Провадження № 1-кс/932/6610/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2025 року ОСОБА_3 засобами поштового сервісу ТОВ «Нова пошта» звернулася суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судове засідання представник заявник ОСОБА_3 не з`явилася, надала клопотання про розгляд скарги у її відсутність.

Уповноважена особа Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області в судове засіданні не з`явилася, про місце, день та час розгляду скарги була повідомлена належним чином. 19 листопада 025 року судом отримано копії матеріалів перевірки за повідомленням ОСОБА_3 (ЄО №13169 від 18 червня 2025 року, ЄО №54097 від 28 жовтня 2025 року).

Заяви про відкладення розгляду скарги або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції від учасників справи не надходило, в зв`язку з чим слідчим суддею визнано за можливе розглянути скаргу без участі осіб, що не з`явилися.

В обґрунтування доводів скарги заявник ОСОБА_3 зазначила, що вона 20 жовтня 2025 року звернулася до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України. Її звернення отримане органом досудового розслідування 08 листопада 2025 року, однак відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не були внесені, досудове розслідування не було розпочате. Вважає, що невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР є порушенням норм діючого законодавства з боку працівників поліції, а тому, вона звернулася з відповідною скаргою до слідчого судді, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, до ЄРДР на розпочати досудове розслідування.

Дослідивши скаргу, додані до неї докази, а також копії матеріалів ЄО №13169 від 18 червня 2025 року та №54097 від 28 жовтня 2025 року, надані на запит, слідчий суддя доходить таких висновків.

Статтею 55 Конституції України, гарантується кожному громадянину право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій або бездіяльності суду, прокурора, слідчого в порядку, встановленим цим Кодексом.

Так, при розгляді скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, від 11 червня 2025 року, яка отримана органом досудового розслідування 17 червня 2025 року, зареєстрована у ЄО 18 червня 2025 року за №13169.

Вказане повідомлення ОСОБА_3 не було внесене до ЄРДР.

За результатами опрацювання начальником СД Маріупольського РУП ГУНП в донецькій області капітаном поліції ОСОБА_5 було складено довідку без дати, в якій він зазначив таке:

«24.02.2022 року, у зв`язку із нападом на суверенну Україну військових формувань рф, які, застосовуючи засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, діяли в порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, систематично, здійснювали ракетно-бомбові та авіаційні обстріли території України, Донецької області та м. Маріуполя.

Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025 Маріупольський район віднесений до тих, що перебувають в тимчасовій окупації та м. Маріуполь перебуває в окупації з 21.05.2022.

Згідно з пунктом 102 (згідно із Законам №2129-IX від 15.03.2022 із змінами, внесеними згідно із Законами №2455-IX від 27.07.2022, №2456-1Х від 27.07.2022, №2468-ІХ від 28.07.2022; в редакції Закону №3048-ІХ від 11.04.2023) Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» - забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, шо належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії. або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Згідно Роз`яснення Мін`юсту щодо аліментних зобов`язань у період воєнного стану встановлено, що Верховна Рада прийняла Закон, яким передбачено, шо тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України:

припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації);

визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Тобто, хоча сукупний розмір заборгованості по аліментам до тепер зростає, однак строк несплати призупиняється та відновиться з моменту припинення або скасування воєнного стану на території України.

Стаття 164 КК України передбачає покарання за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні.

Згідно примітки, у статтях 164 і 165 цього Кодексу під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця, приватного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Ухилення від сплати аліментів і ухилення від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей утворюють цей склад злочину лише у випадку, коло воно є злісним. Поняття злісності належить До оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку. Визнання судом ухилення злісним повинно бути належним чином вмотивовано у вироку. Про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку судді чи державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів чи злісним ухилення від утримання дітей, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, невиділення із сімейного бюджету коштів, необхідних для придбання одягу неповнолітній дитині чи для лікування непрацездатної дитини у зв`язку з їх відсутністю тощо.

Враховуючи все вищевикладене, можна дійти висновку, що в діях ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні ознаки вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки до моменту оголошення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-1Х. у останнього була відсутня заборгованість зі сплати аліментів, та відповідно до пункту 10і (згідно із Законом №2129-ІХ від 15.03.2022; із змінами, внесеними згідно із Законами №2455-1Х від 27.07.2022, №2456-ІХ від 27.07. 2022, №2468-ІХ від 28.07.2022; в редакції Закону №3048-1Х від 11.04.2023) Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану в Україні, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії. або тимчасово окупованих територій, а також припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації), а визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, тобто до теперішнього часу строк ухилення від сплати аліментів ОСОБА_4 не перевищує 3 місяців та вказане ухилення не може визнаватися ЗЛІСНИМ, у зв`язку з чим дані даних до ЄРДР не вносились».

20 жовтня 2025 року ОСОБА_3 знову звернулась до Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області із заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, від 20 жовтня 2025 року, яка отримана органом досудового розслідування 28 жовтня 2025 року та зареєстрована у ЄО цього ж дня за №54097.

До заяви ОСОБА_3 долучено:

- розрахунок заборгованості, складений заступником начальника Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі Східного МРУЮ 14 жовтня 2025 року за №22.17-15/1300, згідно з якою ОСОБА_4 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_6 за період з лютого 022 року по вересень 2025 року в сумі 213 858, 77 грн;

- копію судового наказу №265/870/18 від 31 жовтня 2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

За результатами опрацювання заяви ОСОБА_3 начальником СД Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції ОСОБА_5 було складено довідку без дати, в якій він зазначив, що «в ході розгляду вказаного матеріалу було встановлено, що аналогічне звернення від ОСОБА_3 вже надходило до Маріупольського РУП та було зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Маріупольського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області ЖЄО №13169 від 18.06.2025, яке було розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян» через відсутність у вказаному діянні ознак вчинення кримінального правопорушення, про що у встановлений законодавством строк було повідомлено заявника. В с. 8 ЗУ «Про звернення громадян» зазначено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше виріг=шено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, тобто скарга на рішення, що оскаржувалось, може бути подана до органу або посадовій особі вищого рівня протягом одного року з моменту його прийняття, але не пізніше одного місяці з часу ознайомлення громадянина з прийнятим рішенням».

Згідно з ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Таким чином, будь-яка особа має право звернутись до правоохоронних органів із повідомленням про вчинений злочин, незалежно від того, чи завдано цим злочином шкоди саме цій особі, або ж іншій.

Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Однак, всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України, повідомлення ОСОБА_3 від 20 жовтня 2025 року не було внесене до ЄРДР, жодного процесуального рішення, передбаченого КПК України, не ухвалювалось.

Розгляд заяви ОСОБА_3 від 20 жовтня 2025 року в порядку, визначеному ЗУ «Про звернення громадян» не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки заява про вчинення кримінального правопорушення підлягає розгляду в порядку, передбаченому КПК України.

Крім того, необхідно відзначити, що посилання керівника сектору дізнання у довідці по ЄО №13169 на заборону у період дії воєнного стану в Україні відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, шо належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, є безпідставним, оскільки ним не взято до уваги, що виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 було відкрите до 24 лютого 2022 року, тобто до введення на території України режиму воєнного стану, і не було з`ясовано, чи залишився боржник ОСОБА_4 проживати на тимчасово окупованій території України, чи виїхав на територію, підконтрольну органам державної влади України, чи отримує будь-який дохід та чи має реальну можливість сплачувати аліменти, і всі ці відомості можуть і повинні бути встановлені саме під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - є невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не пізніше 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом вказаних норм КПК України, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України та станом на час розгляду скарги в суді, відомості, викладені у її заяві від 20 жовтня 2025 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України (ЄО №54097) не були внесені до ЄРДР та досудове розслідування не розпочиналось.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену службову особу Маріупольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення ОСОБА_3 від 20 жовтня 2025 року про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст. 164 КК України, та розпочати досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1