Справа № 161/1413/26
Провадження № 1-кс/161/743/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 21 січня 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гераськівка Марківського району Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , також зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , працює старшим монтером з експлуатації мереж Чортківського РЕМ АТ «Тернопільобленерго», освіта вища, не одруженого, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей віком 12 та 13 років, раніше не судимого,

-за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 України,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Волинській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що СВ УСБУ у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000096 від 19.07.2023 за фактами вчинення державної зради в умовах воєнного стану та шпигунства, тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 114 КК України, у якому 19.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили задовольнити його з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні щодо клопотання слідчого заперечували, просили відмовити в його задоволенні та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити розмір застави.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що відповідно до протоколу затримання 19.01.2026 о 14 годині 02 хвилини ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: наданні іноземній державі, іноземній організації, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Водночас причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: відповіддю на доручення відділу КР УСБУ у Волинській області № 54/2/3-19 від 15.01.2026, відповідно до якої встановлено, що громадян РФ ОСОБА_8 є співробітником розвідувального органу РФ - Головного управління Генерального штабу ЗС РФ, та здійснює розвідувальну діяльність на користь держави-агресора рф на території України, де серед іншого, здійснює збирання відомостей, що становлять державну таємницю, а також проявляє підвищений інтерес до транспортної логістики, яку використовують для переміщення іноземної військової техніки територією України, при цьому здійснює пошук та подальше залучення до негласного співробітництва громадян України на контрольованих Україною територій й тимчасово окупованих, та, які в силу знань, вмінь та навичок, професійних та службових можливостей, сфери діяльності, мають можливості збору відомостей щодо переміщення та дислокації підрозділів різного роду військ ЗС України, персональних та характеризуючих відомостей військовослужбовців, насамперед тих, хто проходить військову службу на даний час та потенційно схильний до негласного співробітництва з російськими спеціальними службами.

В ході злочинної діяльності ОСОБА_8 використовує абонентський номер оператора мобільного зв`язку « НОМЕР_1 », за яким закріплений в месенджері «Telegram» акаунт з ім`ям користувача « ОСОБА_9 ».

-протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дій № № 54/2/4361 від 06.10.2025 та № 54/2/5379 від 08.12.2025, з яких вбачається, що громадянин України перебуває на агентурному контакті представника ГУ ГШ ЗС РФ та вчиняє умисні дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: надання іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану.

-відповіддю на доручення відділу КР УСБУ у Волинській області № 72/5/3/1-20 від 15.01.2026, відповідно до якої встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в месенджері «Telegram» з акаунту « ОСОБА_10 » під нікнеймом « ОСОБА_11 », надає допомогу в проведенні розвідувально-підривної діяльності проти України ОСОБА_8

-протоколом обшуку від 19.01.2026 у квартирі за місцем фактичного проживання ОСОБА_6 ;

-протоколом обшуку від 19.01.2026 у транспортному засобі марки/моделі «ВАЗ 21150-120-20», д.н. НОМЕР_2 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності, які можуть переконати об`єктивного стороннього спостерігача к тому, що ця особа могла вчинити злочин, а тому оголошена підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків чи потерпілих, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити нові кримінальні правопорушення та/або продовжити свою злочинну діяльність.

На існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує та обставина, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Також, встановлено, що підозрюваний має зв`язки із представниками спеціальних служб рф, які беруть участь у збройному конфлікті, збройній агресії проти України, є обізнаним з формами та методами роботи правоохоронних органів, методами конспірації та може їх використовувати у разі викриття його злочинної діяльностіз метою уникнення кримінальної відповідальності, що дає підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, ОСОБА_6 усвідомлює, що вчинив злочин, санкція статті якого передбачає в тому числі довічне позбавленням волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності має намір втекти та переховуватись від органів досудового слідства та вчиняти спроби покинути територію України.

За отриманою інформацією, ОСОБА_6 має змогу (має закордонний паспорт або ж може виготовити новий при вилученні такого правоохоронними органами, та має бронювання від військової служби), та використовуючи стійкі зв`язки з представникам спецслужб РФ планує за їх сприяння повернутись за кордон.

Щодо ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_6 , перебуваючи не під вартою, може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_6 , в ході спілкування з співробітником розвідувального органу РФ отримував інструкції, а також ініціативно пропонував та використовував відповідне легендування під час виконання завдань, знайомий із формами та методами роботи та документування протиправної діяльності на шкоду безпеці України, під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення надавав інформацію представникам спецслужб РФ та діє спільно з іншими невстановленими на даний час особами, з якими останній, перебуваючи на свободі, зможе вільно спілкуватись та координувати їх дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків які ще не були допитані у кримінальному провадженні з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Крім того, у зв`язку із тим, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 мав триваючий характер та наразі встановлюються інші свідки вчинення кримінального провадження, відтак є підстави вважати, що підозрюваний, у тому числі за сприянням невстановлених на даний час агентів розвідувального органу РФ, що діють на території України, в подальшому знаючи про таких осіб, може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них.

Щодо ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України слід зазначити, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_8 , а також ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слід зазначити, що зібрані в ході розслідування матеріали дають достатні підстави вважати, що громадянин України ОСОБА_6 , керуючись корисливою метою особистого збагачення, перебуваючи на свободі, в умовах воєнного стану на території України, продовжуватиме свою протиправну діяльність, наслідком чого може бути заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, руйнування об`єктів критичної інфраструктури, оборонного значення. Водночас злочинна діяльність ОСОБА_6 була спрямована на вчинення злочину проти національної безпеки України, а тому перебуваючи на волі, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст.111 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 184 КПК України слідчий суддя, під час дії воєнного стану при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема, статтею 111 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на теперішній час лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Відсутність у підозрюваного судимостей та наявність міцних соціальних зв`язків, в даному конкретному випадку, не є тими обставинами, за яких до підозрюваного можливо було б застосувати більш м`який запобіжний захід.

Таким чином, за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри та встановлених ризиків, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а щодо підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави. Обрання іншого запобіжного заходу суперечитиме чинному кримінальному процесуальному законодавству.

Згідно із ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - то з його моменту.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_6 затримано 19.01.2026, тому строк тримання під вартою слід обчислювати з вказаної дати, водночас строк тримання під вартою не може виходити за межі кінцевого строку досудового розслідування - 18.03.2026.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 177, 183, 193-194, 196-197, 372, 376, 395, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком на 59 днів, до 18 березня 2026 року включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому для виконання судових рішень, на підставі ст.205 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п?яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1