Дата документу 04.09.2025Справа № 554/4475/25
Провадження № 1-кп/554/754/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» вересня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 365-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 Я

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 365-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , маючи відповідну кваліфікацію, знання та досвід в галузі оцінювання, 12.06.2020 та 16.06.2020, перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, в порушення нормативно-правових актів, що регламентують оціночну діяльність та методику оцінювання, з метою максимального наближення загальної вартості оцінюваного майна до суми заборгованості ПОКВКП «Полтавапаливо» перед ТОВ «Євробіт» у розмірі 1 890 000 грн., тобто отримання неправомірної вигоди для третіх осіб - ТОВ «Євробіт» і особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, у вигляді можливості відчуження нерухомого майна за цінами нижчими за ринкові, а також отримання для себе грошових коштів внаслідок виконання договору поза межами конкурсу, провів оцінку 6 паливних складів за адресами: м. Полтава, вул. Яківчанська, 5; м. Кременчук, вул. Профспілкова, 2; Козельщинський район, с. Лутовинівка, вул. Надії Курченко, 11; м. Лубни, вул. Індустріальна, 7; Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 1; Решетилівський район, с.Покровське, вул. Степова, 33, склав та видав звіти про оцінку вказних об?єктів нерухомості із неправдивими відомостями про їх ринкову вартість, яку істотно занизив.

Зокрема, оцінювач ОСОБА_7 на прохання особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, під час проведення незалежної оцінки вартості комунального майна, зловживаючи своїми повноваженнями, діючи умисно, свідомо не врахував технічний стан об?єктів, які підлягали оцінці, їх місцезнаходження, обмеження та застереження, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів, не зібрав повні вихідні дані та інформацію необхідну для проведення об?єктивної оцінки, у тому числі проігнорував відомості про наявність земельних ділянок, їх площу, нормативну грошову оцінку, не провів ідентифікацію об?єктів оцінки та пов?язаних з ним прав.

Так, ОСОБА_7 визначив вартість нежитлових будівель та споруд 6 паливних складів ПОКВКП «Полтавапаливо» за адресами: м. Полтава, вул. Яківчанська, 5 у розмірі 423 374 грн.; м. Кременчук, вул. Профспілкова, 2 - 267 832 грн.; Козельщинський район, с. Лутовинівка, вул. Надії Курченко, 11 - 110 532 грн.; м. Лубни, вул. Індустріальна, 7 - 348 118 грн.; Машівський район, с.Селещина, вул. Богдана Хмельницького, 1 - 148 017 грн.; Решетилівський район, с. Покровське, вул. Степова, 33 497 001 грн.

Загальна вартість комунального майна, згідно оцінки ОСОБА_8 , склала сума 1 794 874 грн., яка наближена до суми заборгованості ПОКВКП «Полтавапаливо» перед ТОВ «Євробіт».

Водночас ринкова вартість паливних складів ПОКВКП «Полтавапаливо» за адресами: м. Полтава, вул. Яківчанська, 5 на той час становила 2 641 150 грн.; м. Кременчук, вул. Профспілкова, 2 - 2 556 770 грн.; Козельщинський район, с. Лутовинівка, вул. Надії Курченко, 11 - 241 185 грн.; м. Лубни, вул. Індустріальна, 7 - 5 142 926 грн.; Машівський район, с. Селещина, в. Покровське, вул. Степова, 33 2 977 868 грн., а всього на суму 14 536 029 грн.

30.06.2020 звіти про оцінку вказаного майна ОСОБА_7 передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, використовуючи звіти ОСОБА_8 із завідомо неправдивими відомостями щодо оцінки комунального майна із заниженою ринковою вартістю, на підставі актів приймання-передачі нерухомого майна від 28.10.2020 та 02.11.2020, передав 6 паливних складів у приватну власність ТОВ «Євробіт» в рахунок погашення кредиторської заборгованості ПОКВКП «Полтавапаливо» перед ТОВ «Євробіт» на суму 1 890 000 грн., чим здійснено незаконне відчуження комунального майна на користь указаного підприємства та спричинено тяжкі наслідки територіальній громаді в особі Полтавської обласної ради у вигляді збитків на суму 12 731 155 грн.

Крім того, 12.06.2020 оцінювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - «Звіт про оцінку майна: нежитлових будівель та споруд Лубенського паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, Лубенський район, м. Лубни, вул. Індустріальна, №7, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 348 118 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_3 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Також, 12.06.2020 оціювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко 36, каб. 6, діючи умисно, повторно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ «Звіт про оцінку майна - нежитлових буівель та споруд Полтавського паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, м.Полтава, вул. Яківчанська, №5, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 423 374 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_7 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Окрім того, 12.06.2020 оцінювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, повторно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - «Звіт про оцінку майна: нежитлових будівель та споруд Козельщинського паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, с.Лутовинівка, вул.Надії Курченко, №11, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 110 532 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_7 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Також, 12.06.2020 оцінювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, повторно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - «Звіт про оцінку майна: нежитлових будівель та споруд Машівського паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, Машівський район, с. Селещина, вул. Богдана Хмельницького, №1, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань,) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 148 017 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_3 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Окрім того, 12.06.2020 оцінювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, повторно склав та видав завідомо завідомо неправдивий офіційний документ - «Звіт про оцінку майна: нежитлових будівель та споруд Решетилівського паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с. Покровське, вул. Степова, №3, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань,) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 497 001 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_3 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Окрім того, 16.06.2020 оцінювач ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення оціночної діяльності за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко, 36, каб. 6, діючи умисно, повторно склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - «Звіт про оцінку майна: нежитлових будівель та споруд Кременчуцького паливного складу ПОКВКП «Полтавапаливо», розташованих за адресою: Полтавська область, Кременчуцький район, м. Кременчук, вул. Профспілкова, №2, до якого він вніс завідомо неправдиві відомості щодо рівня економічного та фізичного зносу об?єктів, їх технічного стану, об?єктів порівняння, їх місце розташування, числових значень ставки капіталізації та відповідних поправок (коригувань) відсутності земельної ділянки та її вартості, а також занизив ринкову вартість майна, вказавши суму 267 832 грн., яка не відповідає дійсності.

Після цього ОСОБА_7 посвідчив звіт своїм підписом та скріпив печаткою, чим надав документу офіційний статус, який у подальшому передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження,для підтвердження вартості майна при його відчуженні ТОВ «Євробіт».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кваліфіковані:

- за ч.2 ст. 358 КК України, як складання та видача оцінювачем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення;

- за ч.3 ст. 358 КК України, як складання та видача оцінювачем завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, вчинені повторно;

- за ч.3 ст. 365-2 КК України, як зловживання своїми повноваженнями оцінювачем, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Клопотання обґрунтовано тим, що кримінальні правопорушення яке інкримінують ОСОБА_9 , а саме звіти про оцінку нерухомого майна, виготовлені 12.06.2020 року, а тому на даний час закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365-2, ч.ч.2.3 ст. 358 КК України. За час проведення слідства ОСОБА_7 не порушував вимог Закону, не вчиняв інших правопорушень, по даній справі не спричинив матеріальної шкоди, що підтверджується відсутністю цивільного позову з боку потерпілої сторони. Також, зазначила, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 365-2 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого кримінального правопорушення минуло десять років. Разом з тим, матеріалами кримінального провадження не підтверджується завдання тяжких наслідків, до цього часу відсутні оригінали звітів, а відповідно і підтвердження висновків експертів про невідповідність вказаних оціночних звітів вимогам Закону. Відсутність цивільного позову з боку потерпілої сторони також підтверджує відсутність завданої матеріальної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтримав позиці свого захисника. Просив задовольнити клопотання та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що відсутні законні підстави для його задоволення. Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 365-2 КК України є тяжким кримінальним правопорушення, а отже строки, передбачені в п.3 ч.1 ст. 49 КК України десять років з часу вчинення ОСОБА_3 злочину, а саме 12.06.2020 та 16.06.2020 ще не сплили. Щодо підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за ч.ч.2,3 ст. 358 КК України, то зазначає, що в даному випадку клопотання захисника не відповідає вимогам законності, адже в ньому не зазначено за яким саме пунктом та частиною ст. 49 КК України вона просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Підтримав позицію прокурора в частині того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 365-2 КК України є тяжким кримінальним правопорушення, а отже строки, передбачені в п.3 ч.1 ст. 49 КК України десять років ще не сплили. Щодо звільнення від кримінальної відповідальності за ч.ч.2,3 ст. 358 КК України, то зазначає, що в даному випадку дійсно сплили строки притягнення до кримінальної відповідальності, адже правопорушення вчинені 12.06.2020 та 16.06.2020. Відповідно за вчинення нетяжкого злочину, строк притягнення до кримінальної відповідальності становить п?ять років, що свідчить про те, що на сьогодні такий строк сплив. Однак все рівно просить відмовити у задоволенні клопотання.

Суд, вислухавши клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 , думку обвинуваченого, прокурора, представника потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків:

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч.1 ст. 286 КПК України).

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання (ч.4 ст. 286 КПК України).

У відповідності до ч. ч. 3-4 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акту до суду.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 365-2 КК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч.3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту діяння, передбачені ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 365-2 КК України вчинені 12 червня 2020 року та 16 червня 2020 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону на час вчинення діяння) залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на злочини невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжкі та особливо тяжкі.

Враховуючи санкцію ч. 2 ст. 358 КК України та ч.3 ст. 358 КК України (в редакції Закону на час вчинення діяння), з урахуванням вимог ст. 12 КК України (в редакції Закону на час вчинення діяння) злочин, передбачений ч.2 ст. 358 КК України, залежно від ступеня тяжкості, належав до злочину невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України (в редакції Закону на час вчинення діяння) - до злочинів середньої тяжкості.

А отже, з урахуванням вимог ст. 49 КК України (в редакції Закону на час вчинення діяння), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкції ч.2 ст. 358 та ч.3 ст. 358 (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), з урахуванням вимог ст. 12 КК України, діяння, передбачене ч.2 ст. 358 КК України, залежно від ступеня тяжкості, належить до кримінального проступку, а діяння, передбачене ч.3 ст. 358 КК України до нетяжкого злочину.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.5 КК України, мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК, а також ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України, що були чинними на час скоєння ним відповідних діянь, оскільки вказані діяння стали кримінальним проступком та кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості відповідно, в зв?язку із чим підлягають застосуванню положення ч.1 ст.5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

При цьому, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 365-2 КК України, з урахування вимог ст. 12 КК України, на час його вчинення, а саме 12.06.2020 та 16.06.2020 року, як в редакції Закону на час вчинення діяння так і в редакції Закону на час розгляду клопотання, відноситься до тяжких злочинів.

З вимог ч.ч. 1,2 ст. 44 КК України вбачається, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п?ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Таким чином, зі змісту ст. 49 КК України вбачається, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності є обов?язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового розслідування або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК строків не вчинила нового злочину.

З аналізу вимог ст. ст. 12, 49 КК України можна дійти висновку, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 358 КК України, якщо з дня вчинення ним кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, а за ч.3 ст. 358 КК України, якщо з дня вчинення нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Враховуючи, що кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 358 КК України було вчинено ОСОБА_3 12 червня 2020 року, то трирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, сплив 12 червня 2023 року, а нетяжкий злочин, передбачений ч.3 ст. 358 КК України було вчинено ОСОБА_3 12 червня 2020 року та 16 червня 2020 року, то п?ятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, сплив 12 червня 2025 та 16 червня 2025 року відповідно.

Даних щодо того, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування та суду чи вчинив нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже перебіг давності, з урахуванням вимог ч.ч.2,3 ст. 49 КК України, не зупинявся та не переривався, вказані кримінальні правопорушення не є особливо тяжкими злочинами проти життя чи здоров`я особи та не є злочинами, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч.5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за кримінальними правопорушеннями, передакбченими ч.2 ст. 358 та ч.3 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження.

Суд, відповідно до положень ч.3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Доводи прокурора, зазначені в судовому засідання, як підставу для відмови у задоволенні клопотання в цій частині не ґрунтуються на вимогах Закону.

Суд зазначає, що норми процесуального закону, а саме ч.1 ст. 285, ч.4 ст. 286 КПК України та вимоги ст. 49 КК України є імперативними, оскільки передбачають не право, а обов?язок суду невідкладно розглянути питання звільнення особи від кримінальної відповідальності. Суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна зі сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24 травня 2018 року у справі № 200/4664/14-к (провадження № 51 - 3302 км 18), 19 листопада 2019 року у справі № 345/2618/16-к (провадження № 51-1491 км 19), 29 вересня 2021 року у справі № 409/1465/16-к (провадження № 51-7157 км 18) та 02 вересня 2025 року у справі №761/28014/18 (провадження № 51 - 4680 км 24).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов?язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (постанови Верховного Суду від 19 листопада 2019 року в справі № 345/2618/16, від 18 лютого 2025 року в справі № 712/8174/23).

Тож, враховуючи клопотання захисника обвинуваченого, згоду обвинуваченого на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, та інші вищевикладені обставини, суд вважає можливим задовольнити клопотання в частині звільнення ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Щодо вирішення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України, за вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, то як вже було вказано судом вище, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.3 ст. 365-2 КК України є тяжким злочином, а отже, з урахуванням вимог п.4 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років.

Враховуючи, що злочин, передбачений ч.2 ст. 365-2 КК України вчинено ОСОБА_3 12 червня 2020 року та 16 червня 2020 року, то десятирічний строк притягнення до кримінальної відповідальності, за наявності підстав, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 39 КК України, сплине лише 12 червня 2030 року та 16 червня 2030 року, а тому на час розгляду цього клопотання, такий строк не сплив.

Доводи захисника, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується завдання тяжких наслідків, що відсутні оригінали звітів, а відповідно і підтвердження висновків експертів про невідповідність вказаних оціночних звітів вимогам Закону, відсутність цивільного позову з боку потерпілої сторони, а отже і відсутність завданої матеріальної шкоди, як підставу для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, є неприйнятними, адже вказані обставини, як і завдання злочином тяжких наслідків, можуть бути встановлені лише під час судового розгляду кримінального провадження, а тому у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 288, 314, 369-372 КПК України, ст. ст. 4, 5, 12, 44 49 КК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. ст. 358, ч.3 ст. 358 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України.

В частині клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України відмовити.

Продовжити судовий кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 365-2 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 11.09.2025 року о 09 годині 00 хвилин, у зв?язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні з 08.09.2025 року по 10.09.2025 року, включно.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Полтави: ОСОБА_1