УХВАЛА

Справа № 149/3028/25

Провадження №1-кп/149/164/25

08.10.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2024 року за № 0000199, кваліфікованого за ч. 5 ст. 407 КК України, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бершадь Гайсинського району Вінницької області, громадянина України, військовослужбовця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2025 року зазначене клопотання надійшло до суду.

Відповідно до клопотання, 30 грудня 2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 364 солдата ОСОБА_3 , призначено на посаду гранатометника з механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації в умовах воєнного стану, у військовому званні - «солдат».

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян - резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов?язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов?язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022 та після його затвердження 24.02.2022 Верховною Радою України, на території України введено воєнний стан, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов?язки та бути готовим до виконання завдань, пов?язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 03 березня 2024 року, у солдата ОСОБА_3 , виник умисел на самовільне залишення відділення медичної реабілітації хірургічного профілю військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин, з метою тимчасового ухилення від військової служби.

Реалізуючи вищезазначений злочинний умисел, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_3 , 03 березня 2024 року, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов?язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив відділення медичної реабілітації хірургічного профілю військової частини НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до моменту його затримання 14 серпня 2025 року у порядку п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

18 вересня 2025 року прокурор звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, оскільки ОСОБА_3 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби та командир військової частини НОМЕР_4 надав згоду на продовження військової служби у військовій частині. В разі задоволення клопотання, просив обраний щодо ОСОБА_3 запобіжний захід скасувати та звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду.

ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що бажає повернутися до військової служби та просив звільнити його від кримінальної відповідальності, а провадження закрити, наслідки закриття йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, просив скасувати запобіжний захід, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим (ч. 2 ст. 286 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до письмової згоди командира військової частини НОМЕР_4 полковника ОСОБА_6 № 1579/311 від 27 серпня 2025 року, він надає письмову згоду на проходження ОСОБА_3 військової служби на вакантній посаді в цій військовій частині.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в суді підтвердив те, що виявив бажання повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, а також не заперечує проти закриття провадження щодо нього, наслідки йому зрозумілі.

Отже, під час розгляду клопотання, судом встановлено наявність усіх умов, визначених у ч. 5 ст. 401 КК України, які є підставою для звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з абз. 12 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Вказане є підставою для прийняття судом рішення про зобов`язання до вчинення визначених дій ОСОБА_3 та командира військової частини.

Відповідно до ст. 203 КПК України, яка регулює негайне припинення запобіжних заходів, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 слід припинити шляхом скасування.

Керуючись ст.ст. 203, 284-288, 314, 372 КПК України, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження № 0000199 від 30 травня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_4

Командиру військовій частині НОМЕР_4 , після набрання ухвалою суду законної сили, виконати вимоги абз. 12 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», про що невідкладно повідомити Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_7 у виді утримання під вартою скасувати та звільнити ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: