Номер провадження: 11-кп/813/2541/25
Справа № 504/3001/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 18.09.2025 року про закриття кримінального провадження №0000065 від 17.07.2025 року, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Полтава, громадянина України, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого фінансовим менеджером ПП «Юнілівер Україна», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України,

встановив:

оскарженою ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000065 від 17.07.2025 року та звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України, та закрито кримінальне провадження.

Відповідно до клопотання прокурора досудовим розслідуванням встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «М.В. Карго» (), засноване шляхом об`єднання вкладів його учасників з метою отримання прибутку, зареєстровано 06.02.2004 року Комінтернівським районним управлінням юстиції Одеської області за №26303264Ю0021434. Місцезнаходження підприємства: Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, будинок 60.

Після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», 30.01.2006 року державним реєстратором виконавчого комітету Одеської міської ради виконано запис за №0016956 про включення відомостей про ТОВ «М.В. Карго» до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу.

ТОВ «М.В. Карго» взято на облік в податкових органах 19.02.2004 року за №1800, з 03.01.2021 року перебуває на обліку у Південному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Відповідно рішення загальних зборів учасників підприємства (протокол №87 від 22.01.2019 року) затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «М.В. Карго», відповідно п.п. 5.5.1, 5.5.2 п. 5.5 розділу 5 якого, частка ОСОБА_10 у статутному капіталі Товариства становить 0,01 %, частка Приватної компанії з обмеженою відповідальністю «Neptune Port Holding B.V.» - 99,99 %.

Відповідно до наказу ТОВ «М.В. Карго» №9-К про прийняття на роботу від 08.01.2019 року, ОСОБА_9 прийнято на роботу з 10.01.2019 року на посаду заступника директора з фінансів, та у період до 30.09.2020 року ОСОБА_9 займав вказану посаду.

Згідно ст.65 Господарського кодексу України, для керівництва господарською діяльністю підприємства власники безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства призначає виконавчий орган (одноосібний чи колегіальний) підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, голова та члени наглядової ради, голова та члени колегіального виконавчого органу підприємства є посадовими особами такого підприємства. Статутом підприємства посадовими особами підприємства можуть бути визнані й інші особи. Посадові особи підприємства мають обов`язки перед підприємством, передбачені законом, зокрема щодо належного, добросовісного та ефективного управління підприємством.

Так, згідно Розділу 6 Статуту у редакції від 22.01.2019 року, товариство здійснює оперативний та бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність відповідно до чинного законодавства. Згідно Розділу 8 Статуту у даній редакції, управління поточною діяльністю Товариства здійснюється директором, який призначається загальними зборами учасників; директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що відносяться до виключної компетенції загальних зборів учасників; окремі напрямки діяльності товариства очолюються особами, уповноваженими директором.

Відповідно до ст.ст. 8 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства:

- забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності;

- організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій;

- забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства .

Орган досудового розслідування вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 8 та 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на ОСОБА_9 як заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», покладено відповідальність за не відображення господарських операцій у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені, несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних, відображення у документах фінансової звітності та бухгалтерського обліку недостовірних відомостей.

Пунктом 44.1. ст.44 Податкового кодексу України регламентовано, що для цілей оподаткування, платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.137.3 ст.137 Податкового кодексу України відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пунктах 57.11 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Відповідно до ч.6 гл.3 «Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого наказом МФУ від 28.01.2016 року №21 платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані, наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, діючи як службова особа підприємства, відповідав за правильність нарахування і своєчасність сплати податків і обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України.

Орган досудового розслідування вказує, що діючи в порушення зазначених вимог Законів, ОСОБА_9 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед бюджетом, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків, зборів (обов`язкових платежів) і ненадходження їх до бюджету, вчинив ряд умисних протиправних дій, що виразилися в наступному.

Так, ТОВ «М.В. Карго» протягом 2017-2019 років укладено ряд договорів та додаткових угод до них щодо безвідсоткової фінансової допомоги у тому числі з ТОВ «Нью Сє Процесинг» та ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» та отримало від вказаних підприємств станом на 31.12.2019 - 33078718 гривень.

При цьому вказані підприємства не були засновниками ТОВ «М.В. Карго», а його засновниками були Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Neptune Port Holding B.V.» із часткою у розмірі 99,99% та ОСОБА_10 із часткою 0,01%.

Отже, отримана безвідсоткова фінансова допомога ТОВ «Нью Сє Процесинг» та ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» у бухгалтерському обліку повинна була відображатись на рахунках 73 «Інші фінансові доходи».

Орган досудового розслідування стверджує, що ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що ТОВ «Нью Сє Процесинг» та ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго» та господарські взаємовідносини з вказаними підприємствами відповідно до пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід» параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу МСБО 18 «Дохід» пункту 44.2 статті 44 ПКУ мають відображатись на рахунках 73 «Інші фінансові доходи» з метою несплати податку на прибуток за 4 квартал 2019 року в бухгалтерському обліку вказані операції відобразив на рахунку 425 «Інший додатковий капітал» на суму 33078718 гривень.

Отже, орган досудового розслідування зазначає, що в порушення пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід», пункту 44.2 статті 44 ПКУ заступником директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 занижено інші доходи за 4 квартал 2019 року у сумі 33078718 гривень.

Надалі, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс», не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», у порушення пунктів 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід» та пункту 6 П(С)БО 16 «Витрати», умисно не відобразив в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 4 квартал 2019 року суму 33078718 грн доходи та фінансові витрати у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед вказаними підприємствами, не здійснивши нарахування податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень.

У подальшому, за версією органу досудового розслідування, 06.07.2020 року, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливою метою, направленою на ухилення від сплати податків, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», в порушення зазначених вимог Податкового кодексу України, вимог положень та стандартів бухгалтерського обліку, перебуваючи за адресою реєстрації ТОВ «М.В. Карго»: Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, будинок 60, підписав електронним цифровим підписом та подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2019 року, в якій відображено занижені значення об`єкту оподаткування з урахуванням заниження інших доходів та фінансових витрат у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс», не здійснивши вчасну сплату податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень.

Орган досудового розслідування зазначає, що вказані порушення підтверджуються висновками акту від 16.04.2025 року №237/34-00-07-01/32834564, складеного за результатами податкової перевірки ТОВ «М.В. Карго», податковим повідомленням-рішенням № 1 від 19.05.2025 року, згідно яких платником податків не нараховано податок на прибуток підприємства, у тому числі за 2019 рік у сумі 5954169 гривень.

У результаті чого, за версією органу досудового розслідування, заступник директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 вчинив дії, направлені на умисне ухилення від сплати податків, а саме, 06.07.2020 року за звітний (податковий) період 2019 рік не нарахував та не сплатив до бюджету держави податок на прибуток у розмірі 5954169 грн, що є великим розміром, оскільки більш ніж в п`ять тисяч разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Дії ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.212 КК України - умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

Відповідно до клопотання прокурора розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушення, за версією сторони обвинувачення вчиненим ОСОБА_9 у сумі 5954169 грн, встановлений Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у вигляді винесеного податкового повідомлення-рішення за результатами проведення перевірки ТОВ «М.В. Карго» в ході якої був складений акт №237/34-00-07-01/32834564 від 16.04.2025 року, а саме:

-податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2025 року, яким донараховано підприємству податок на прибуток підприємства, зокрема за 2019 рік у сумі 5954169 гривень.

Прокурор в клопотанні стверджує, що шкода заподіяна державі у вигляді фактичного ненадходження у вигляді податків, зборів (обов`язкових платежів), а саме податку на прибуток підприємства, відшкодована у повному обсязі до повідомлення про підозру та притягнення до кримінальної відповідальності, що підтверджується платіжною інструкцією №119 від 20.05.2025 року.

Відповідно до пп.69.37 п.69 підрозділу Х розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України, тимчасово, на період з 1 серпня 2023 року до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІX, у разі сплати платником податків протягом 30 календарних днів з дня, наступного за днем отримання податкового повідомлення-рішення, суми податкового зобов`язання, нарахованого за результатами документальних перевірок, які були відновлені або розпочаті з 1 серпня 2023 року та завершені до дня припинення або скасування воєнного стану на території України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи), нараховані на суму такого податкового зобов`язання, вважаються скасованими, а пеня не нараховується.

У клопотанні прокурор вказує, що з огляду на сплату Товариством податкового зобов`язання у повному розмірі, штрафні санкції вважаються скасованими. Вказане підтверджується листом Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № 422/5/34-00-07-05 від 16.06.2025 року.

Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що відповідно до ст.44, ч.4 ст.212 КК України ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку зі сплатою податків до повідомлення про підозру та притягнення до кримінальної відповідальності.

За результатами розгляду клопотання прокурора, місцевий суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, та звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за його підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України, та закрив кримінальне провадження №0000065 від 17.07.2025 року.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу суду, шляхом внесення наступних змін:

1)Слова «Таким чином, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, діючи як службова особа підприємства, відповідав за правильність нарахування і своєчасність сплати податків і обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України. Діючи в порушення зазначених вимог Законів, ОСОБА_9 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед бюджетом, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків, зборів (обов`язкових платежів) і ненадходження їх до бюджету, вчинив ряд умисних протиправних дій, що виразилися в наступному» викласти наступним чином:

«Таким чином, за версією прокурора, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, діючи як службова особа підприємства, відповідав за правильність нарахування і своєчасність сплати податків і обов`язкових платежів, як це передбачено чинним законодавством України. В клопотанні, що було розглянуто судом, зазначено, що за версією слідства, діючи в порушення зазначених вимог Законів, ОСОБА_9 , усвідомлюючи покладену на нього відповідальність і бажаючи уникнути виконання зобов`язань перед бюджетом, усвідомлюючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді несплати податків, зборів (обов`язкових платежів) і ненадходження їх до бюджету, вчинив ряд умисних протиправних дій, що виразилися в наступному».

2)Слова « ОСОБА_9 достовірно знаючи, що ТОВ «Нью Сє Процесинг» та ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго» та господарські взаємовідносини з вказаними підприємствами відповідно до пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід» параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу МСБО 18 «Дохід» пункту 44.2 статті 44 ПКУ мають відображатись на рахунках 73 «Інші фінансові доходи» з метою несплати податку на прибуток за 4 квартал 2019 року в бухгалтерському обліку вказані операції відобразив на рахунку 425 «Інший додатковий капітал» на суму 33078718 гривень. Отже, на порушення пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід», пункту 44.2 статті 44 ПКУ заступником директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 занижено інші доходи за 4 квартал 2019 року у сумі 33078718 гривень» викласти наступним чином:

« ОСОБА_9 , за версією слідчих органів достовірно знав, що ТОВ «Нью Сє Процесинг» та ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго» та господарські взаємовідносини з вказаними підприємствами відповідно до пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід» параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу МСБО 18 «Дохід» пункту 44.2 статті 44 ПКУ мають відображатись на рахунках 73 «Інші фінансові доходи» та, як вказано в клопотанні, з метою несплати податку на прибуток за 4 квартал 2019 року в бухгалтерському обліку вказані операції відобразив на рахунку 425 «Інший додатковий капітал» на суму 33078718 гривень. Отже, на думку прокурора, на порушення пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової звітності, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід», пункту 44.2 статті 44 ПКУ заступником директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 , як це зазначено в клопотанні, занижено інші доходи за 4 квартал 2019 року у сумі 33078718 гривень».

3)Слова «Надалі, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс», не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», у порушення пунктів 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід» та пункту 6 П(С)БО 16 «Витрати», умисно не відобразив в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 4 квартал 2019 року суму 33078718 грн доходи та фінансові витрати у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед вказаними підприємствами, не здійснивши нарахування податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень» викласти наступним чином:

«Надалі, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді заступника директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго», за версією слідства, відображеною в розгляненому судом клопотанні, діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс», не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», у порушення пунктів 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України, пункту 5 П(с)БО 15 «Дохід», параграфу 109 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», параграфу 4.25 Концептуальної основи фінансової, параграфу 7 МСБО 18 «Дохід» та пункту 6 П(С)БО 16 «Витрати», умисно не відобразив, як інкримінується в клопотанні прокурора, в податковій декларації з податку на прибуток підприємства за 4 квартал 2019 року суму 33078718 грн доходи та фінансові витрати у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед вказаними підприємствами, не здійснивши, як вказано прокурором в клопотанні, нарахування податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень.

4)Слова «У подальшому, 06.07.2020 ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливою метою, направленою на ухилення від сплати податків, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», в порушення зазначених вимог Податкового кодексу України, вимог положень та стандартів бухгалтерського обліку, перебуваючи за адресою реєстрації ТОВ «М.В. Карго»: Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, будинок 60, підписав електронним цифровим підписом та подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2019 рік, в якій відображено занижені значення об`єкту оподаткування з урахуванням заниження інших доходів та фінансових витрат у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не здійснивши вчасну сплату податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень» викласти наступним чином:

