Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7745/25
Провадження № 1-кп/644/830/25
ВИРОК

іменем України

07 листопада 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі: прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 , секретаря с/з ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Суми, українця, громадянина України, із середньою неповною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, місця реєстрації не маючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуваючого покарання в умовах ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)» за адресою: вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, раніше судимого:

-11.12.2017 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, звільненого 12.08.2022 року по відбуттю строку покарання;

-07.03.2024 року Макарівським районним судом Київської області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,

установив:

Засуджений ОСОБА_4 на підставі вироку Макарівського районного суду Київської області від 07.03.2024 року, який набрав законної сили, 10.05.2024 року прибув для відбування покарання до державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» з ДУ «Київський слідчий ізолятор (№13)», в якому утримувався під вартою відповідно до обраного запобіжного заходу від 16.11.2023 в рамках кримінального провадження №0004712 від 16.11.2023.

По прибуттю у вказану виправну колонію, засудженому ОСОБА_4 були роз`яснені під підпис його права і обов`язки засудженого, відповідно до ст.ст. 103, 107, 110, 113, 133 КВК України. Також, останній попереджений про відповідальність за їх порушення, та під підпис роз`яснені вимоги ст. ст. 391, 392, 393 КК України.

В період відбування покарання в Державній установі «Харківська виправна колонія (№ 43)» неодноразово під підпис раніше був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами відповідно до ст.ст. 103, 107, 110, 113, 133 КВК України та нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 391, 392, 393 КК України.

Незважаючи на те, що представниками адміністрації державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» проводиться профілактична та виховна робота, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично, злісно порушував встановлений режим відбуття покарання, за що неодноразово піддавався стягненням в дисциплінарному порядку за різні види порушень.

За час відбування покарання в умовах Державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно з метою порушення режиму відбуття покарання, став на шлях злісної непокори законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарання, за що має 21 дисциплінарне стягнення, з яких 1 - у вигляді догани, 16-у вигляді суворих доган, 3 - у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО), 1-у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) строком на 1 місяць на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 25.06.2025 року за неввічливе ставлення до представників адміністрації.

У зв`язку з чим відповідно до ст.133 КВК України засуджений ОСОБА_4 є злісним порушником режиму утримання як засуджений, який не виконує законні вимоги адміністрації та який протягом року вчинив більше трьох порушень режиму відбуття покарання, за кожне з яких постановою начальника установи були накладені стягнення, які не були достроково зняті та не були погашені у встановленому законом порядку.

Таким чином, ОСОБА_4 є особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, був підданий дисциплінарному стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ), позитивних висновків для себе не зробив, продовжив порушувати встановлений режим утримання та протягом року злісно не підкорявся законним вимогам адміністрації установи виконання покарань за наступних обставин.

Так, 04.08.2025 о 10 годині 00 хвилин в розташуванні приміщення чергової частини державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» у присутності відповідального по установі начальника відділу по роботі з персоналом підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , завідувача медичної частини (№43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 , а також засуджених ОСОБА_8 , 1985 р.н. (бригада №60), та ОСОБА_9 , 1988 р.н. (бригада №110), засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 після відбуття дисциплінарного покарання в приміщенні камерного типу для проведення профілактичної бесіди та подальшого слідування до відділення соціально-психологічної служби було запропоновано прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10 для подальшого відбуття покарання. Однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги ОСОБА_10 , мотивуючи свою відмову власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи. На неодноразові вимоги начальника відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10 засуджений ОСОБА_4 відповідав відмовою.

Після цього, засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені вимоги ст.391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України та начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_4 ще раз було запропоновано прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10, на що останній знову відповів категоричною відмовою, мотивуючи виключно власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_4 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду завідувачем медичної частини (№43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може, утримуватися у відділенні може».

Дії засудженого ОСОБА_4 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28.08.2018 №2823/5.

Також, 04.08.2025 об 11 годині 01 хвилин в розташуванні приміщення чергової частини державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» у присутності у присутності відповідального по установі начальника відділу по роботі з персоналом підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , завідувача медичної частини (№43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 , а також засуджених ОСОБА_8 , 1985 р.н. (бригада №60), та ОСОБА_9 , 1988 р.н. (бригада №110), засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 після відбуття дисциплінарного покарання в приміщенні камерного типу для проведення профілактичної бесіди та подальшого слідування до відділення соціально- психологічної служби було запропоновано прослідувати до відділення соціально- психологічної служби №10 для подальшого відбуття покарання. Однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги ОСОБА_10 , мотивуючи свою відмову власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи. На неодноразові вимоги начальника відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально- виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10 засуджений ОСОБА_4 відповідав відмовою.

Після цього, засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені вимоги ст.391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України та начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_4 ще раз було запропоновано прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10, на що останній знову відповів категоричною відмовою, мотивуючи виключно власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_4 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду завідувачем медичної частини (№43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по обслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджений може, утримуватися у відділенні може».

Дії засудженого ОСОБА_4 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28.08.2018 №2823/5.

Також, 04.08.2025 о 12 годині 02 хвилин в розташуванні приміщення чергової частини державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» у присутності у присутності відповідального по установі начальника відділу по роботі з персоналом підполковника внутрішньої служби ОСОБА_5 , чергового помічника начальника станови майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , завідувача медичної частини (№ 43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 , а також засуджених ОСОБА_8 , 1985 р.н. (бригада №60), та ОСОБА_9 , 1988 р.н. (бригада №110), засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Харківська виправна колонія (№ 43)» лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_10 після відбуття дисциплінарного покарання в приміщенні камерного типу для проведення профілактичної бесіди та подальшого слідування до відділення соціально- психологічної служби було запропоновано прослідувати до відділення соціально- психологічної служби №10 для подальшого відбуття покарання. Однак засуджений ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги ОСОБА_10 , мотивуючи свою відмову власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи. На неодноразові вимоги начальника відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально- виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10 засуджений ОСОБА_4 відповідав відмовою.

Після цього, засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені вимоги ст.391 КК України, ст.ст. 107, 118, 132, 103 КВК України та начальником відділення соціально-психологічної служби №10 відділу соціально-виховної та психологічної роботи державної установи «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_10 засудженому ОСОБА_4 ще раз було запропоновано прослідувати до відділення соціально-психологічної служби №10, на що останній знову відповів категоричною відмовою, мотивуючи виключно власними переконаннями та небажанням виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації установи.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_4 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду завідувачем медичної частини (№43) філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України» в Харківській та Луганській областях ОСОБА_7 була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може, утримуватися у відділенні може».

Дії засудженого ОСОБА_4 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом МЮ України від 28.08.2018 року № 2823/5.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Обвинувачений не оспорював фактичні обставини вчиненого злочину у зв`язку з чим, за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьомусуд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, що призначається обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, що призначається обвинуваченому, суд визнає рецидив злочину.

Стаття 391 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, за місцем відбуття покарання характеризується негативно, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та обставину, що його обтяжує, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 391 КК України у виді позбавлення волі.

Таке покарання буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин в період відбування покарання, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 07.03.2024 року у виді 7 років позбавлення волі, невідбута частина якого станом на 07.11.2025 року становить 5 років 09 днів, то суд призначає остаточне покарання за сукупністю вироків у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання покарань.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, і призначити йому покарання за вчинене у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Макарівського районного суду Київської області від 07.03.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 призначеного покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк покарання період з 08.11.2025 року по день набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1