Справа № 497/2015/23
Провадження № 1-кп/497/22/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.25 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , в режимі відеозв`язку,

законного представник обвинуваченого ОСОБА_5 , в режимі відеозв`язку,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Болград, обвинувальний акт та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття провадження у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000467 від 09.08.2023 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, учня 11 класу Олександрівського ліцею з дошкільним відділенням, початковою школою та гімназією Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, який не працює, раніше судимий вироком Болградського районного суду Одеської області за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі та на підставі ст.ст.75,104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України №133/2022 від 14.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15.03.2022 року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 26.03.2022 року строком на 30 діб.

Далі Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 02.05.2023 року №3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 20.05.2023 року строком на 90 діб.

06.08.2023 року приблизно о 22:00 годині, точний час судом не встановленій, в період дії воєнного стану, неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи на іспитовому строки, діючи повторно, з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, прибув до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , та, переконавшись, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, таємно через незаперту хвіртку проник на огороджене подвір`я вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись на території домоволодіння, підійшов до вхідних дверей житлового будинку, які були не зачинені та через дверний отвір незаконно проник у житлову частину будинку. Знаходячись у приміщенні будинку, ОСОБА_4 таємно викрав грошові кошти у сумі 1 700,00 грн. та три іграшкових пістолети, що не представляли матеріальної цінності для потерпілого, після чого, покинув місце події з викраденим майном. Розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 700 грн.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 10.10.2023 року призначено судовий розгляд. Однак обвинувачений ОСОБА_4 , після перерви на підготовку до судових дебатів, в судові засідання, які призначалися на 09.05.2024 року та 28.05.2024 року, не з`явився. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 повідомив, що неповнолітній обвинувачений разом зі своїми батьками виїхав з країни в Республіку Молдову, тому ухвалою суду від 28.05.2024 року його було оголошено у розшук та зупинено судове провадження до його розшуку.

06.08.2025 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , в якому він повідомив суд про те, що в ході спілкування з ОСОБА_4 та його батьками, йому стало відомо, що обвинувачений зі своєю родиною проживає в Нідерландах в притулку для українських біженців, повернутися на територію України у них не має можливості. Під час розмови захисник з`ясував, що ОСОБА_9 бажає заявити клопотання про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України. Наміру втекти від суду у ОСОБА_10 не було, він із сім`єю виїхав за кордон під час війни, бажаючі зберегти своє життя.

Ухвалою судді від 18 серпня 2025 року відновлено провадження по справі.

Так, 06 серпня 2025 року захисник обвинуваченого ОСОБА_6 подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з декриміналізацією Закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, при цьому обвинувачений в телефонній розмові висловилася, що йому та його законному представнику відомо, що вказана підстава для закриття кримінального провадження є нереабілітуючою.

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений та його законний представник підтримали заявлене захисником клопотання про закриття кримінального провадження з підстави декриміналізації.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення поданого клопотання не заперечував.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріли судового провадження та клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ч.1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до вимог ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Тобто, з 09 серпня 2024 року змінився "розмір крадіжки", який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302 грн. 80 коп.).

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме 06.08.2023 він викрав грошові кошти в сумі 1 700,00 грн., і такі дії кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684,00 грн., а 50 відсотків від його розмірі становлять 1 342,00 грн.

Таким чином з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч.4 ст.185 КК України, становить у 2025 році 2 684,00 (1 342,00 х 2= 2 684,00).

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом № 3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність, у тому числі, за таємне викрадення чужого майна, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а тому клопотання захисника обвинуваченого слід задовольнити.

Матеріальні збитки повністю компенсовані потерпілій особі.

Процесуальні витрати в матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4,5 КК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX, ст.ст. 26, 284, 372, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000467 від 09.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка Болградського району Одеської області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1