«У подальшому, 06.07.2020 ОСОБА_9 , як вказано в клопотанні прокурора, діючи умисно, з корисливою метою, направленою на ухилення від сплати податків, достовірно знаючи про те, що ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не були та не являються засновниками ТОВ «М.В. Карго», в порушення, на думку слідства, зазначених вимог Податкового кодексу України, вимог положень та стандартів бухгалтерського обліку, перебуваючи за адресою реєстрації ТОВ «М.В. Карго»: Одеська область, Лиманський район, село Визирка, вул. Олексія Ставніцера, будинок 60, підписав електронним цифровим підписом та подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2019 рік, в якій відображено, за версією слідства, занижені значення об`єкту оподаткування з урахуванням заниження інших доходів та фінансових витрат у зв`язку з обліком довгострокових зобов`язань ТОВ «М.В. Карго» перед ТОВ «Нью Се Процесинг», ТОВ «Нью Комодитез Лоджистикс» не здійснивши вчасну сплату податку на прибуток підприємства за 2019 рік у розмірі 5954169 гривень»

5)Слова «У результаті чого, заступник директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 вчинив дії, направлені на умисне ухилення від сплати податків, а саме, 06.07.2020 за звітний (податковий) період 2019 рік не нарахував та не сплатив до бюджету держави податок на прибуток у розмірі 5954169 грн, що є великим розміром, оскільки більш ніж в п`ять тисяч разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян» викласти наступним чином:

«У результаті чого, заступнику директора з фінансів ТОВ «М.В. Карго» ОСОБА_9 слідством інкримінується вчинення дій, направлених на умисне ухилення від сплати податків, а саме, 06.07.2020 за звітний (податковий) період 2019 рік не нарахування та не сплату до бюджету держави податку на прибуток у розмірі 5954169 грн, що є великим розміром, оскільки більш ніж в п`ять тисяч разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян»

6)Слова «Розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушення, вчиненим ОСОБА_9 у сумі 5954169 грн, встановлений Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у вигляді винесеного податкового повідомлення-рішення за результатами проведення перевірки ТОВ «М.В. Карго» в ході якої був складений акт № 237/34-00-07-01/32834564 від 16.04.2025, а саме - податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2025, яким донараховано підприємству податок на прибуток підприємства, зокрема за 2019 рік у сумі 5954169 гривень» викласти наступним чином:

«Розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушення, що інкриміноване слідчими органами ОСОБА_9 у сумі 5954169 грн, встановлений Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у вигляді винесеного податкового повідомлення-рішення за результатами проведення перевірки ТОВ «М.В. Карго» в ході якої був складений акт №237/34-00-07-01/32834564 від 16.04.2025, а саме податкове повідомлення-рішення № 1 від 19.05.2025, яким донараховано підприємству податок на прибуток підприємства, зокрема за 2019 рік у сумі 5954169 гривень».

7)Слова «Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 підтримали вказане клопотання в повному обсязі» викласти наступним чином:

«Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник-адвокат ОСОБА_8 підтримали зазначене в клопотанні прохання прокурора до суду щодо звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 . Свою вину не визнав».

Вимоги апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржена ухвала місцевого суду містить твердження про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України. При цьому, обставини кримінального провадження судом не досліджувались, оскільки справа не розглядалось судом по суті пред`явленої ОСОБА_9 підозри та відповідно докази не досліджувались. Із мотивувальної частини ухвали вбачається, що місцевий суд констатував доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що не відповідає вимогам ст.372 КК України.

Окрім цього, апелянт стверджує про невідповідність посилання в оскарженій ухвалі суду на те, що клопотання прокурора було підтримано в повному обсязі ОСОБА_9 та його захисником, оскільки в дійсності клопотання було підтримано виключно в частині згоди на звільнення від кримінальної відповідальності.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача; ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги; колегія суддів приходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

За приписами ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Згідно положень ч.1 ст.285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закривається судом (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Частини 3 та 5 ст.288 КПК передбачають, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.4 ст.212 КК України особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами першою, другою цієї статті, або діяння, передбачені частиною третьою (якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів в особливо великих розмірах) цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо до притягнення її до кримінальної відповідальності сплачено податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

Тобто, аналіз вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність передбачає можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності у разі наявності таких підстав: 1) сплачено податки, збори (обов`язкові платежі); 2) відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня); 3) сплата вказаних податків, зборів та відшкодування шкоди завданої державі їх несвоєчасною сплатою відбулася саме до притягнення особи до кримінальної відповідальності.

З урахуванням наведених вимог закону та змісту оскарженої ухвали суду вбачається, що суд першої інстанції, при постановленні оскарженої ухвали, не в повній мірі дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального законодавств.

Так, з оскарженої ухвали вбачається, що місцевий суд належним чином не перевірив дату повідомлення про підозру ОСОБА_9 , що з урахуванням ч.4 ст.212 КК України має важливе значення, а саме сплата податку була здійснена до чи після притягнення особи до кримінальної відповідальності; чи дійсно підтверджується сплата податку на прибуток підприємства за 2019 рік у сумі 5954169 грн; чи відшкодовано шкоду, завдану державі його несвоєчасною сплатою, чи є фінансові санкції, пеня, чи встановлено їх відсутність.

