ВИРОК
13 листопада 2025 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзв`язку),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні нікого немає, не є інвалідом. зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 20.08.2007 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 01.04.2008 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, умовно-достроково звільнений 11.09.2009 року з Полицької ВК Рівненської області (№76) на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області;
- 17.01.2011 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений 29.04.2013 року з Білоцерківської ВК Київської області (№35) по відбуттю строку покарання;
- 11.09.2014 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 11.11.2015 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;
- 12.02.2016 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, умовно-достроково звільнений 03.01.2018 року з Бучанської ВК Київської області (№85) на підставі ухвали Ірпінського міськрайонного суду Київської області;
- 04.06.2024 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 рік;
- 03.09.2024 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Київського апеляційного суду від 27.02.2025 зазначений вирок суду від 03.09.2024 було скасовано в частині призначеного покарання ту ухвалено в цій частині новий вирок за яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2024 року у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, більш суворим покаранням, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;
- 01.05.2025 Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 4 ст. 185, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, до покаранння, призначеного цим вироком частково приєднано покрання за вироком Київського апеляційного суду від 27.02.2025 у виді позбавлення волі строком на 1 рік та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками незаконного придбання, носіння, зберігання та збут вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
Так, у невстановлений час та у невстановленому місці у ОСОБА_4 , з метою особистого збагачення виник злочинний умисел спрямований на придбання, носіння, зберігання та збут вибухових пристроїв.
Після чого, ОСОБА_4 у невстановлений час та місці придбав з метою збуту два промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, та два корпуси оборонної осколкової ручної гранати «РГО», які є вибуховими пристроями та бойовими припасами, після чого у невстановлений досудовим розслідуванні час перевіз вказані вибухові пристрої та бойові припаси до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати з метою збуту.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут вибухових пристроїв та бойових припасів, ОСОБА_4 домовився із особою яка діяла під контролем правоохоронних органів, про незаконний збут останньому вибухових пристроїв та бойових припасів, вартість яких оцінив в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 14.03.2025 близько 10 год. 30 хв., з метою збуту вибухових пристроїв та бойових припасів, зустрівся із особою яка діяла під контролем правоохоронних органів у заздалегідь обумовленому місці, поруч з приватними будинками, поблизу вулиці Мічуріна в м. Фастів Київської області.
В ході зустрічі особа яка діяла під контролем правоохоронних органів згідно із попередньою домовленістю передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, на що ОСОБА_4 збув вибухові пристрої та бойові припаси.
Того ж дня, під час огляду особи яка діяла під контролем правоохоронних органів виявлено та вилучено два промислово виготовлені ударно-дистанційні запали УДЗ, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та бойовими припасами, та два корпуси оборонної осколкової ручної гранати «РГО», які є вибуховими пристроями та бойовими припасами.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що він знайшов дві гранати, які поклав в рюкзак та самостійно пішки переніс їх до себе на подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Зауважив, що відстань від місця, де він знайшов гранати до його подвір`я, складала два кілометри. Надалі, через пару років він зустрів наглядно знайомого, який запитав чи є у нього гранати, хотів їх купити. ОСОБА_4 розповів, які у нього є гранати та вони домовились про зустріч. Після чого, 14.03.2025 близько 10 год. 30 хв. вони зустрілись на вулиці Мічуріна в м. Фастові, де він віддав чоловіку дві гранати, а останній передав йому 4000 грн. Потім, через декілька днів, до нього приїхали працівники поліції, які затримали його у зв`язку з виконанням вироку у іншій справі. Уточнив, що гранати зберігались у нього на подвір`ї близько двох років. Зберігав він їх на городі, поблизу дровника. Повідомив, що запали були вставлені до гранати, тобто приведені у бойове положення. Зазначив, що грошові кошти в сумі 4000 грн., які він отримав від продажу гранат, він витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся.
З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.
Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше судимий, перебуває на обліку лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває,
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активнее сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів проти громадської безпеки, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, оскільки ОСОБА_4 вчинив вказане кримінальне правопорушення до ухвалення щодо нього попереднього вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2025, згідно якого його було засуджено до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 остаточне покарання згідно ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за правилами ч.1 вказаної статті, шляхом часткового складання призначених покарань.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 та 75 КК України суд не вбачає.
На думку суду, саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 слід рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати, клопотань про його обрання не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного цим вироком часткового приєднати покарання за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2025 у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці, та остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість ) років 2 місяці.
На підставі ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Київського апеляційного суду від 27.02.2025 року та вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.05.2025, а саме, з 23.04.2025 року по 12. 11 .2025 року
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 за даним вироком рахувати з часу його постановлення 13 листопада 2025 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме: металеві уламки після знищення двох корпусів ручних уламкових гранат з полімерним сейф-пакетом Експертної служби МВС України № 2961340, що передано до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП у Київській області ( квитанція № ФО 484) та залишки частин двох запалів з полімерним сейф-пакетом Експертної служби МВС України № 296724, що передано до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП у Київській області ( квитанція № ФО 485) - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6