ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №635/1075/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/120/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.28, ч.2 ст.111КК України
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої, захисників, прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м. Харкова, заміжня, ФОП, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

засуджена зач. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець м. Харкова, працюючий електромонтером Східного РРЕ АТ «Харківобленерго», зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

засуджений зач. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Крім того, цим же рішенням вирішена доля речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку, упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил Російської Федерації (далі ЗС РФ), досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та ЗС РФ вирішили досягти шляхом розв`язання та ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та РФ, створення і фінансування не передбачених законом збройних формувань та вчинення інших злочинів.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб ЗС РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося досягнення військово-політичних цілей РФ, які, на думку співучасників, були прямо пов`язані з необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України та, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Для ефективної реалізації плану вирішено залучити військовослужбовців ЗС РФ, співробітників інших силових відомств РФ, представників влади, інших громадян РФ та України.

Так, починаючи з 20 лютого 2014 року для реалізації вищезазначеного умислу, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ території АР Крим і м. Севастополя, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, здійснено вторгнення військовим, морським та повітряним транспортом окремих підрозділів ЗС РФ.

У подальшому, військовослужбовцями ЗС РФ здійснено захоплення будівель центральних органів влади АР Крим та встановлено контроль над їхньою діяльністю з метою забезпечення прийняття вигідних та необхідних для РФ рішень. Крім того, здійснено блокування автошляхів, захоплення аеропортів та транспортних підприємств, військових частин ЗС України, пошкодження та знищення військового майна, що має важливе оборонне значення для України.

Відтак всупереч міжнародному правопорядку з нехтуванням державного суверенітету та територіальної цілісності України, починаючи з 20 лютого 2014 року, представниками влади РФ і службовими особами ЗС РФ розпочато збройне вторгнення регулярних військ РФ на територію України з метою зміни меж території та державного кордону України, на порушення порядку, встановленого Конституцією України, та військової окупації території АР Крим і м. Севастополя.

Так, вказаними особами у березні квітні 2014 року організовувалися та проводилися антиурядові протестні акції, найбільш масові з яких у Луганській, Донецькій, Харківській, Дніпропетровській, Запорізькій, Миколаївській, Херсонській та Одеській областях з метою поширення сепаратистських проросійських гасел та здійснення силового захоплення адміністративних будівель органів державної влади для послідуючої організації незаконних референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

З метою гарантованого досягнення вказаних цілей та створення видимості того, що в Україні триває внутрішній конфлікт, представники влади та ЗС РФ вирішили створити на її території терористичні організації, які поряд із основною функцією здійснення терористичної діяльності, створювали враження діяльності в межах Донецької та Луганської областей опозиційних сил, які нібито від імені та за цілковитої підтримки місцевого населення відстоюють їх право на самовизначення та незалежність, що прямо суперечить Конституції України та нормам міжнародного права.

Так, під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та ЗС РФ, 07 квітня 2014 року на території Донецької області України створено терористичну організацію «Донецька народна республіка» (далі «ДНР»), а 27 квітня 2014 року на території Луганської області України терористичну організацію «Луганська народна республіка» (далі «ЛНР»), у складі яких утворені незаконні збройні формування, які функціонують і по теперішній час.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та ЗС РФ.

Основними завданнями учасників указаних терористичних організацій є насильницьке повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, загрозу заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Незаконні збройні формування терористичних організацій «ДНР» і «ЛНР», іррегулярні збройні формування РФ та військовослужбовці ЗС РФ чинять збройний опір Україні у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку, при цьому учасники політичного блоку вказаних терористичних організацій, за підтримки та сприяння представників влади РФ під виглядом органів державної влади, створили окупаційні адміністрації Російської Федерації, які забезпечують подальшу окупацію та здійснюють управління вказаними територіями на місцевому рівні.