Вказані обставини місцевим судом фактично не перевірялись, а ухвала суду містить лише посилання на обставини, що вказані в клопотанні прокурора.

Так, в матеріалах судової справи відсутнє повідомлення про підозру ОСОБА_9 , а також лист Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №422/5/34-00-07-05 від 16.06.2025 року, як на підтвердження відсутності заборгованості ТОВ «М.В. Карго», на час розгляду клопотання місцевим судом прокурором також не долучався.

Разом з цим, колегія суддів наголошує, що для прийняття рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, вищевказані обставини мають бути підтверджені відповідними доказами, що залишилось поза увагою місцевого суду.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що зміст оскарженої ухвали фактично містить твердження місцевого суду про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, хоча на час розгляду клопотання в місцевому суді ОСОБА_9 мав статус підозрюваного, а кримінальне провадження не розглядалось судом по суті пред`явленої ОСОБА_9 підозри, відповідно не досліджувались докази кримінального провадження, тобто не встановлювалась та не могла встановлюватись його винуватість. За таких обставин твердження місцевого суду про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, оскаржену ухвалу не можна вважати законною, обґрунтованою та вмотивованою, тому вона підлягає безумовному скасуванню.

Розглядаючи клопотання прокурора про звільнення підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.212 КК України та закриття кримінального провадження, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.3 КПК притягнення до кримінальної відповідальності стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, стадією початку притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно слід вважати вручення особі повідомлення про підозру.

Для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України до моменту вручення особі повідомлення про підозру має бути сплачено податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

Із наданого прокурором у судовому засіданні апеляційного суду повідомлення про підозру вбачається, що 17.07.2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах.

Відповідно до клопотання прокурора розмір шкоди, завданий кримінальним правопорушення, за версією органу досудового розслідування вчиненим ОСОБА_9 у сумі 5954169 грн, встановлений Південним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків у вигляді винесеного податкового повідомлення-рішення за результатами проведення перевірки ТОВ «М.В. Карго» в ході якої був складений акт №237/34-00-07-01/32834564 від 16.04.2025 року, а саме:

-податкове повідомлення-рішення №1 від 19.05.2025 року, яким донараховано підприємству податок на прибуток підприємства, зокрема за 2019 рік у сумі 5954169 гривень.

Із платіжної інструкції №119 від 20.05.2025 року вбачається, що ТОВ «М.В. Карго» сплатило Головному УДКСУ в Одеській області 13282026,00 (тринадцять мільйонів двісті вісімдесят дві тисячі двадцять шість гривень), призначення платіжної інструкції: код «131» сплата грошового зобов`язання, визначеного за результатами документальної/фактичної перевірки підрозділів аудиту; сплата грошових зобов`язань по акту перевірки №237/34-00-07-01/32834564 від 16.04.2025 року.

Із долученого в судовому засіданні апеляційного суду листа Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за вих.№422/5/34-00-07-5 від 16.06.2025 року вбачається, що станом на день надання відповіді донараховані та узгоджені суми ТОВ «М.В. КАРГО» з податку на прибуток в розмірі 13282,02 тис.грн. сплачені 20.05.2025 року та згідно з ІКП ІС «ПОДАТКОВИЙ БЛОК» заборгованість зі сплати штрафних санкцій, пені відсутня.

Таким чином, враховуючи той факт, що до повідомлення про підозру ОСОБА_9 було сплачено вищевказаний податок, що підтверджується платіжною інструкцією №119 від 20.05.2025 року та листом Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за вих.№422/5/34-00-07-5 від 16.06.2025 року, яким також підтверджено відсутність за ТОВ «М.В. КАРГО» штрафних санкцій та пені, колегією суддів встановлені достатні законні підстави для задоволення клопотання прокурора та звільнення підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст.212 КК України та закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги положення п.4 ч.1 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, має право скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 , скасувати оскаржену увалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити та на підставі ч.4 ст.212 КК України звільнити підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.212 КК України, та закрити кримінальне провадження №0000065 від 17.07.2025 року щодо нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 18.09.2025 року, якою звільнено ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.212 КК України, на підставі ч.4 ст.212 КК України, та закрито кримінальне провадження №0000065 від 17.07.2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000065 від 17.07.2025 року про звільнення підозрюваного ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.212 КК України та закриття вказаного кримінального провадження.

На підставі ч.4 ст.212 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України.

Кримінальне провадження №0000065 від 17.07.2025 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст.212 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4