Справа № 451/1652/25
Провадження № 1-кс/451/320/25
УХВАЛА

судового засідання

08 жовтня 2025 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову начальника СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 22.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000096 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,

встановила:

03.10.2025 на розгляд Радехіського районного суду Львівської області надійшла скарга, подана представницею ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_4 в порядку пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України.

В обґрунтування скарги представниця заявниці зазначає, що 07.08.2025 року ОСОБА_2 звернулась в ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області із заявою в порядку ст. 214 КПК України про реєстрацію кримінального провадження за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. У заяві ОСОБА_2 зазначила про те, що 23.10.2024 року загинув її син, ОСОБА_6 . За життя був знайомий з ОСОБА_5 , однак спільного побуту не мав. Після його смерті ОСОБА_5 заволоділа його телефоном і знаючи пароль до додатку Приват 24 перекинула на свій картковий рахунок в Монобанку грошові кошти у сумі 15 160 грн. Вважає постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження незаконною, рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження прийнято передчасно та необґрунтовано без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи. Постанова про закриття кримінального провадження за фактом незаконного заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами загиблого ОСОБА_6 базується на показаннях ОСОБА_5 та близьких до неї осіб, а висновки слідства щодо факту спільного проживання є необґрунтованими та передчасними.

З урахуванням викладеного, просить суд:

постанову начальника СД ВП№1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000096 від 22.09.2025 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати та провести слідчі дії, необхідні для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 03.10.2025 відкрито провадження за скаргою. Скаргу призначено до розгляду на 07.10.2025 о 11 год 20 хв.(а.с.20).

06.10.2025 представниця заявниці подала на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду скарги (а.с.23-24).

07.10.2025 на розгляд суду надійшли матеріали кримінального провадження(а.с.26).

07.10.2025 начальник СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області капітан поліції ОСОБА_8 подав на розгляд суду клопотання, в якому останній просить суд розгляд скарги здійснювати у його відсутності, при прийнятті рішення повністю покладається на розсуд суду (а.с.27).

У судовому засіданні представниця скаржниці підтримала скаргу та наполягає на її задоволенні.

Слідчим суддею встановлено, що 07.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000096 внесено відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 190 КК України.

Постановою від 22.09.2025 кримінальне провадження № 0000096 від 07.08.2025 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

У відповідності до вимог статті 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Статтею 2 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (стаття 94 КПК України).

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий, дізнавач чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями пункту 4 частини 1 статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, ст. 284 КПК України), проте слідчою суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно.

Зокрема, для висновку про відсутність складу злочину за ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство) необхідно встановити відсутність як об`єктивної сторони (факту заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою), так і суб`єктивної сторони (умислу на заволодіння чужим майном).

З матеріалів КП вбачається, що переказ коштів здійснено після смерті власника банківського рахунку, тобто у момент, коли право розпорядження цими коштами у будь-якої особи, крім спадкоємців або осіб, уповноважених законом, було відсутнє.

При цьому дізнавач, закриваючи провадження, самостійно визначив факт спільного проживання ОСОБА_9 однією сім`єю із померлим ОСОБА_10 .

Слідчий суддя звертає увагу, що питання наявності чи відсутності факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу належить до компетенції суду та встановлюється виключно в судовому порядку.

До моменту ухвалення судового рішення з цього питання висновки про характер їхніх взаємин є передчасними та такими, що не ґрунтуються на належних доказах.

Така оцінка фактичних обставин виходить за межі повноважень органу дізнання, оскільки правовий статус ОСОБА_9 як члена сім`ї на момент прийняття постанови не підтверджено у встановленому законом порядку.

Наведене свідчить про те, що досудове розслідування проведено неповно, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та без належного з`ясування усіх обставин.

Керуючись статями 9, 22, 25, 26, 91-93, 110, 284, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову начальника СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 22.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000096 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України задовольнити частково.

Постанову начальника СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 від 22.09.2025 про закриття кримінального провадження №0000096 від 07.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до СД відділення поліції №1 Шептицького РВП ГУ НП України у Львівській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_11