У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 , на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2025 року, стосовно ОСОБА_5 , якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати. Посилаючись на вимоги ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ), просить застосувати до нього положення зазначеного закону та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за правилами абзацу першого цієї частини з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі засуджений вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ), підлягає зарахуванню період, коли він перебував під вартою, а саме з 21.02.2012р. по 09.09.2012р.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

06 жовтня 2025 року засуджений ОСОБА_5 який відбуває покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», звернувся до суду з клопотанням в якому посилаючись на вимоги ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ), просить застосувати до нього положення зазначеного закону та зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за правилами абзацу першого цієї частини з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого суд, приймаючи до уваги те, що аналогічне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини вже було предметом судового розгляду, за результатом якого було прийнято судове рішення, про його часткове задоволення, яке набрало законної сили, вважав, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.06.2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.115, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років. До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого залишено тим же - тримання під вартою. Ухвалено строк відбування покарання обчислювати з 21.02.2012 року. Зазначений вирок набрав законної сили 28.08.2012 року. На даний час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.07.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини, задоволено частково. Зараховано засудженому ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.02.2012 року по 28.08.2012 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В іншій частині клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовлено. Зазначена ухвала набрала законної сили 11.07.2016 року.

Таким чином, аналогічне клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини вже було предметом судового розгляду, за результатом якого було прийнято судове рішення, про його часткове задоволення, яке набрало законної сили.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

За таких обставин доводи апеляційної скарги засудженого свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, відтак вказану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргузасудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді