Справа № 638/6656/18
Провадження № 1-кп/638/224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року м. Харків, суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0003594 від 18.07.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Харків, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, що офіційно не працює, неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, зі слів має хронічні захворювання, військовозобов`язаного, раніше судимого,

11.10.1999 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч. 2, ст. 145 ч. 1, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 20.12.2000 звільненого від відбування покарання умовно достроково, не відбутий строк 3 місяці 13 днів;

09.07.2002 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 02.08.2004 року по закінченню строку покарання;

23.12.2005 Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 5, 69, 15 ч. 3, ст. 185 ч. 5, 69 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 26.11.2007 умовно достроково, не відбутий строк 11 місяців 9 днів;

02.04.2009 Московським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

04.04.2011 Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1, ст. 71 ч. 1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання 26.12.2013 умовно достроково, не відбутий строк 1 рік 4 місяці 15 днів;

20.01.2015 Дзержинським районним судом м. Харкова за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця та 1 дня позбавлення волі, звільненого 31.01.2017 року по відбуттю строку покарання;

17.01.2019 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;

17.02.2020 Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі;

08.02.2024 Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

18.07.2017 р., близько 12.00 години, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 (якого вироком Дзержинського районного суду міста Харкова від 08 травня 2018 року засуджено за вчинення кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України у цьому ж кримінальному провадженні), керуючись заздалегідь виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна поєднаним з проникненням у житло, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обертання його на свою користь, діючи повторно, прийшов до четвертого поверху житлового будинку АДРЕСА_2 . Далі, ОСОБА_4 скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , впевнившись що у квартирі нікого не має, пошкодивши врізний замок вхідних дверей квартири, протиправно проникнув у квартиру, де разом з ОСОБА_5 викрали телевізор «SAMSUNG UE49KU6500UXUA», у корпусі чорного кольору, вартість якого, складає 27454,05 грн., мобільний телефон iPhone 4S Black А1387, вартість якого складає 1200,00 грн., мобільний телефон iPhone 4S Silver А 1586, у корпусі білого кольору, вартість якого складає 5800,00 грн., ноутбук «Dell inspirion 5521 15.6 intel i7- 3517U/4/750/DVD/HD 8730-2/WiFi/BT/L1N», у корпусі сірого кольору, вартість якого, складає 5400,00 грн., з ноутбуком викрадено комп`ютерну миш «STEEL SERIES SENSEI WIKELESS/USB BLACK 62250», у корпусі чорного кольору, веб камеру «LOGITECH WEBCAM C270 USB», вартість якої складає 479,40 грн., сумку для ноутбуку «Асус», вартість якої складає 100,00 грн., підвіс у вигляді серця, хрестика, на обручці з золота жовтого кольору, вагою 1 гр., проба N? 585, вартість якого складає 800, 00 грн., дві обручки з золота жовтого кольору, з каміннями білого кольору, розміром 16,5 мм., вагою по 1,5 гр. кожне, вартість яких, складає 2550,00 грн., переносний жорсткий диск «SEAGATE BARRACUDA», об?ємом 500 ГБ, вартість якого, складає 754,80 грн., ланцюжок з золота жовтого кольору, проба 545, довжиною 46 см., кулоном з золота жовтого кольору у вигляді трикутника порожнього всередині, по краях трикутника міститься камінь білого кольору, в середині трикутника міститься каміння «опал» чорного кольору, проба золота 585, грошові кошти у розмірі 700 доларів США, та разом з вказаними речами залишив місце злочину, залишаючись непомітним.

Обернувши викрадене майно на свою користь ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 62842,66 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми протиправними, умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення злочинів за обставин, викладених вище. Так, ОСОБА_4 повідомив, що 18 липня 2017 року він разом з ОСОБА_5 вчинили крадіжку з адреси зазначеної в обвинувальному акті, ОСОБА_5 перебував у під`їзді, щоб повідомити його про можливих свідків чи потерпілу, а він, маючи навички відчинення дверей відкрив двері, зайшов до квартири та викрав речі, які зазначені у обвинувальному акті, серед яких телевізор, ноутбук, коштовності та все, що зазначено у обвинувальному акті. Після цього вони вийшли з під`їзду вказаного будинку, та недалеко від будинку були затримані працівниками поліції. Вчинив вказану крадіжку, бо треба було кошти на лікування. Запевнив суд, що потерпіла претензій до нього не має, так як він всі кошти та речі повернув. Щиро жалкував, що сталося так, висловив вибачення перед потерпілою та вказав, що вдячний, що все повернуто потерпілій. У судовому засіданні повідомив, що пам`ятку з правами та обов`язками у судовому засіданні йому надано, клопотань не заявляв. Також повідомив, що від послуг адвоката ОСОБА_7 він відмовився, наслідки відмови від адвоката йому зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні 08 травня 208 року заявила, що від позовних вимог відмовляється, вказала, що всі речі та кошти їй повернуті. Наразі потерпілою ОСОБА_6 додаткові позовні вимоги не заявлені.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які правильно розуміє обвинувачений та інші учасники судового провадження і які ніким не оспорюються, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд вважав недоцільним дослідження решти доказів щодо обставин, які сторонами кримінального провадження не оспорювались. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження справи, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнанні ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ст. 185 ч. 3 КК України кваліфіковані вірно, так як він, своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій, висловленні бажання та наміру відшкодувати шкоду у разі отримання заробітної плати за місцем відбування покарання, та активне сприяння розкриттю злочину, про що зазначено органом досудового розслідування.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд не виявив.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, має середню спеціальну освіту, одружений, офіційно не працює, заробляє на життя періодичними заробітками, на військовому обліку перебуває, мобілізований не був, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження відповідає загальним засадам кримінального провадження. Дотримані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженого, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, приймаючи до уваги дані, які характеризують особу ОСОБА_4 , обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливо тільки при ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій інкримінованої йому статті без застосуванням ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до ст.ст. 65, 68 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, дані про особу обвинуваченого, що вказані вище, відсутність обтяжуючої та наявність пом`якшуючої покарання обставин, вважає, що для виправлення та перевиховання йому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованої статті.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про визнання тих чи інших обставин такими, що пом`якшують або обтяжують покарання, «має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку».

Обране судом покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а відтак забезпечать дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, є справедливими, адекватними і співмірними.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до тяжкого злочину, обставини вчинення кримінального правопорушення.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст.69 КК України судом не встановлено.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Крім того, призначаючи покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та враховує, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливати з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Також суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який визнав вину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, відомості про які він повідомив, та які були встановлені вироками, якими раніше він був засуджений, враховує його вік, сімейний стан, зокрема те, що обвинувачений одружений, фактично не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено позов до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення з них 61850,00 гривень та 200 доларів США. У судовому засіданні 08 травня 2018 року при розгляді кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 потерпіла ОСОБА_6 відмовилась від позовних вимог, зазначила, що всі речі та кошти їй повернуті. За таких обставин судом вказана відмова потерпілої прийнята, судом з`ясовано добровільність вказаної відмови. Потерпіла зазначила, що вона розуміє наслідки відмови від позовних вимог.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року за ч.4 ст. 185 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 за цим кримінальним провадженням не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 грудня 2023 року.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в частині позовних вимог до ОСОБА_10 закрити в зв`язку з відмовою потерпілої від позовних вимог.

Речові докази :

-фрагмент циліндрового механізму замка з металу жовтого кольору; фрагмент механізму круглої форми знищити після набрання вироком законної сили.

-сумка з матеріалу схожого на шкіру чорного кольору, два ключі від дверей на одному кільці білого кольору; одна таблетка GS1; два металеві чорні шурупи; барсетка чорного кольору з матеріалу схожого на шкіру; пульт від телевізору «Самсунг» чорного кольору; ключ раз водний чорно - зеленого кольору; дві викрутки з ручками синього та чорного кольорів; плоскогубці синього кольору; ліхтарик чорного кольору; пластиковий коробок з пластинами; металевий блискучий предмет; вісім блискучих металевих пластин; пара рукавичок з тканини чорного кольору з білими гумовими крапками на долонях; каталог дверей; пластикова коробка зеленого кольору з плоскими металевими виробами знищити після набрання вироком законної сили.

- сумку з матеріалу схожого на шкіру чорного кольору, дві грошові банкноти - долари США, номіналом по 100 доларів кожна, №№ LG 16840718Е, FB 58410604 В, п`ять металевих болтів чорного кольору; ланцюг з металу жовтого кольору; підвіс з металу жовтого кольору у вигляді кільця на якому кріпиться серце, хрест, якір з металу жовтого кольору; підвіс з металу жовтого кольору у вигляді обручки до якого кріпиться виріб трикутної форми, на двох ребрах маються камінці білого кольору, у центрі трикутника мається камінь чорного кольору; ключ від автомобілю з брелком сигналізації; барсетку чорного кольору у якій мається: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , № НОМЕР_2 ; документи на автомобіль OPEL OMEGA - В- CARAVAN; довіреність на вказаний автомобіль від 18.01.2017 p.; документи на папері білого та зеленого кольору; електронний прилад чорного кольору зі шнурком з логотипом; партмане чорного кольору з грошовими коштами у розмірі 48 грн.; пара ключів з магнітним ключем; картка для проїзду у метро, грошові кошти (долари США), банкнотами - 100 доларів (№ KB 22145313Q), 100 доларів США (№ КС 26632438А), 100 доларів США (KS 10874469А), 1 долар США (LG 9916774D), 1 долар США (F 79583769В), телевізор марки «SAMSUNG UE49KU6500UXUA», серійний номер № OBCK3LDH600159P, пульт від телевізору «Самсунг» чорного кольору - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору негайно вручити копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок виготовлено 01 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_12