Встановлено, що 22.02.2022 Президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05 годині Президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні, після чого було розпочато акт відкритої збройної агресії російської федерації проти України, що супроводжувався незаконним введенням на територію України військових формувань та з`єднань, обстрілами території України ракетним та артилерійським озброєнням невибіркової дії, що мало наслідком руйнування об`єктів цивільної, військової та критичної інфраструктури, численні жертви серед мирного населення та військових, що є грубим порушенням норм міжнародного гуманітарного права, загальноприйнятих норм моралі та людяності, що визначені у Загальній декларації прав людини, Європейською конвенцією з прав людини, а також іншими міжнародними нормативно-правовими актами.

Громадяни України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , будучи негативно налаштованими проти посадових осіб органів державної влади України, у зв`язку із здійсненням ними їхніх владних повноважень, а також військовослужбовців Збройних сил України та співробітників правоохоронних органів, які для забезпечення національної безпеки України, відновлення і підтримання правопорядку на всій території держави здійснювали комплекс активних заходів з використанням зброї та військової техніки, спрямованих на подолання збройної агресії Російської Федерації, будучи обізнаними про введення на території України воєнного стану на підставі відповідного указу Президента України , за попередньою змовою між собою, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України шляхом надання представникам іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України в умовах воєнного стану, що виражалось у зборі з метою подальшої передачі представникам іноземної держави російської федерації інформації про наявність пересування сил та засобів ЗСУ, інших військових формувань та правоохоронних органів, відомостей про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу силам оборони України в стриманні та подоланні збройної агресії РФ за наступних обставин.

ОСОБА_9 під час перебування за місцем свого фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ), в період часу з 24.02.2022 по 27.02.2022, маючи злочинний умисел, направлений на підшукання осіб з числа мешканців м. Харкова та Харківського регіону для здійснення збору з метою подальшої передачі представникам іноземної держави російської федерації інформації про наявність пересування сил та засобів ЗСУ, інших військових формувань та правоохоронних органів, відомостей про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу силам оборони України в стриманні та подоланні збройної агресії РФ, усвідомлюючи , що збір та передача вказаних відомостей матиме наслідком нанесення збройними формуваннями російської федерації вогневого ураження із застосуванням засобів невибіркової дії по відповідним місцям зосередження сил оборони України, а також фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ, за невстановлених обставин часу та місця, але не пізніше 27.02.2022, вступила у зв`язок з громадянином України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є учасником терористичної організації «ЛНР», яка діє у складі збройних формувань РФ, після чого отримала від останнього завдання, направлене на збір з метою подальшої передачі інформації про сили та засоби ЗСУ на території Харківського регіону, а також даних про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ, за результатом чого надала згоду на його виконання.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 за невстановлених обставин часу та місця, але не пізніше 27.02.2022, вступила у зв`язок з громадянином України ОСОБА_10 , та запропонувала йому на конфіденційній основі здійснювати збір інформації з метою її подальшої передачі представникам іноземної держави РФ про сили та засоби ЗСУ на території Харківського регіону, а також даних про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ.

За результатом чого у ОСОБА_10 , якому достеменно було відомо про введення на всій території України воєнного стану, виник спільний кримінальний протиправний умисел, направлений на здійснення за попередньою змовою групою осіб активних дій з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що виражалось у зборі з метою подальшої передачі представникам іноземної держави РФ інформації про наявність пересування сил та засобів ЗСУ, інших військових формувань та правоохоронних органів, відомостей про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу силам оборони України в стриманні та подоланні збройної агресії РФ.

При цьому, ОСОБА_10 усвідомлював, що збір та передача вказаних відомостей матиме наслідком нанесення збройними формуваннями російської федерації вогневого ураження із застосуванням засобів невибіркової дії по відповідним місцям зосередження сил оборони України, а також фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ.

Реалізуючи спільний кримінальний протиправний умисел, ОСОБА_10 за невстановлених обставин часу та місця, але не пізніше 27.02.2022, надав ОСОБА_9 свою згоду на збір з метою подальшої передачі представникам іноземної держави відповідних відомостей діючи за попередньою змовою групою осіб.

Продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, ОСОБА_10 під час перебування на території м. Харкова, зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста не пізніше наступних проміжків часу: 12 год. 09 хв. 03.03.2022 (ТРЦ «Нікольський» м. Харків, вул. Пушкінська, 2А), 21 год. 44 хв. 11.03.2022 (м. Харків, парк Машинобудівників), після чого з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 у наступні проміжки часу, а саме: 12 год. 09 хв. 03.03.2022, 21 год. 44 хв. 11.03.2022 відповідно.

В подальшому, реалізуючи спільний кримінальний протиправний умисел ОСОБА_9 , під час перебування за адресою свого фактичного проживання, з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», не пізніше 10 год. 43 хв. 13.03.2022, передала отриману від ОСОБА_10 інформацію щодо дислокації сил і засобів ЗСУ у парку Машинобудівників м. Харкова представнику іноземної держави РФ ОСОБА_11 .

Далі, ОСОБА_10 під час перебування на території м. Харкова, зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста не пізніше наступних проміжків часу: 19 год. 22 хв. 13.03.2022 (ТРЦ «Нікольський» м. Харків, вул. Пушкінська, 2А), 13 год. 11 хв. 16.03.2022 (НТУ «ХПІ» (м. Харків, вул. Алчевських, 48А), після чого з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 у наступні проміжки часу, а саме: 19 год. 22 хв. 13.03.2022, 13 год. 11 хв. 16.03.2022 відповідно.

Після чого, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», не пізніше 18 год. 57 хв. 16.03.2022, передала отриману від ОСОБА_10 інформацію представнику іноземної держави РФ ОСОБА_11 .

В подальшому, ОСОБА_10 , не пізніше 20 год. 49 хв. 16.03.2022, під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території ТРЦ «Нікольський» (м. Харків, вул. Пушкінська, 2А), після чого о 20 год. 49 хв. 16.03.2022 з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram» під час перебування за адресою свого фактичного проживання о 17 год. 42 хв. 15.07.2022 додатково вступила у зв`язок з представником іноземної держави - громадянином України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є працівником головного управління генерального штабу збройних сил російської федерації, після чого від останнього отримала злочинне завдання, направлене на збір з метою подальшої передачі інформації про пересування сил та засобів ЗСУ на території Харківського регіону на виконання якого надала свою згоду.

При цьому, ОСОБА_9 усвідомлювала, що збір та передача вказаних відомостей матиме наслідком нанесення збройними формуваннями російської федерації вогневого ураження із застосуванням засобів невибіркової дії по відповідним місцям зосередження сил оборони України, а також фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ.

В подальшому, ОСОБА_10 не пізніше 18 год. 43 хв. 15.07.2022 під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_9 ), а також відомості про місцезнаходження організації, яка надає допомогу в подоланні збройної агресії РФ (м. Харків, вул. Куликівська, 10), після чого наніс відповідні позначення на зображення карти у мобільному застосунку.

Далі, ОСОБА_10 15.07.2022, в період часу з 18 год. 21 хв. по 18 год. 43 хв., з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», не пізніше 18 год. 11 хв. 15.07.2022, отриману від ОСОБА_10 інформацію в частині місць зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_4 ), а також відомостей про місцезнаходження організації, яка надає допомогу в подоланні збройної агресії РФ (м. Харків, вул. Куликівська, 10), передала представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 .

Надалі, продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, ОСОБА_10 не пізніше 20 год. 33 хв. 23.07.2022 під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 ; м. Харків, просп. Героїв Харкова, 47) та наніс відповідні відомості у вигляді позначень на зображення карти у мобільному застосунку, після чого цього ж дня 23.07.2022 о 20 год. 33 хв. з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», об 11 год. 08 хв. 02.08.2022, отриману від ОСОБА_10 інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_10 ; АДРЕСА_11 ; АДРЕСА_12 ; АДРЕСА_13 ) передала представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 .

В подальшому, ОСОБА_10 , не пізніше 20 год. 03 хв. 24.07.2022, під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_14 ) та наніс відповідні відомості у вигляді позначень на зображення карти у мобільному застосунку, після чого о 20 год. 03 хв. 24.07.2022 з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Надалі, продовжуючи реалізацію спільного кримінального протиправного умислу, ОСОБА_10 не пізніше 15 год. 05 хв. 05.08.2022, під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_15 ) та наніс відповідні відомості у вигляді позначень на зображення карти у мобільному застосунку, після чого о 15 год. 05 хв. 05.08.2022 з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання у с. Скрипаї Чугуїського району Харківської області з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», об 10 год. 59 хв. 06.08.2022, отриману від ОСОБА_10 інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста передала представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 .

Далі, ОСОБА_10 не пізніше 12 год. 03 хв. 28.08.2022, під час перебування на території м. Харкова зібрав інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста ( АДРЕСА_16 ) та наніс відповідні відомості у вигляді позначень на зображення карти у мобільному застосунку, після чого о 12 год. 03 хв. 28.08.2022 з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передав отриману інформацію ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», об 18 год. 34 хв. 28.08.2022, отриману від ОСОБА_10 інформацію про місця зосередження сил і засобів ЗСУ на території міста передала представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_9 за невідомих обставин місця та часу, але не пізніше 18.07.2022 вступила у зв`язок із невстановленими особами з числа мешканців м. Харкова та Харківського регіону, які на конфіденційній основі здійснюють збір та передачу останній інформації про сили та засоби ЗСУ на території міста та області, а також даних про фізичних осіб, установ та організацій, які надають допомогу в подоланні збройної агресії РФ.

Так, ОСОБА_9 за вказаних обставин від невстановлених осіб з числа мешканців Харківського регіону отримала інформацію про місця дислокації сил та засобів ЗСУ на території м. Харкова та Харківського регіону у наступні проміжки часу: 18.07.2022 (ділянка місцевості окружної дороги поблизу Роганського житлового масиву), 19.07.2022 (м. Харків, вул. Сумська, 77), 21.07.2022 (місцевість с. Скрипаї Зміївської територіальної громади Харківської області), 02.08.2022 (м. Харків, просп. Героїв Харкова, 47), 06.08.2022 (прилегла територія між ТОВ «ЛГЗ «Прайм» (Харківська область, Чугуївський р-н, смт Малинівка, вул. Олімпійська, 1) та ТОВ «Малинівський склозавод» (Харківська область, Чугуївський р-н, смт Малинівка, вул. Володимирівська, 10)), 13.08.2022 (Завод ім. В.О. Малишева - м. Харків, вул. Плеханівська, 126), 15.08.2022 (завод «ХТЗ» - м. Харків, просп. Героїв Харкова, буд. 275), 15.08.2022 (Васищівська загальноосвітня школа - Харківська область, Харківський район, смт Васищеве, вул. Орєшкова, буд. 35), 15.08.2022 (Харківська область, Харківський район, с. Докучаєвське, вул. Учбове містечко, буд. 4).

Після чого, ОСОБА_9 під час перебування за адресою свого фактичного проживання з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передала вказану інформацію представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 у наступні проміжки часу: 18.07.2022 о 17 год. 40 хв., 19.07.2022 о 16 год. 00 хв., 21.07.2022 о 10 год. 14 хв., 02.08.2022 о 11 год. 07 хв., 06.08.2022 о 11 год. 03 хв., 13.08.2022 о 12 год. 07 хв., 15.08.2022 о 17 год. 13 хв., 15.08.2022 о 17 год. 32 хв., о 17 год. 15 хв. 15.08.2022 відповідно.

При цьому, ОСОБА_9 при передачі 13.08.2022 о 12 год. 07 хв., представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 інформації про місця дислокації сил та засобів ЗСУ на території Заводу ім. В.О. Малишева (м. Харків, вул. Плеханівська, 126), додатково надала відомості про характер та результати обстрілу даної території збройними формуваннями РФ, чим здійснила коригування подальшого можливого вогневого ураження даної території.

Продовжуючи реалізацію кримінально-протиправного умислу, ОСОБА_9 15.08.2022, не пізніше 20 год. 17 хв., під час перебування в с. Скрипаї Зміївської територіальної громади Чугуївського району Харківської області від невстановлених мешканців на конфіденційній основі отримала інформацію про проведення співробітниками СБУ фільтраційних та стабілізаційних заходів на території вказаного населеного пункту, що направлені на виявлення колабораційної діяльності та протидію диверсійним проявам.

Після чого, ОСОБА_9 15.08.2022, не пізніше 20 год. 17 хв., під час перебування в с. Скрипаї Зміївської територіальної громади Чугуївського району Харківської області з використанням власного мобільного телефону у мобільному додатку «Telegram», передала вказану інформацію представнику іноземної держави РФ ОСОБА_12 .

За результатом передання даної інформації, ОСОБА_12 було надано додаткове завдання ОСОБА_9 , направлене на збір детальних відомостей про співробітників СБУ, які дислокуються на території вказаного населеного пункту, на виконання якого остання надала свою згоду.

Однак, 29.08.2022 спільна протиправна діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була викрита та припинена співробітниками СБ України під час затримання ОСОБА_10 за місцем перебування за адресою: м. Харків, Харківська набережна, буд. 9, а також затримання ОСОБА_9 на ділянці місцевості між м. Харків та с. Безлюдівка Харківського району Харківської області.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить скасувати вирок та направити кримінальне провадження в суд першої інстанції для проведення необхідних процесуальних дій та дослідження доказів.

В апеляційних скаргах захисники просять вирок скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Оскільки вважають вирок занадто суворим та таким, що не відповідає принципам верховенства права.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_9 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення-злочину та особі обвинуваченої в наслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченої, яка підтримала свою апеляційну скаргу та підтримала апеляційні скарги захисників, обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги захисту, захисника, які просили задовольнити їх апеляційні скарги та апеляцію обвинуваченої, з`ясувавши думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу обвинувачення, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, якщо не доведено, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Аналізуючи вищезазначені положення чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повністю дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом положень статей 84, 85, 86, 87 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінив кожний із доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обґрунтовуючи встановлені фактичні обставини суд першої інстанції послався на показання свідків та документи, якими у повному обсязі підтверджуються встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 дій направлених на скоєння державної зради, а саме діянь, умисно вчинених громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, або її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Як вбачається з вироку суду (т. 11 а. с. 217 - 230) обвинувачена ОСОБА_9 не визнала себе винною, обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину частково, у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Проте, не дивлячись на раніше зазначену позицію обвинувачених їх вина у вчиненому повністю підтверджується дослідженими у суді першої інстанції та наведеними у вироку доказами.

Так встановлені судом фактичні дані, містяться в наступних досліджених документах:

- протоколу огляду від 30.09.2022 резервної копії відеозапису (відеозапис із назвою «00000» загальним об`ємом 3 360 600 Кб) (т. 7 а. с. 55 - 67; т. 9 а. с. 229 - 241);

- протоколу огляду від 30.09.2022 флеш-накопичувача марки «Transcend» s/n G82621 6909 9181AA DG 07SD2 додаток до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_10 , (т. 7 а. с. 68 - 72);

- протоколу проведення слідчого експерименту від 28.11.2022 (т. 7 а. с. 117);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 01.07.2022 (т. 9 а. с. 1 - 10);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі (т. 9 а. с. 78 - 87);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі (т. 9 а. с. 94 - 100; т. 9 а. с. 218 - 226);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі (т. 9 а. с. 109 - 120);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі (т. 9 а. с. 121 - 126);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі (т. 9 а. с. 88 - 93);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01.07.2022: зняття інформації з електронної інформаційної системи (т. 9 а. с. 127 - 168);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 05.08.2022 (т. 9 а. с. 127 - 217);

