Справа № 548/1263/25
Провадження №1-кп/548/185/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повний текст)

26 листопада 2025 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000004 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козубівка, Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, інвалідності не має, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, з угодою про примирення між потерпілою та обвинуваченим від 26.11.2025 року,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого- ОСОБА_3

сторони захисту - адвоката ОСОБА_8

потерпілої сторони -

ОСОБА_9 обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

01.01.2025 приблизно о 02 год. 50 хв., водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння відповідно до результатів медичного огляду КП «ЛЛІЛ» Лубенської міської ради», що знижує увагу та швидкість реакції, керуючи легковим автомобілем марки «AUDI» модель «А4» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «М-03» сполученням Київ-Харків-Довжанський у напрямку м. Полтава поблизу виїзду із АЗС «WOG» в м. Хорол Лубенського району Полтавської області, здійснив наїзду на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перебувала у статичному положенні з піднятими руками в сторони по середині автодороги «М-03» Київ-Харків-Довжанський в зустрічному напрямку відносно руху автомобіля «AUDI».

У результаті вказаних дій потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого багатоскалкового перелому обох кісток правої гомілки, закритого перелому правого променево-зап`ясткового суглобу в типовому місці, рваних ран правої кисті, які згідно висновку експерта № 29 від 17.02.2025, кваліфікуються як ушкодження середньої ступені тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали, згідно висновку судової автотехнічної експертизи №465 від 23.05.2025 є порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожній ситуації в момент виявлення нерухомого пішохода на проїзній частині у світлі фар автомобіля, водій автомобіля «AUDI», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , мав технічну можливість екстреним гальмуванням зупинити автомобіль до місця наїзду і тим самим виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

ІІ. Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання.

26.11.2025 між учасниками кримінального провадження №000000 від 01.01.2025 за ст. 286-1 ч. 1 КК України обвинуваченим ОСОБА_3 , з однієї сторони, та потерпілою ОСОБА_9 , з іншої сторони, за участю захисника ОСОБА_8 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469,471, 473, 474 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно цієї угоди сторони погодились з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 286-1 ч. 1 КК України.

Між потерпілою від кримінального правопорушення ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто угоди про примирення, за умовами якої останні дійшли до узгодженого формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст. 286-1 ч. 1 КК України, а також щодо узгодженого покарання, із застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді 200 годин громадських робіт із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам цієї угоди.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження щодо угоди

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст. 286-1 ч. 1 КК України, погодився на призначення йому узгодженого покарання та просить затвердити укладену з потерпілою угоду про примирення. Вказав, що щиро кається у вчиненому.

Захисник вказав на можливість затвердження угоди, оскільки її укладено добровільно і за участі захисника, узгоджене покарання відповідає вимогам закону.

Потерпіла в судовому засідання також просила затвердити угоду про примирення.

ІV. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про примирення, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається (ч.3 ст. 469 КПК України).

Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. У разі недосягнення згоди щодо укладення угоди факт її ініціювання і твердження, що були зроблені з метою її досягнення, не можуть розглядатися як відмова від обвинувачення або як визнання своєї винуватості (ч.ч.5,6 ст. 469 КПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому та потерпілій наслідки укладення та затвердження цієї угоди про примирення, якими є для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннямистатей 394і424цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбаченихпунктом 1 частини четвертої статті 474цього Кодексу, а для потерпілої - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннямистатей 394і424цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у обвинуваченого чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбаченістаттею 473цього Кодексу;

3) характер обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Заразом перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої сторони, чи цілком потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбаченістаттею 473цього Кодексу.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжкого злочину , а отже угода відповідає вимогам закону.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим та потерпілою відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд уважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми діями порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а тому такі його дії кваліфікує за ст. 286-1 ч. 1 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди про примирення міру покарання покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, стійкі соціальні зв`язки, позитивна характеристика.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до норм ст.65 КК Україниу випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Беручи до уваги вищенаведене, суд уважає можливим прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Вказане покарання відповідає принципу індивідуалізації покарання та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлений.

V. Вирішення питання щодо запобіжного заходу

Зважаючи на особу обвинуваченого та призначене судом покарання, суд не вбачає підстав для обрання стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили .

VІ. Рішення щодо речових доказів

Арешт на майно скасувати.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.ст. 100 КПК України.

VІІ. Процесуальні витрати

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_8 укладену 26 листопада 2025 року у кримінальному провадженні № 0000004 , внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 200 годин громадських робіт із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козубівка, Хорольського району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, неодруженого, на утриманні має малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого на користь держави кошти в сумі 19618,2 грн. в рахунок відшкодування витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Речові докази :

- автомобіль AUDI A4 д.н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання вироком суду законної сили вважати повернутим законному володільцю;

- змиви з лівої та правої долоні ОСОБА_3 , які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили - знищити;

- змиви з керма та ручки коробки передач, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, після набрання вироком суду законної сили - знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді 03.01.2025 року після набрання вироком законної сили скасувати.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Хорольський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст вироку негайно після проголошення вступної та резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити обвинуваченому, прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1