Номер провадження: 11-сс/813/1697/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000344 від 11.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження № 0000344 від 11.06.2025 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 , та накладено арешт на предмети та речі виявлені та вилучені 18.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- предмет ззовні схожий на гвинтівку з маркуванням НОМЕР_1 з назвою «Tsvircoon S» з трьома магазинами;

- предмет ззовні схожий на гвинтівку з маркуванням 22-UKR0342 DERYA з трьома магазинами;

- предмети ззовні схожі на набої з маркуванням 9х21мм СВС у кількості 50 шт.;

- предмети ззовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США, загальною сумою 100 000 (сто тисяч) доларів США.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтерсах ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вилучена під час обшуку зброя, набої до неї та грошових кошти не визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню. Вказане майно грошові кошти у розмірі 100 000 (сто тисяч) доларів США належать ОСОБА_9 на законних підставах, а саме вони були отримані в дар від ОСОБА_10 на підставі договору дарування грошових коштів від 28.07.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , реєстровий № 893. Слід зазначити, що наведені вище грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_9 та законність їх походження підтверджується відповідним договором дарування.

ОСОБА_9 володіє на законних підставах зброєю та грошовими коштами, що підтверджується відповідними документами. Слідчий суддя повністю проігнорував заперечення адвоката на клопотання слідчого.

Позиції учасників апеляційного розгляду

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали судової справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді не в повній мірі відповідає вимогам закону, та її неможливо вважати законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК, прийняв його до розгляду та ухвалив передчасне рішення, яке не можна вважати законним та обґрунтованим.

Згідно матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000344 від 11.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що медичні працівники ТОВ «КІНД» (), а також лікарі КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР, КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» ОМР, КНП «Міська клінічна лікарня №5» ОМР, КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР вступили у злочинну змову направлену на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України.

Зокрема встановлено, що у зазначений період засновник та головний лікар ТОВ «КІНД» ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із іншими лікарями видали документи (направлення на медико-соціальну-експертну комісію (МСЕК), виписки з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) картки хворого, виписні епікризи з медичної карти стаціонарного хворого, тощо) щодо наявності захворювань та проведених лікувань наступним громадянам: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

В подальшому ОСОБА_9 передала в медичні заклади м. Одеса направлення вказаних громадян на експертну комісію та підроблені медичні документи щодо наявності у них захворювань та лобіює в експертних командах отримання громадянином довідки про інвалідність, з метою уникнення від призову до Збройних Сил України під час мобілізації в особливий період та подальшого безперешкодного перетину державного кордону України.

Відповідно до підроблених документів вказані громадяни мають тяжкі захворювання та у 2023-2024 р.р. перебували на лікування в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» ООР, КНП «Міська лікарня №5» ОМР та КНП «Міська клінічна лікарня №10» OMP.

В свою чергу, відповідно до листів КНП «Міська клінічна лікарня №5» ОМР, КНП «Міська клінічна лікарня №10» ОМР громадяни ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 за медичною допомогою не звертались та на стаціонарному лікуванні не перебували.

Листом Департаменту охорони здоров`я Одеської обласної державної адміністрації повідом про те, що згідно з інформацією з Електронної системи охорони здоров`я (ЕСОЗ) за період з 2019 по 20% роки: відсутня інформація щодо надання медичної допомоги (амбулаторної та стаціонарної) громадянину ОСОБА_15 ; ОСОБА_13 декларацію з сімейним лікарем не укладено, в свою чергу проведено прийом лікарем ОСОБА_9 ; ОСОБА_14 укладено декларацію з сімейним лікарем. Створено прийом 21.12.2024 лікарем ОСОБА_9 .

Згідно листа ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області, до вищезазначеної протиправної діяльності можливо причетна громадянка України ОСОБА_9 , яка вчинила вищезазначені протиправні дії за попередньою змовою із іншими лікарями ТОВ «КІНД», а саме: голова ЛКК ОСОБА_16 , лікар-офтальмолог ОСОБА_17 , лікар-невропатолог ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , лікар-хірург ОСОБА_20 , лікар ОСОБА_21 , а також приватні лікарі ОСОБА_22 та ОСОБА_23

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також використовує авто Toyota Land Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час проведеного на підставі ухвали Пересипського районного суду м. Одеси від 18.07.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

- предмет ззовні схожий на гвинтівку з маркуванням НОМЕР_1 з назвою «Tsvircoon S» з трьома магазинами;

- предмет ззовні схожий на гвинтівку з маркуванням 22-UKR0342 DERYA з трьома магазинами;

- предмети ззовні схожі на набої з маркуванням 9х21мм СВС у кількості 50 шт.;

- предмети ззовні схожі на грошові кошти номіналом 100 доларів США, загальною сумою 100 000 (сто тисяч) доларів США.

Частиною 2 статті 171 КПК чітко визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя не звернув увагу на те, що вказаних вимог кримінального процесуального законодавства щодо клопотання про накладення арешту прокурором дотримано не було.

Апеляційний суд зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та може бути застосований лише в порядку та на підставах визначених кримінальним процесуальним законодавством, та є недопустимим формальне посилання слідчого на необхідність накладення арешту майна, без належних на те підстав.

Так, у клопотанні прокурора зазначений перелік і види майна, що належить арештувати.

Завданням накладення арешту на майно визначено запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Разом з тим, апеляційний суд констатує, що клопотання прокурора не містить обґрунтування необхідності арешту майна, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України.

Так, із аналізу клопотання не видається можливим встановити, яке доказове значення у вказаному провадженню мають вилучені в ході обшуку предмети ззовні схожі на гвинтівку з маркуванням НОМЕР_1 з назвою «Tsvircoon S» з трьома магазинами; гвинтівку з маркуванням 22-UKR0342 DERYA з трьома магазинами; набої з маркуванням 9х21мм СВС у кількості 50 шт.; грошові кошти номіналом 100 доларів США, загальною сумою 100 000 (сто тисяч) доларів США.

Прокурором не було зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, а також не визначено значення такого майна для обставин даного кримінального провадження за фактом безпідставного надання лікарями громадянам України статусу інвалідності для уникнення призову до ЗСУ під час мобілізації в особливий період.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною третьою статті 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя при прийнятті до розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею були допущені перелічені вище, істотні порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно повернути прокурору для усунення недоліків протягом сімдесяти двох годин з моменту його отримання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 11.08.2025 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000344 від 11.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000344 від 11.06.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, повернути прокурору для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду протягом 72 годин з моменту отримання зазначеної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4