Справа № 136/1474/25
провадження № 1-кп/136/110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 18.01.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Слобода-Муравська, Шаргородського району, Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта вища, працює на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Липовецькому ліцеї № 3, одружена, раніше не судима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01.09.1994 призначена на посаду директора Липовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3, обіймаючи посаду директора в подальшому перейменованої Липовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 3 Липовецької районної ради Вінницької області (далі - Липовецька ЗОШ №3), перебуваючи на посаді до часу звільнення її відповідно до наказу управління освіти № 35-к від 19.08.2021, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, зокрема, щодо здійснення безпосереднього управління діяльності школи в усіх напрямках, підбору та прийому на роботу обслуговуючого персоналу, видачі наказів та розпоряджень, затвердження графіків роботи, ведення табелів обліку використання робочого часу, особових рахунків по заробітній платі та розрахунково-платіжних відомостей, забезпечення раціонального використання бюджетних асигнувань, а також коштів, які надходять з інших джерел, відповідно до статуту Липовецької ЗОШ № 3 та посадової інструкції директора школи, затвердженої начальником відділу освіти Липовецької районної державної адміністрації.

Так, приблизно у жовтні 2009 року, але не пізніше 19.10.2009, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, у директора Липовецької ЗОШ № 3 ОСОБА_3 , яка на той час була службовою особою, виник злочинний умисел направлений на розтрату коштів місцевого бюджету шляхом складання, видачі завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме документів про прийняття, переміщення та звільнення з займаних посад технічних працівників школи, а також первинних бухгалтерських офіційних документів щодо відпрацювання працівниками певної кількості годин та днів, які ними фактично не були відпрацьовані, на підставі яких здійснювалась неправомірна виплата на користь невстановлених досудовим розслідуванням осіб коштів під виглядом зарахування офіційної заробітної плати.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний зазначений умисел, шляхом фіктивного працевлаштування працівників до підпорядкованого закладу освіти, неправомірного нарахування та виплати заробітної плати на користь третіх неустановлених в ході досудового розслідування осіб, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не буде здійснювати функції та працювати на посадах технічних працівників та обслуговуючого персоналу Липовецької ЗОШ № 3, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою подальшої розтрати бюджетних коштів, а саме з фонду заробітної плати, перебуваючи у приміщенні школи, по вул. Копитка 2, в м. Липовець, Липовецького району, Вінницької області відповідно до наданих їй повноважень, власноруч склала шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видала накази від 19.10.2009 № 14к про прийняття ОСОБА_5 на роботу на посаду прибиральниці з 19.10.2009, наказ № 7к від 31.10.2010 про прийняття ОСОБА_5 на посаду прибиральниці 0,5 посадового окладу з 01.06.2010, наказ № 17/1-к від 03.11.2014 про прийняття ОСОБА_5 на посаду гардеробника 0,5 посадової ставки та 0,5 посадової ставки двірника з 03.11.2014, наказ № 24-к від 26.10.2015 про прийняття ОСОБА_5 сторожем шкільного приміщення 0,5 посадового окладу з 02.11.2015, наказ № 3-к від 01.03.2016, яким ОСОБА_5 прийнято на посаду двірника на 0,5 ставки та яким дозволено виконувати обов`язки сторожа шкільного приміщення 0,5 ставки на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 , наказ № 5-к від 31.03.2016, яким ОСОБА_5 дозволено тимчасово виконувати обов`язки сторожа шкільного приміщення 1,0 ставки та двірника 0,5 посадового окладу на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 , наказ № 6-к від 31.03.2016, яким ОСОБА_5 звільнено з посади двірника 0,5 посадового окладу та сторожа 0,5 посадового окладу за власним бажанням з 01.06.2016 та дозволено виконувати обов`язки двірника на 0,5 посадового окладу на час лікарняного ОСОБА_6 , наказ № 7-к від 18.04.2016, згідно якого ОСОБА_5 тимчасово виконувала обов`язки сторожа шкільного приміщення на 1,0 посадового окладу та двірника на 0,5 посадового окладу та у зв`язку із смертю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , переведено працювати на постійній основі, наказ №14-к від 31.08.2016, яким ОСОБА_5 звільнено з посади двірника 0,5 посадового окладу з 31.09.2016 за власним бажанням, наказ № 20-к від 29.12.2016, яким ОСОБА_5 звільнено за власним бажанням з посади сторожа шкільного приміщення з 30.12.2016, які є завідомо неправдивими офіційними документами.

Крім того, з метою досягнення своїх злочинних намірів направлених на розтрату бюджетних коштів з фонду заробітної плати працівників Липовецької ЗОШ № 3, в період часу з 19.10.2009 по 29.09.2016, ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні школи, діючи умисно, з урахуванням штатних розписів затверджених відділом освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області та наявних асигнувань, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи до яких внесла завідомо неправдиві відомості щодо нарахування та виплати заробітної плати про відпрацювання ОСОБА_5 певної кількості годин щомісячно.

При вказаному, ОСОБА_5 фактично не працювала та в цей час здійснювала реалізацію продуктів харчування у «Буфеті» навчального закладу. Після складання та видачі первинних бухгалтерських офіційних документів щодо фактично невідпрацьованого часу ОСОБА_5 , ОСОБА_3 затверджувала їх своїм підписом, печаткою та щомісячно подавала їх до централізованої бухгалтерії відділу освіти, молоді та спорту Липовецької районної державної адміністрації для нарахування заробітної плати та виплати коштів з місцевого районного бюджету на банківський рахунок ОСОБА_5 . При цьому, за період часу 19.10.2009 по 29.09.2016, на підставі складених та виданих службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів до яких внесено завідомо неправдиві відомості, згідно висновку експерта № СЕ-19/102-25/12183-ЕК від 18.06.2025, ОСОБА_5 безпідставно нараховано та виплачено на користь невстановлених в ході досудового розслідування осіб за фактично не відпрацьовані ОСОБА_5 години бюджетні кошти у якості заробітної плати, на загальну суму 68 688,77 грн.

Крім того, ОСОБА_3 маючи на меті єдиний умисел, направлений на розтрату бюджетних коштів з фонду заробітної плати працівників Липовецької ЗОШ № 3, 01.12.2010 достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не буде здійснювати функції та працювати на посадах технічних працівників та обслуговуючого персоналу Липовецької ЗОШ № 3, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою подальшої розтрати бюджетних коштів, а саме фонду заробітної плати, перебуваючи у приміщенні школи, по вул. Копитка 2, в м. Липовець Липовецького району Вінницької області, в межах своїх повноважень власноруч склала шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видала накази від 01.12.2010 № 19к про прийняття ОСОБА_7 на роботу та посаду 0,5 посадового окладу сторожа та 0,5 посадового окладу гардеробника, наказ № 5к від 01.04.2011 про переведення ОСОБА_7 з посади сторожа 0,5 посадового окладу та гардеробника 0,5 окладу на посаду прибиральниці з посадовим окладом згідно штатного розпису з 01.04.2011, наказ № 16-к від 01.09.2011 про прийняття ОСОБА_7 на посаду прибиральника 0,5 посадового окладу та 0,5 посадового окладу комірника з 01.09.2011, наказ №10-к від 02.04.2012 про переведення ОСОБА_7 на посаду прибиральниці з повним посадовим окладом з 02.04.2012, наказ № 27-к від 31.10.2013, яким ОСОБА_7 прийнято прибиральницею 0,5 посадового окладу з 01.11.2013, наказ № 5-к від 31.03.2014, яким ОСОБА_7 прийнято гардеробником з 0,5 посадового окладу з 01.04.2014, наказ № 22-к від 31.08.2015, яким ОСОБА_7 прийнято прибиральницею шкільного приміщення з 01.09.2015, наказ № 37-к від 01.03.2016, яким ОСОБА_7 прибиральниці 1,0 ставки, дозволено виконувати обов`язки двірника 0,5 ставки на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 , наказ № 20-к від 29.12.2016, яким ОСОБА_7 прийнято на посаду сторожа шкільного приміщення 1,0 посадового окладу, наказ № 1-к від 03.01.2017, яким ОСОБА_7 дозволено тимчасово виконувати обов`язки прибиральниці шкільного приміщення 0,5 посадового окладу на час лікарняного основного працівника ОСОБА_8 , наказ № 11-к від 28.04.2018, яким ОСОБА_7 звільнено з посади сторожа шкільного приміщення з 27.04.2018 за власним бажанням, які є завідомо неправдивими офіційними документами.

Крім того, з метою досягнення своїх злочинних намірів, направлених на розтрату бюджетних коштів з фонду заробітної плати працівників Липовецької ЗОШ № 3, в період часу з 01.12.2010 по 27.04.2018, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні школи, діючи умисно, з урахуванням штатних розписів затверджених відділом освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області та наявних асигнувань, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи до яких внесла завідомо неправдиві відомості щодо нарахування та виплати заробітної плати про відпрацювання ОСОБА_7 певної кількості годин щомісячно.

При вказаному ОСОБА_7 фактично не працювала та в цей час здійснювала реалізацію продуктів харчування у приміщенні даного навчального закладу, як фізична особа-підприємець. Після складання та видачі первинних бухгалтерських офіційних документів щодо фактично невідпрацьованого часу ОСОБА_7 , ОСОБА_3 затверджувала їх своїм підписом, печаткою та щомісячно подавала їх до централізованої бухгалтерії відділу освіти, молоді та спорту Липовецької районної державної адміністрації, а в подальшому з 2018 року до комунальної установи «Центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ соціально-культурної сфери Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області для нарахування заробітної плати та виплати коштів з місцевого районного бюджету на банківський рахунок ОСОБА_7 . При цьому, всього за період часу 01.12.2010 по 27.04.2018, на підставі складених та виданих службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів до яких внесено завідомо неправдиві відомості, згідно висновку експерта №СЕ-19/102-25/12183-ЕК від 18.06.2025, ОСОБА_7 безпідставно нараховано та виплачено на користь невстановлених в ході досудового розслідування осіб за фактично не відпрацьовані ОСОБА_7 години бюджетні кошти у якості заробітної плати, на загальну суму 156 554,34 грн.

Разом з тим, ОСОБА_3 маючи на меті єдиний умисел, направлений на розтрату бюджетних коштів з фонду заробітної плати працівників Липовецької ЗОШ № 3, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не буде в повному обсязі здійснювати функції та працювати на посаді оператора газової котельні в опалювальний період Липовецької ЗОШ № 3, діючи умисно, зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах невстановлених досудовим розслідуванням осіб, з метою подальшої розтрати бюджетних коштів, а саме фонду заробітної плати, перебуваючи у приміщенні школи, по вул. Копитка 2, в м. Липовець Липовецького району Вінницької області, власноруч склала шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та видала накази від 31.10.2017 № 13к про прийняття ОСОБА_9 на роботу та посаду 1,0 посадового окладу оператора ГК з 01.11.2017, наказ № 9-к від 28.03.2018, яким ОСОБА_9 звільнено з посади оператора ГК з 30.03.2018 у зв`язку із закінченням опалювального сезону, наказ 24-к від 25.10.2018, яким ОСОБА_9 з 01.11.2018 прийнято на посаду оператора ГК на період опалювального сезону, наказ № 3-к від 29.03.2019, яким ОСОБА_9 звільнено з посади оператора ГК з 01.04.2019 у зв`язку із закінченням опалювального сезону, наказ № 21-к від 29.10.2020, яким ОСОБА_9 з 02.11.2020 прийнято на посаду оператора ГК 1.0 посадового окладу, якого звільнено з посади в зв`язку із закінченням опалювального сезону, які є завідомо неправдивими офіційними документами.

Далі, з метою досягнення своїх злочинних намірів направлених на розтрату бюджетних коштів фонду заробітної плати працівників Липовецької ЗОШ № 3, в період часу з 01.11.2017 по 19.12.2017, з 16.03.2018 по 30.03.2018, з 23.01.2019 по 01.04.2019, 02.11.2020 по 07.11.2020, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні школи, діючи умисно, з урахуванням штатних розписів затверджених відділом освіти Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області та наявних асигнувань, склала та видала завідомо неправдиві офіційні документи до яких внесла завідомо неправдиві відомості щодо нарахування та виплати заробітної плати про відпрацювання ОСОБА_9 певної кількості годин щомісячно, хоча, фактично останній взагалі не працював та в цей період відповідно до довідки № 9215/229-2023 від 31.07.2023 виданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України перебував за межами території України у Російській Федерації. Після складання та видачі первинних бухгалтерських офіційних документів щодо фактично невідпрацьованого часу ОСОБА_9 , затверджувала їх своїм підписом, печаткою та щомісячно подавала їх до комунальної установи «Центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ соціально-культурної сфери Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, для нарахування заробітної плати та виплати коштів з місцевого районного бюджету на банківський рахунок ОСОБА_9 .

При цьому, всього за вказаний період відсутності ОСОБА_9 на роботі, на підставі складених та виданих службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів до яких внесено завідомо неправдиві відомості відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/12183-ЕК від 18.06.2025, невстановленим в ході досудового розслідування особам безпідставно нараховано та виплачено за фактично не відпрацьовані ОСОБА_9 години заробітну плату, на загальну суму 32 379,92 грн.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , яка зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, до яких внесено завідомо неправдиві відомості щодо працевлаштування ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та шляхом внесення неправдивих відомостей до офіційних документів щодо відпрацювання робочого часу та нарахування заробітної плати останнім, безпідставно нараховано та виплачено за фактично не відпрацьований ними час, в період з 19.10.2009 по 07.11.2020, з коштів місцевого районного бюджету заробітну плату, на загальну суму 257 623,03 грн., внаслідок чого Липовецькій міській раді Вінницької області було заподіяно матеріальну шкоди на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 191 КК України - розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем..

Крім того ОСОБА_3 , будучи директором Липовецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 3 Липовецької районної ради Вінницької області, код із Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 21727539, (далі - Липовецька ЗОШ № 3) та в силу займаної посади та посадових обов`язків згідно Статуту Липовецької ЗОШ І-ІІІ ст. № 3, виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, тобто в силу ч. 3 ст. 18 КК України будучи службовою особою, діючи із злочинним умислом направленим на розтрату бюджетних коштів місцевого районного бюджету, виділеними централізованою бухгалтерією відділу освіти, молоді та спорту Липовецької районної державної адміністрації та в подальшому з 2018 року комунальною установою «Центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ соціально-культурної сфери Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області», для виплати заробітної плати працівникам Липовецької ЗОШ № 3, для доведення свого злочинного умислу вчинила службове підроблення, за наступних обставин.

Приблизно у жовтні 2009 року, але не пізніше 19.10.2009, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, директор Липовецької ЗОШ № 3 ОСОБА_3 , діючи з єдиним умислом на розтрату чужого майна, а саме місцевих бюджетних коштів, виділеними на оплату праці працівників освітнього закладу ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, достовірно розуміючи, що дані працівники не перебували на певних займаних посадах в Липовецькій ЗОШ № 3, перебуваючи у приміщені закладу освіти, по вул. Копитка, буд.№ 2, в м. Липовець Липовецького району Вінницької області, діючи умисно, склала та видала завідомо неправдивих офіційних документів до яких внесла завідомо неправдиві відомості щодо прийняття, переміщення та звільнення із займаних посад ввірених їй працівників, власноруч склала, підписала та видала накази по Липовецькій ЗОШ № 3 від 19.10.2009 № 14к про прийняття ОСОБА_5 на роботу та посаду прибиральниці з 19.10.2009, наказ № 7к від 31.10.2010 про прийняття ОСОБА_5 на посаду прибиральниці 0,5 посадового окладу з 01.06.2010, наказ від 01.12.2010 № 19к про прийняття ОСОБА_7 на роботу та посаду 0,5 посадового окладу сторожа та 0,5 посадового окладу гардеробника, наказ № 5к від 01.04.2011 про переведення ОСОБА_7 з посади сторожа 0,5 посадового окладу та гардеробника 0,5 окладу на посаду прибиральниці з посадовим окладом згідно штатного розпису з 01.04.2011, наказ № 16-к від 01.09.2011 про прийняття ОСОБА_7 на посаду прибиральника 0,5 посадового окладу та 0,5 посадового окладу комірника з 01.09.2011, наказ № 10-к від 02.04.2012 про переведення ОСОБА_7 на посаду прибиральниці з повним посадовим окладом з 02.04.2012, наказ № 27-к від 31.10.2013, яким ОСОБА_7 прийнято прибиральницею 0,5 посадового окладу з 01.11.2013, наказ № 5-к від 31.03.2014, яким ОСОБА_7 прийнято гардеробником з 0,5 посадового окладу з 01.04.2014, наказ № 17/1-к від 03.11.2014 про прийняття ОСОБА_5 на посаду гардеробника 0,5 посадової ставки та 0,5 посадової ставки двірника з 03.11.2014, наказ № 22-к від 31.08.2015, яким ОСОБА_7 прийнято прибиральницею шкільного приміщення з 01.09.2015, наказ № 24-к від 26.10.2015 про прийняття ОСОБА_5 сторожем шкільного приміщення 0,5 посадового окладу з 02.11.2015, наказ № 3-к від 01.03.2016, яким ОСОБА_7 прибиральниці 1,0 ставки, дозволено виконувати обов`язки двірника 0,5 ставки на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 та ОСОБА_5 двірнику 0,5 ставки та сторожа 0,5 ставки, дозволено виконувати обов`язки сторожа шкільного приміщення 0,5 ставки на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 , наказ № 5-к від 31.03.2016, яким ОСОБА_5 дозволено тимчасово виконувати обов`язки сторожа шкільного приміщення 1,0 ставки та двірника 0,5 посадового окладу на час лікарняного основного працівника ОСОБА_6 , наказ № 6-к від 31.03.2016, яким ОСОБА_5 звільнено з посади двірника 0,5 посадового окладу та сторожа 0,5 посадового окладу за власним бажанням з 01.06.2016 та дозволено виконувати обов`язки двірника 0,5 посадового окладу на час лікарняного ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнено з посади прибиральниці шкільного приміщення (1.0 посадового окладу) з 01 квітня 2016 року за власним бажанням, наказ № 7-к від 18.04.2016, яким ОСОБА_5 яка тимчасово виконувала обов`язки сторожа шкільного приміщення 1,0 посадового окладу та двірника 0,5 посадового окладу, у зв`язку із смертю ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , переведено працювати на постійній основі, наказ № 14-к від 31.08.2016, яким ОСОБА_5 звільнено з посади двірника 0,5 посадового окладу з 31.09.2016 за власним бажанням, наказ № 20-к від 29.12.2016, яким ОСОБА_5 звільнено за власним бажанням з посади сторожа шкільного приміщення з 30.12.2016 та ОСОБА_7 прийнято на посаду сторожа шкільного приміщення 1,0 посадового окладу, наказ № 1-к від 03.01.2017, яким ОСОБА_7 дозволено тимчасово виконувати обов`язки прибиральниці шкільного приміщення 0,5 посадового окладу на час лікарняного основного працівника ОСОБА_8 , наказ від 31.10.2017 № 13к про прийняття ОСОБА_9 на роботу та посаду 1,0 посадового окладу оператора ГК з 01.11.2017, наказ № 9-к від 28.03.2018, яким ОСОБА_9 звільнено з посади оператора ГК з 30.03.2018 у зв`язку із закінченням опалювального сезону, наказ № 11-к від 28.04.2018, яким ОСОБА_7 звільнено з посади сторожа шкільного приміщення з 27.04.2018 за власним бажанням, наказ № 24-к від 25.10.2018, яким ОСОБА_9 з 01.11.2018 прийнято на посаду оператора ГК на період опалювального сезону, наказ № 3-к від 29.03.2019, яким ОСОБА_9 звільнено з посади оператора ГК з 01.04.2019 у зв`язку із закінченням опалювального сезону, наказ № 21-к від 29.10.2020, яким ОСОБА_9 з 02.11.2020 прийнято на посаду оператора ГК 1.0 посадового окладу, якого звільнено з посади в зв`язку із закінченням опалювального сезону, які є завідомо неправдивими офіційними документами.

Крім того, директор школи ОСОБА_3 , з метою реалізації свого єдиного умислу, склала та внесла завідомо неправдиві відомості до офіційних бухгалтерських документів щодо нарахування та виплати заробітної плати - Табелів обліку використання робочого часу за типовою формою П-5, які є підтвердженням виконання трудових обов`язків, є первинним документом бухгалтерського обліку, який забезпечує достовірний облік робочого часу та витрат на оплату праці, тобто є офіційними документом, які власноручно підписала та поставила Гербову печатку Липовецької ЗОШ № 3 щодо перебування на робочому місці та відпрацювання певної кількості днів та годин ОСОБА_5 в період часу з 19.10.2009 по 29.09.2016, ОСОБА_7 з 01.12.2010 по 27.04.2018 та ОСОБА_9 в період часу з 01.11.2017 по 19.12.2017, з 16.03.2018 по 30.03.2018, з 23.01.2019 по 01.04.2019, 02.11.2020 по 07.11.2020, які фактично роботи відповідно до займаних посад не виконували, про своє працевлаштування та злочинні наміри ОСОБА_3 не здогадувались, і подавала їх щомісячно до комунальної установи «Центр фінансово-господарського обслуговування закладів та установ соціально-культурної сфери Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області», для нарахування заробітної плати та виплати коштів з місцевого районного бюджету, які в подальшому нею розтрачені.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

12.11.2025 на адресу суду від обвинуваченої ОСОБА_3 надійшло клопотання, у якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та кримінальне провадження щодо неї закрити.

Обвинувачена ОСОБА_3 клопотання підтримала, зазначила, що наслідки закриття кримінального провадження в порядку ст. 49 КК України їй відомі та зрозумілі, водночас свою вину у інкримінованих їй діяннях не визнає у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності.

10.11.2025 від представника потерпілого Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_10 надійшла заява про розгляд справи без участі представника потерпілого та без представника цивільного позивача.

Розглянувши клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною третьою ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не зобов`язує суд першої інстанції у випадку заявлення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України дослідити докази в провадженні і лише після цього вирішити таке клопотання.

Натомість, ч. 8 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки це суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Виходячи з вказаних вище правових норм, суд вправі у судовому засіданні розглянути питання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із цим, оскільки наявне клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 щодо такого звільнення і вона не заперечує проти такого звільнення.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які було вчинено в період часу з 19.10.2009 по 29.09.2016, з 01.12.2010 по 27.04.2018, з 01.11.2017 по 19.12.2017, з 16.03.2018 по 30.03.2018, з 23.01.2019 по 01.04.2019, з 02.11.2020 по 07.11.2020, та які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 2 ст. 191 КК України) та кримінальним проступком (ч. 1 ст. 366 КК України).

Так, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з частинами 2-3 статті 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З аналізу вказаних вище правових норм вбачається, що матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-3 статті 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Окрім того, суд враховує правову позицію, викладену Касаційним кримінальним Судом у складі Верховного Суду в постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к, відповідно до якої звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Судом встановлено, що з дня вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в період часу з 19.10.2009 по 29.09.2016, з 01.12.2010 по 27.04.2018, з 01.11.2017 по 19.12.2017, з 16.03.2018 по 30.03.2018, з 23.01.2019 по 01.04.2019, з 02.11.2020 по 07.11.2020, і до дня розгляду клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності минуло понад 5 (п`ять) років.

Клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень надіслано 12.11.2025 року, тобто після спливу передбачених ч. 1 ст. 49 КК України строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 з часу вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, будь-які відомості, які вказували б на ухилення обвинуваченої від досудового слідства або суду відсутні, будь-яких інших підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого не встановлено.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 в судовому засіданні особисто просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, підтвердила, що розуміє, що звільнення її від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цієї підстави, є звільненням її від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, розуміє наслідки такого закриття кримінального провадження і бажає це зробити, суд дійшов висновку, що наявні усі правові підстави для задоволення клопотання та звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Одночасно з обвинувальним актом потерпілою стороною Липовецькою міською радою Вінницького району Вінницької області до суду була направлена позовна заява про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Згідно ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні обвинувального вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті та підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Отже, наявний в матеріалах справи цивільний позов Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_3 поданий в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування 257 623,03 грн., суд вважає за необхідне залишити без розгляду, у зв`язку з закриттям кримінального провадження, роз`яснивши цивільному позивачу право на пред`явлення відповідного позову в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21, постановлення ухвали суду про закриття кримінального провадження щодо особи у зв`язку із звільненням її від кримінальної відповідальності не може вважатися тотожним ухваленню щодо неї обвинувального вироку суду, оскільки це суперечило б засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України), а при вирішенні питання про долю процесуальних витрат на проведення експертизи належить виходити із того, хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилася. Процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту. Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а експертиза у кримінальному провадженні проводилась за ініціативою прокурора, витрати за проведення експертизи (висновок експерта № СЕ-19/102-25/12183-ЕК від 18.06.2025) в розмірі 35 656,00 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України слід віднести на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було накладено арешт на майно ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області № 136/220/23 від 31.07.2025, відтак питання про його скасування суд вирішує відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ст.ст. 100, 126, 284, 286, 288, 314, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 18.01.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_3 поданий в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування 257 623 (двісті п`ятдесят сім тисяч шістсот двадцять три) гривні 03 коп. - залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу право на звернення до суду з відповідним позовом в порядку цивільного судочинства.

Витрати на залучення експертів для проведення експертизи під час досудового розслідування у розмірі 35 656 (тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. - віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: оптичний диск для лазерних систем зчитування з наявною копією інформації в електронному вигляді на оптичному диску та в паперовому після огляду за деталями руху коштів по рахунках ОСОБА_5 та ОСОБА_11 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно із забороною на відчуження та розпорядження, а саме: на квартиру за АДРЕСА_2 , власником якої являється ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Слобода-Муравська, Шаргородського району, Вінницької області, жителька АДРЕСА_1 ), на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 виданого 09.12.2010 року виконкомом Вінницької міської ради, відомості про майно внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №32786170 від 01.02.2011, накладений ухвалою слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області № 136/220/23 від 31.07.2025 - скасувати.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо апеляційна скарга була подана, вона набуває законної сили, якщо не скасована, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_12