- протоколу огляду протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронної комунікаційної мережі від 01.07.2022 (реєстр. №70/2-2710 від 01.07.2022), (реєстр. №70/2-2711 від 01.07.2022), а також додатків до даних протоколів оптичний диск DVD-R (реєстр. №42/ГВ КР, таємно), оптичний диск DVD-R (реєстр. №44/ГВ КР, таємно) від 30.09.2022 (т. 7 а. с. 53 - 54; т. 9 а. с. 227 - 228);

- висновку судової експертизи звуко-, відеозапису Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 25.10.2022 за № СЕ-19/121-22/13293-ВЗ (т. 7 а. с. 98-106);

- висновку судової експертизи звуко-, відеозапису Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 28.10.2022 р. за № СЕ-19/121-22/13294-ВЗ (т.7 а. с. 84 - 95);

- протоколу огляду предметів від 17.02.2023 (т. 10 а. с. 73 - 96);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 10.02.2023 (т. 10 а. с. 100 - 108);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 10.02.2023 (т. 10 а. с. 109 - 110);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 10.02.2023 (т. 10а. с. 109 - 130);

- протоколу огляду від 30.09.2022 протоколів за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної комунікаційної мережі від 01.07.2022, а також додатків до даних протоколів, зафіксованих на оптичних дисках DVD-R, що отримані за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії стосовно ОСОБА_9 (т. 7 а. с. 53 - 54).

- протоколу обшуку від 02.09.2022 за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 (т. 8 а. с. 116 - 122, а. с. 129 - 132);

- протоколу огляду речей, вилучених під час обшуку за адресою фактичного проживання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_2 від 21.01.2023 (т. 7 а. с. 122 - 124);

- постанові про визнання предметів речовими доказами від 03.09.2022 (т. 8 а. с. 129 - 132);

- протоколу обшуку автомобіля марки «Mitsubishi» , державний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_9 , від 29.08.2022 (т. 8 а. с. 69 - 75);

- протоколу огляду мобільного телефону, вилученого під час затримання ОСОБА_9 ;

- протоколу огляду предмету від 21.01.2023 (т. 7 а. с. 138 - 173);

- постановою від 29.08.2022 р. про визнання предметів речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження №0001675 від 04.06.2022 (т. 8 а. с. 74 - 75);

- протоколу обшуку від 29.08.2022 (т. 8 а. с. 81 - 89);

- протоколу огляду предмету від 21.01.2023 (т. 7 а. с. 122 - 137);

- постанові від 29.08.2022 про визнання предметів речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження №0001675 від 04.06.2022 (т. 8 а. с. 88 - 89);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 08.07.2022 (т. 10 а. с. 2 - 19);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 01.07.2022 (т. 10 а. с. 20 - 30);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 01.07.2022 (т. 9 а. с. 101 - 108);

- протоколу огляду від 25.06.2022 відкритого профілю у соціальній мережі «Вконтакте» під назвою « ОСОБА_13 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 та фототаблиця до нього, з якого вбачаються скріншоти зображень ОСОБА_11 у військовій формі РФ (т. 8 а. с. 19 - 34);

- протоколу огляду від 25.06.2022 відкритого профілю у соціальній мережі «Одноклассники» під назвою « ОСОБА_13 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 та фототаблиця до нього, з якого вбачаються скріншоти зображень ОСОБА_11 у військовій формі РФ (т. 8 а. с. 9 - 18);

- протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії: зняття інформації з електронної інформаційної системи від 09.08.2022 (т. 9 а. с. 12 - 73; т. 10 а. с. 31 - 70);

- інформацією начальника ГВ КР УСБУ в Харківській області від 19.07.2022 (т. 8 а. с. 1 - 2);

- речовими доказами, які оглянуті в судовому засіданні, який належить ОСОБА_10 ;

- повідомленнями командира Національної гвардії України про факт наявності сил оборони і безпеки, які були задіяні при виконанні завдань по відсічі збройної агресії РФ на території м. Харкова та Харківського регіону за період 03.03.22-15.07.2022, 11.03.2022, 16.03.2022, 15.07.2022, 16.07.2022, 18.07.2022, 19.07.2022, 21.07.2022, 23.07.2022, 24.07.2022, 02.08.2022, 05.08.2022, 06.08.2022, 13.08.2022, 15.08.2022, 28.08.2022 (т. 7 а. с. 109, т. 11 а. с. 188);

- інформацією керівника благодійного фонду «Безпечне небо» про те, що з червня по серпень 2022 у пункті видачі, який знаходився в АДРЕСА_17 здійснювалась видача продуктів харчування військовослужбовцям ЗСУ, іншим представникам сил оборони та мирним мешканцям м. Харкова (т. 7 а. с. 113);

- протоколі огляду від 20.02.2023 сторінки всесвітньої мережі Інтернет, яким встановлено, що Харківське вище військове командно-інженерне училище розміщувалось в одній будівлі, де на даний час розміщений корпус навчального закладу «ХНУПС» (м. Харків, вул. Сумська, буд. 77/79) (т. 7 а. с. 174 - 182).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив та дослідив всі надані докази по справі і наведені у вироку, які не викликають сумніву у тому, що висновки суду підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що не визнання обвинуваченою своєї вини та частковим визнанням вини обвинуваченим, у вчиненні ними кримінального злочину - це спроба ввести суд в оману та в подальшому уникнути справедливого покарання за вчинене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновком суду першої інстанції стосовно засудження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України повністю відповідає встановленим фактичним обставинам цього кримінального провадження по даному обвинуваченню, а самі обставини повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Сторона захисту в апеляційних скаргах зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки всі докази кримінального провадження у справі покладені в основу обвинувального вироку є недопустимими та отримані в незаконний спосіб.

Однак, ці твердження також не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження та спростовуються дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, отриманими відповідно до приписів КПК України, та які судом, відповідно до приписів ст. 85, 86 КПК України, визнані належними та допустимими доказами.

Щодо позиції сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_14 , який зазначив про необхідність кваліфікації дій ОСОБА_10 за ст. 114-2 КК України, а не ч. 2 ст. 111 КК України, колегія суддів зазначає наступне.

Доводи сторони захисту, що свої протиправні дії обвинувачені вчинили з інших мотивів, не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскількиумисні дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 були спрямовані саме на нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України та знищення військових об`єктів, військовослужбовців і військової техніки ЗСУ та об`єктів критичної інфраструктури.

Враховуючи, що зазначені обставини не були спростовані іншими доказами, апеляційний суд не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинувачених.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку всім обставинам справи та обґрунтовано кваліфікував дії обвинувачених за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Що стосується апеляційних вимог сторони обвинувачення щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої ОСОБА_9 через м`якість, то колегія суддів зазначає наступне.

Як прямо передбачено ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до статті 12 КК України, є особливо тяжким злочином, а також особу обвинуваченої.

Так, судом враховано, що ОСОБА_9 раніше не судима, на обліках у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд не встановив.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_9 , суд встановив, вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.

З огляду на наведені у вироку мотиви призначеного ОСОБА_9 покарання, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги ст. 50, 65 КК України, якими визначаються мета та загальні засади призначення покарання, а тому призначене їй покарання, як основне у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцяти) років, так і додаткове у виді конфіскації всього належного їй майна, не може буде визнане явно несправедливим, у розумінні встановленому ст.414 КПК України, внаслідок м`якості, як то вважає прокурор.

Будь-яких інших даних, які б вказували на те, що мета порання, визначена положеннями ст. 50 КК України може бути досягнута лише за умови довічного відбування призначеного ОСОБА_9 покарання в апеляційній скарзі прокурора не наведено, а судом апеляційної інстанції, під час апеляційного розгляду, не встановлено, а аргументація наведена в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, не спростовує правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що заявлені численні клопотання обвинувачених про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження аудіо- та відеозаписами судових засідань, неодноразові клопотання про зміну захисників істотно вплинули на строки розгляду цього провадження.

При розгляді вищезгаданих клопотань, колегія суддів апеляційного суду виходила з правових позицій наведених у рішеннях Верховного Суду.

Так, в постанові Верховного Суду від 31.05.2023 року у справі № 295/17562/19 вказано, що «передбачене ч. 1 ст. б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження».

Крім того, у постанові від 03.08.2023 року у справі № 281/181/21 касаційний суд зазначив, що «суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2, 6 вказаної статті). Під час судового розгляду учасники судового провадження мають право заявляти клопотання у відповідності до вимог ст. 350 КПК України. Розумно очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту».

У постанові від 27.02.2019 року у справі № 173/2570/14 Верховний Суд вказав на таке: «Положеннями ч. 4 ст. 395 КПК України визначено, що протягом строку апеляційного оскарження суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження».

У даному рішенні, колегія суддів касаційного суду констатувала, що дотримання вимог ч. 4 ст. 395 КПК України і створення всіх необхідні умов для реалізації права засудженого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження щодо нього може мати обмеження за певних обставин.

Також у постанові Верховного Суду від 02.09.2025 року у справі № 689/2388/22 акцентовано на тому, що «згідно з вимогами ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав. Тому при вирішенні питання, в якому саме обсязі вона вважає необхідним скористатися наданою можливістю та ознайомитися з матеріалами досудового розслідування сторона захисту керується власним розсудом. Таким чином, передбачене ч. 12 ст. 290 КПК України правило недопустимості доказів стосується лише тих випадків, коли сторона обвинувачення не виконала покладеного на неї обов`язку надати стороні захисту доступ до матеріалів досудового розслідування, внаслідок чого остання була позбавлена можливості ознайомитися з ними. Однак це правило не поширюється на ситуацію, коли сторона обвинувачення надала ці матеріали стороні захисту, а остання, маючи повний доступ до матеріалів кримінального провадження, за власної волі відмовилася від ознайомлення з ними повністю чи в будь-якій частині».

У постанові Верховного Суду від 26.07.2023 року у справі № 333/989/18 зазначено, що «приписами ст. 290 КПК України забезпечується право сторін кримінального провадження на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та покладено відповідний обов`язок щодо їх відкриття для ознайомлення та підтвердження факту ознайомлення, встановлено в частинах 9, 12 ст. 290 цього Кодексу негативні наслідки невиконання таких обов`язків. Водночас кримінальні процесуальні норми не встановлюють обов`язку сторони захисту знайомитися з матеріалами, відкритими стороною обвинувачення, і реалізація права на ознайомлення з такими матеріалами залежить від власного уявлення про його доцільність та обрану стратегію і тактику процесуальної поведінки задля досягнення бажаного процесуального результату.

У разі, коли сторона вимагає скасування або зміни судового рішення, посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має не лише обґрунтувати наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі, що допущене порушення не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом. Водночас свідоме і добровільне обрання учасником кримінального провадження такого варіанту поведінки, який пов`язаний із втіленням в той чи інший спосіб власного переконання про доцільність невиконання певних процесуальних обов`язків (ч. 9 ст. 290 КПК України) чи недоцільність реалізації окремих своїх прав, що може бути обумовлене сподіванням на застосування судом «процесуальних санкцій», наприклад, передбачених ч. 12 ст. 290 КПК України, не створює безумовні підстави їх вживати під час судового розгляду без всебічного і повного аналізу всіх аспектів кримінального провадження».

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.04.2024 року у справі № 177/1607/20.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування судового рішення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам, виходячи з положення ст. 410, 411 КПК України, колегію суддів, не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення оскільки жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами зазначеними в апеляційних скаргах не встановлено, тож вирок суду залишається без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2024 року стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді