присутнім під час судового розгляду, за винятком випадків, визначених законом (частина друга статті 27 КПК).

Загальними засадами кримінального провадження, зокрема п.20 ч.1 ст.7 КПК України, а також ч.5 ст.27 цього Кодексу визначено, що під час судового розгляду та у випадках, передбачених цим Кодексом, під час досудового розслідування забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.ч.4,6 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, коли воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, коли сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Попри це, при перевірці матеріалів кримінального провадження апеляційним судом установлено, що до них хоча й приєднано технічний носій інформації, однак, наявні на ньому аудіо-відеозаписи судових засідань у суді першої інстанції від 01 жовтня 2024 року, 21 листопада 2024 року, 15 січня 2025 року, 09 липня 2025 року та 10 липня 2025 року, мають неналежну якість. Так, вищевказані аудіо-відеозаписинепридатні прослуховування, оскільки містять не чіткий звукозапис, допиту потерпілої ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідження доказів, судових дебатів тощо.

У той же час із журналу судового засідання суду першої інстанції від 21 листопада 2024 року слідує, що у цьому засіданні відбулося оголошення прокурором обвинувального акта, оголошення потерпілою ОСОБА_9 вимог цивільного позову, установлення порядку дослідження доказів та допит потерпілої.

Із журналу судового засідання від 15 січня 2025 року слідує, що в судовому засіданні відбувалося дослідження доказів, а саме відеозаписів та допит обвинуваченого ОСОБА_7 , а також виступи прокурора ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_11 у судових дебатах.

Із журналу судового засідання від 09 липня 2025 року слідує, що в судовому засіданні відбувалися судові дебати, зокрема виступали прокурор ОСОБА_12 , потерпіла ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 .

Разом з тим, неналежна якість вказаних вище аудіо-відеозаписів судових засідань унеможливлює їх повноцінне прослуховування та перевірку відповідності журналів судових засідань фактичному змісту виступів, чим порушено право на захист і принцип змагальності сторін.

Зважаючи на обсяг інформації, відсутньої на технічних носіях, та значимість тих процесуальних дій, які проводились у судових засіданнях від 21 листопада 2024 року, 15 січня 2025 року, 09 липня 2025 року і мали стати «інформативною основою» ухваленого судового рішення, але інформація про них виявилась відсутньою на технічному носії, такі порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, при прослуховуванні архівної копії записів технічного носія інформації, який наданий на вимогу апеляційного суду, апеляційним судом установлено, що і на архівному технічному носії у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 аудіо-відеозаписи мають неналежну якість.

Наведене свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст.107КПК України.

Відповідно до до п.7 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктом 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Отже, установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, потерпілої, перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає скасуванню.

Дані порушення не можуть бути усунені апеляційним судом під час апеляційного розгляду, а тому відповідно до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку.

Зважаючи на допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки іншим доводам апеляційної скарги захисника стосовно фактичних обставин кримінального правопорушення та правильності вирішення цивільного позову, які мають бути предметом перевірки суду першої інстанції за правилами гл. 28 КПК України під час нового розгляду кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на неналежну якість фіксування судового провадження у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 на технічному носії інформації, колегія суддів позбавлена можливості перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_10 на предмет невідповідності призначеного ОСОБА_7 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, дати їм відповідну оцінку та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, у тому числі щодо особи обвинуваченого, тяжкості кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, застосування положень ст.75, 76 КК України, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК України.

Разом з тим, якщо за наслідками нового розгляду суд першої інстанції дійде висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 в інкримінованого йому правопорушенні, погодиться з обставинами його вчинення та доказами, наведеними стороною обвинувачення на їх підтвердження, і не встановить нових позитивних даних про особу обвинуваченого чи обставин, що пом`якшують його покарання, то рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від покарання з випробуванням слід визнати неправильним та занадто м`яким і таким, що порушує загальні засади призначення покарання.

Отже, підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги захисника та часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, а тому вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України слід скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,412,415,419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4