УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000823 від 02.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000823 від 02.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що водій ОСОБА_6 02.08.2025 близько 13 години 40 хвилин, керуючи технічно-справним автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , маючи стаж водіння транспортним засобом менше двох років, рухаючись ділянкою автодороги Р-08, сполученням «Немирів-Ямпіль, в напрямку смт. Томашпіль, поблизу с. Яришівка Тульчинського району Вінницької області, перевищила дозволену для неї на цій ділянці дороги швидкість (70 км/год), не забезпечила безпеку дорожнього руху, а саме: не врахувала дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не обрала такі прийоми керування автомобілем, які б дали їй змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого змінила напрямок руху, перетнула горизонтальну розмітку 1.1 (вузька суцільна лінія) розділу 34 Правил дорожнього руху та допустила виїзд керованого нею автомобіля на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення з автомобілем «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався зустрічною смугою руху у напрямку м. Тульчин Тульчинського району Вінницької області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 від отриманих травм загинув на місці події, пасажирка його автомобіля ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями була госпіталізована до КНП «Томашпільська ЦРЛ».

Згідно з висновком судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 виявлено такі тілесні ушкодження: політравма - закрита спінальна травма: переломо-вивих 2, 3 шийних хребців із пошкодженням спинного мозку; закрита травма грудної клітки: закриті множинні двобічні переломи ребер; закрита травма черевної порожнини: розрив печінки; крововилив у навколониркову клітковину; закритий перелом лівого стегна і кісток правої гомілки; садна і синиці тулуба, кінцівок, голови; забійна рана верхньої губи, яка ускладнилася порушенням функцій дихання і кровообігу, двобічним гемотораксом (кров у плевральних порожнинах), гемоперитоніумом (кров у черевній порожнині 2000 мл), що і явилося безпосередньою причиною смерті. Це підтверджується наявністю при розтині: перелому-вивиху 2, 3 шийних хребців з пошкодженням спинного мозку, двобічних переломів ребер, крові в плевральній порожнині, розриву печінки, крові у черевній порожнині, перелому лівої стегнової кістки та кісток правої гомілки. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого(х) твердого(х) предмета(в) чи об такий(і), можливо при ДТП, за умов вказаних у описовій частині даної постанови та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті і стоять у причинному зв`язку зі смертю. Всі тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: політравма: закритий поперечний перелом кісток лівої кульшової западини з крайовим переломом задньої стінки, переломи правої лонної та сідничної кісток, внутрішньосуглобовий перелом бокової маси правої крижової кістки з розривом правого крижово-клубового з`єднання, перелом правого поперечного відростку L5 зі зміщенням, розрив лонного симфізу, заочеревинна гематома; різана рана 2-го пальця лівої кисті; ЗЧМТ, струс головного мозку; гострий спровокований тромбоз глибоких вен лівої нижньої кінцівки з оклюзією гомілкового сегменту. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії тупого(х) твердого(х) предмета(в), чи об такий(і), до яких відносяться деталі та частини автомобіля, можливо при ДТП 02.08.2025 та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які призвели до довготривалого розладу здоров`я більше як 21 доба, які не є небезпечними для життя потерпілого.

Таким чином, водій ОСОБА_6 за вищевикладених обставин порушила вимоги п. п. 10.1, 12.1 та 12.6 (б) та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (розділ 34 «Дорожня розмітка») Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими:

- горизонтальна розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках;

- п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 12.1 «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п. 12.6 «поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 10.1, 12.1, 12.6 (б) та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (розділ 34 «Дорожня розмітка») Правил дорожнього руху знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_9 та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка та жителька АДРЕСА_1 , не працююча, раніше не судима.

17.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 02.08.2025;

- висновками судово-медичних експертиз від 26.08.2025 № 56 та 22.09.2025 № 76;

- висновком інженерно-транспортної експертизи від 29.10.2025 № СЕ-19/102-25/17737-ІТ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- висновком інженерно-транспортної експертизи від 01.09.2025 № СЕ-19/102-25/17733-ІТ;

- висновком інженерно-транспортної експертизи від 10.11.2025 № СЕ-19/102-25/22640-ІТ;

- речовими доказами, вилученими в ході огляду місця ДТП;

- сукупністю інших доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, що зумовлює необхідність обрання їй запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сукупність характеризуючих даних підозрюваної, її соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула особа, орган досудового слідства вважає, що запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, заявив, що батьки підозрюваної мають намір відшкодувати шкоду, просив суд долучити копії документів про стан здоров`я підзахисної, а також застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримала думку адвоката.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила, що на момент розгляду клопотання шкода не відшкодована, по суті клопотання підтримала думку прокурора.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні просила суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

Слідчими в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000823 від 02.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілого.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Ризики вчинення підозрюваною дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що вона обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрювана наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Судом враховано, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що згідно із позицією Європейського суду з прав людини, може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків, потерпілих під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків може існувати не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, незаміжня. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини. Також під час судового засідання встановлено, що потерпілим шкода відшкодована не була.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваної, вік та стан її здоров`я, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також думку потерпілої сторони, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона зареєстрована чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 22.12.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя