УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

детектива ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області, клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024.

Клопотання мотивовано тим, що 05.11.2024 детективами ТУ БЕБ було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2024 (справа № 127/34565/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024.

У ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить заявнику, на виконання вимог ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.10.2024 на вилучення документів, щодо придбання квадрокоптерів, в адресу вйськової частини НОМЕР_1 , жодних документів, речей, банківських карток виявлено не було, про що зазначено в протоколі обшуку від 05.11.2024, однак було знайдено і вилучено ноутбук марки FEDEMER Х133 №5095.

Цей ноутбук є особистою приватною власністю заявника. На жорсткому диску даного ноутбуку міститься фото та відео, які стосуються заявника та членів його сім`ї. Тобто містить сукупність відомостей особистої інформації про заявника як фізичну, а не посадову (службову) особу, а тому підлягають захисту чинними нормативно-правовими актами, зокрема Конституцією України, ЗУ «Про інформацію», ЗУ «Про захист персональних даних».

В ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про інформацію» зазначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

На підставі вищевикладеного заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати арешт що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024, в частині ноутбуку FEDEMER №5095A Х133.

Заявник ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні детектив ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що вказаний ноутбук містить інформацію фінансового та бухгалтерського обліку військової частини НОМЕР_1 та є предметом дослідження у даному кримінальному провадженні, при цьому даний ноутбук визнано речовим доказом та він має істотне значення для встановлення об`єктивної істини у справі, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене, судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є речовим доказом та є необхідним для проведення відповідних слідчих дій, а тому з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, арешт майна скасуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024 є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2024 (справа № 127/36730/24) в рамках кримінального провадження № 0000239 внесеного до ЄРДР 14.03.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя