Справа № 396/1260/19
провадження № 1-кп/405/207/19
УХВАЛА

29.10.2025 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2018 №0000337, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 296, ч. 3 ст. 15 п. 2, 4, 12 ч. 2 ст.115 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 п.2, 4, 12 ч. 2 ст.115 КК України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

захисника обвинуваченої ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

встановив:

Обвинувачена ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про заміну захисника. ОСОБА_10 . У судовому засіданні подану заяву підтримала та просила задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_11 , а також захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_10 проти заяви ОСОБА_6 не заперечували.

Прокурори та представник малолітньої дитини заперечували проти заяви обвинуваченої за відсутності підстав для заміни захисника.

Вивчивши заяву обвинуваченої ОСОБА_6 про заміну захисника, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що під час судового розгляду в суді першої інстанції, 29.10.2025 року ОСОБА_6 заявила про відмову від захисника ОСОБА_10 , обґрунтувавши її тим, що останній не виконує обов`язків щодо забезпечення дотримання прав, свобод і законних інтересів обвинуваченої, не надає їй належної правової допомоги, не погодив з нею лінії захисту та не вчинив жодних дій для з`ясування обставин, які спростовують обвинувачення і виключають її кримінальну відповідальність.

Разом з тим, суд встановив, що адвоката ОСОБА_10 призначено у даному кримінальному провадженні для надання правничої допомоги ОСОБА_6 за рахунок держави та захисник ОСОБА_10 здійснює захист ОСОБА_6 з 20.02.2020 року.

При цьому встановлено, що доводи обвинуваченої про можливе порушення її права на захист не ґрунтуються на законодавчих вимогах і матеріалах справи з огляду на таке.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право, зокрема, на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні щодо осіб, які не володіють мовою, якою ведеться кримінальне провадження, з моменту встановлення цього факту.

За приписами ч. 1 ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Водночас вимогами ч. 3 цієї статті передбачено, що відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому ст. 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Отже, на всіх стадіях кримінального провадження закон забезпечує особу, яка підозрюється, обвинувачується або засуджена у вчиненні кримінального правопорушення, можливістю мати захисника як обраного нею, так і призначеного їй. Забезпечена така особа й можливістю відмовитися від захисника або замінити його відповідно до вимог процесуального закону.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником. Це право не поширюється на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу до правосуддя.

Під час реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки на підставі ст. 49 КПК України захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Тому особа, що отримує безоплатну вторинну правову допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника за призначенням з особистих мотивів за відсутності обґрунтованих підстав для цього.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини особа має право обрати собі адвоката в разі, якщо є можливість оплатити його послуги. Особа, якій надається безоплатна юридична допомога, не має права обирати захисника. У випадках, коли безоплатно призначений захисник явно не виконує своїх обов`язків, органи влади мають позитивне зобов`язання замінити його.

Отже судом відзначається, що захисник ОСОБА_10 здійснював захист ОСОБА_6 зі стадії судового розгляду кримінального провадження, знайомився з матеріалами справи, надалі, здійснюючи захист обвинуваченої під час судового провадження, висловлював свою позицію, як захисник, тобто застосовував передбачені законом засоби для належного захисту прав та інтересів обвинуваченої, жодних відомостей, які б свідчили, що такий захист якимось чином ставив під загрозу реалізацію права обвинуваченої на справедливий судовий розгляд, не здобуто.

Крім того, об`єктивних даних про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_10 , зокрема під час судового розгляду в суді, що могло призвести до істотного обмеження чи порушення прав обвинуваченої ОСОБА_6 передбачених ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 59 Конституції України, ст. 20, частинами 3, 4 ст. 42 КПК України, не встановлено. А відповідно і немає підстав вважати, що було порушено право ОСОБА_6 на захист, справедливий судовий розгляд або існували перешкоди для реалізації ним інших передбачених законом прав.

Ефективність захисту не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченої результату, а полягає в наданні їй належних і достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав та кваліфікованої юридичної допомоги, яка в передбачених законом випадках є обов`язковою, захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб. Подальша незгода обвинуваченої з позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність.

Отже, беручи до уваги зазначене, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 376 КПК України, суд,

постановив:

в задоволенні заяви обвинуваченої ОСОБА_6 про заміну захисника відмовити.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_12

Суддя ОСОБА_13

Суддя ОСОБА_14